Справа № 496/4480/15-ц
Провадження № 2/496/2048/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевого Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) на його користь заборгованість в сумі 29056,02 грн. та судові витрати по справі у розмірі 290,56 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 6010 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач не виконав своє зобовязання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути з нього вказану заборгованість.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі (а.с. 19,33,34).

Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, але надала заяву в якій просить залишити застосувати строки позовної давності. Заяву обґрунтовує тим, що останній платіж був ним здійснений у 2011 році та це було відомо позивача, але з позовом банк звернувся тільки у 2015 році. також просив розглядати справу за його відсутність (а.с.31,32,35)

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 6010 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-12).

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право та інтерес ПАТ КБ «Приватбанк» порушено відповідачем, нездійсненням чергового платежу 15.02.2011 року, Кредитор дізнався та повинен був дізнатися про своє порушене право саме в день ненадходження на його рахунок чергового платежу а саме 28.02.2011 року. Із позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся тільки 15.09.2015 р., тобто через майже півтора року після спливу строку позовної давності та не подавав заяву про поновлення пропущеного строку, що є підставою для відмови в позові.

Також суд звертає увагу на те, що Постановою Верховного Суду України від 22.10.2014р., у справі № 6-127цс14 висловлено правову позицію, щодо строку позовної давності в кредитних правовідносинах саме за участю ПАТ КБ «Приватбанк», зокрема зазначено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 256,257,261,267, 526, 1049,1050 ЦК України, ст.ст.11,60,213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

26 листопада 2015 року