У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожин Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного(транспортного) страхового бюро України на рішення Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного(транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 46294,00 грн. в рахунок відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди; 3840,00 грн. витрат за надану правову допомогу та 4930,00 грн. витрат на оплату судової експертизи. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України(даліМТСБУ) в дохід держави 462 грн. 94 коп.

Не погодившись з рішенням суду, МТСБУ подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував норми ст.11 ЦК України, де зазначено, що цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. МТСБУ є некомерційним єдиним об»єднанням страховиків, які здійснюють обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам та у своїй діяльності керуються Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV(далі Закону № 1961-IV). МТСБУ не є страховиком, а тільки здійснює регламентні виплати відповідно до Закону № 1961-IV. Позивач у позовній заяві посилається на ст.41.1 Закону № 1961-IV, відповідно до якої МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом № 1961-IV, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За відсутності рішення у кримінальній справі неможливо встановити винуватця ДТП та чи була відповідальність такої особи застрахована. Дані про страхові поліси до єдиної централізованої бази даних вносяться страховиком не завжди вчасно, а тому на даний час неможливо достовірно встановити. чи була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, а також стягнути понесені судові витрати.

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/5082/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Ковальов І.М.

Провадження № 22-ц 787/2085/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про стягнення з МТСБУ шкоди, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що шкода позивачу завдана завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія автомобіля, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, а автомобіль позивача, який згідно висновків експертизи фізично знищений після ДТП, забезпечений договором обов»язкового страхування.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами.

Судом встановлено: 11 липня 2013 року близько 10 год. 15 хв. по вул.Київська в м.Рівне водій автомобіля марки «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість та інтервал руху, не врахував дорожню обстановку, чим порушив п.п.1.4.1.5.12.1,13.3 Правил дорожнього руху, і як наслідок допустив зіткнення з автомобілями марки «Івеко». н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, та автомобілем марки «Хонда Цівік» н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Автомобіль марки «Хонда Цівік» н.з. НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами транспортного засобу позивачки забезпечена договором страхування, укладеного 03.08.2012 року з ПрАТ «Страхова компанія», що підтверджується полісом № АВ/ 4754327, і який діяв до 03.08.2013 року.

Згідно листа заступника начальника Департаменту інформаційного забезпечення, аналізу та методології страхування від 19 січня 2015 року №7/2-28/1526 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 не забезпечена, що стверджується відсутністю в Єдиній центральній базі даних договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власника автомобіля «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1.

Порядок та умови виплати страхового відшкодування у справі, що розглядається. регулюються Законом № 1961-IV.

За статею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Факт настання страхового випадку за участю застрахованого автомобіля позиваки підтверджується постановою старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 28.06.2014 року про закриття кримінального провадження №000405311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07. 2013 року в зв»язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що водій автомобіля «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП втік з місця пригоди, і його особу не встановлено. За даними відділу Державтоінспекції УМВС України вказаний автомобіль зареєстрований за громадянином ОСОБА_6, жителем м.Житомир, який повідомив, що автомобіль на підставі доручення 19.09.2011 року передав ОСОБА_7, жителю АР Крим.

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами, уточненими під час провадження справи в суді, про стягнення з МТСБУ страхового відшкодування в сумі 46294,00 грн., що становить різницю між вартістю її автомобіля до та після ДТП, 4930,00 грн. витрат, понесених на оплату судових авто-товарознавчих експертиз, та 3840,00 грн. витрат на правову допомогу.

Право позивачки на звернення з позовом про відшкодування шкоди з МТСБУ підтверджується встановленими судом обставинами.

Норми п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IVвказують на обов'язок МТСБУ відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди .

Підпункт "а" п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IVпередбачає відшкодування шкоди у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом. № 1961-IV

За підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. ст. 38 Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. статті 13 цього Закону.

З метою отримання відшкодування ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ із заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/ 4754327, і який діяв до 03.08.2013 року.

З огляду на заначене, місцевий суд прийшов до правильного висновку про обґрунтованість пред'явлених ОСОБА_3 до МТСБУ позовних вимог, оскільки шкода позивачці винуватцем ДТП не відшкодована, оскільки особа, винна в заподіянні шкоди не встановлена. Однак достовірно встановлено, що автомобіль, з вини водія якого сталася ДТП, не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.30 Закону № 1961-IVтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У такому разі власнику транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

За висновками судової автотоварознавчої експертизи № 3 від 29.05.2015 року відновлювати автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_2 економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля до його пошкодження. Отже, встановлено факт фізичного знищення транспортного засобу в розумінні ст.30 Закону № 1961-IV. Вартість пошкодженого автомобіля позивачки до ДТП станом на 11.07.2013 року становила 81 294.34 грн(а.с.33-47).

Згідно висновків судової автотоварознавчої експертизи №7 від 10.07.2015 р. вартість придатних залишків автомобіля «Хонда Сівік» після ДТП складає 35 000 грн(а.с.59-76).

Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 46294 грн.

За ст.9 Закону № 1961-IVрозмір виплати страхового відшкодування обмежується лімітом 50000 грн.

За таких обставин, виплата страхового відшкодування повинна здійснюватись на умовах п.30.2Закону № 1961-IVв сумі 46 294,00 грн, що становить різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП.

Є обґрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення з МТСБУ витрат на проведення судових автотоварознавчих експертиз.

За правилами ст. 34 Закону № 1961-IVпротягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Оскільки автомобіль «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП не був застрахований, а автомобіль позивача «Хонда Цівік» д.н.з. НОМЕР_2 відповідав вимогам п.1.7. ст.1 Закону № 1961-IV, позивачка 04.02.2015 року звернулась до відповідача з вимогою виплати страхове відшкодування у відповідності до ст.41 Закону № 1961-IVта повідомила про місцезнаходження пошкодженого автомобіля.

МТСБУ, в порушення вимог ст. 34 Закону № 1961-IVне направило свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно стягнуто на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати на проведення експертиз. Розмір таких витрат у сумі 4930 грн. підтверджується наявними у матеріалах документами(а.с. 32,89).

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог про відшкодування позивачці витрат на правову допомогу узгоджуються з вимогами ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", де зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На а.с. 12 міститься виготовлений адвокатом ОСОБА_2 - представником ОСОБА_3, розрахунок витрат на правову допомогу за 8 годин роботи, які складають 3840 грн. і підлягають стягненню з МТСБУ на користь ОСОБА_3

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами при вирішенні спору, вірно застосовані норми матеріального права, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Моторного(транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 25 серпня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Рожин Ю.М.

підпис Григоренко М.П.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.