Справа № 297/2510/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Готри Т.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 09 жовтня 2015 року по справі за заявою головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

в с т а н о в и л а :

8 жовтня 2015 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово звернувся до суду із заявою про госпіталізацію громадянина ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку, мотивуючи її тим, що на підставі відомостей дружини цього громадянина ОСОБА_2 та після особистого огляду ОСОБА_1, лікарем зроблено висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку із наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Вказував, що обґрунтованість рішення про госпіталізацію цієї особи підтверджено висновком комісії лікарів-психіатрів, при цьому згода ОСОБА_1 на госпіталізацію відсутня.

Рішенням Берегівського районного суду від 09 жовтня 2015 року заяву лікаря задоволено. Ухвалено госпіталізувати до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити. Зокрема зазначає, що висновок комісії лікарів-психіатрів є необґрунтованим та обурює скаржника, а попередні лікування у психіатричному закладі були сфабрикованими.

Головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово подав заперечення на апеляційну скаргу та просив розглянути справу без участі представника лікарні. Вважає, що примусова госпіталізація ОСОБА_1 була обґрунтованою. В запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що встановлений у ОСОБА_1 діагноз є тяжким психічним розладом, внаслідок якого він вчиняв і виявляв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, при якому лікування можливе лише в стаціонарних умовах, що є передбаченою законом підставою для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Додатково вказував, що в процесі лікування психічний стан пацієнта покращився, врівноважилась поведінка та фон настрою, редукувалися психотичні розлади, нормалізувався сон, а 29.10.2015 пацієнт виписаний з лікарні без претензій до лікування, умов перебування та медперсоналу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 32-33). Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно приписів ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2, посилаючись на психічний розлад свого чоловіка ОСОБА_1, подала заяву до головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово з проханням здійснити лікування її чоловіка у психіатричному закладі в примусовому порядку за рішенням суду. У заяві зазначала про неадекватну поведінку ОСОБА_1, яка обумовлює безпосередню небезпеку для оточуючих.

У заяві представника психіатричного закладу підставою для госпіталізації до цього закладу у примусовому порядку вказано тяжкий психічний розлад, який обумовлює небезпеку ОСОБА_1 для нього і оточуючих, а також зазначено, що у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, це спричинить суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану.

До заяви про примусову госпіталізацію додано висновок комісії лікарів-психіатрів Обласної психіатричної лікарні м. Берегово від 08.10.2015, згідно якого ОСОБА_1 страждає біполярним афективним розладом, внаслідок якого він вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона, зокрема, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Оскільки комісією лікарів-психіатрів були встановлені у ОСОБА_1 ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняв чи виявляв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, при якому лікування є можливим лише в стаціонарних умовах, тому висновок місцевого суду щодо задоволення заяви головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку - є правильним.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів, які б спростовували висновок комісії лікарів-психіатрів Обласної психіатричної лікарні м. Берегово від 08.10.2015 та свідчили б про відсутність передбачених законом підстав для його госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч. 1 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 09 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: