РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 80 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 28 вересня 2007 року по 14 листопада 2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час розгляду в судах справ за позовами ОСОБА_2 в яких вона давала неправдиві показання, розповсюджувала плітки, зверталась до правоохоронних органів з неправдивими заявами. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідачки за останні три роки стан здоровя позивача різко погіршився з причин участі в постійних судових засіданнях. Крім того, позивач зазначив, що відповідач 16 січня 2013 року подала в прокуратуру Київського району заяву, в якій вимагала залучити позивача до кримінальної відповідальності. Після цієї заяви протягом тривалого часу позивача турбували нервові телефоні дзвінки від невідомих осіб, які представлялись слідчими та морально тероризували його детальними розпитами про банківські вклади під час шлюбу з ОСОБА_2 Відповідач також написала заяву з проханням стягувати з позивача борг не з пенсії, а тільки з заробітної плати, з метою морально принизити позивача на роботі. Посилається на те, що більше трьох років знаходиться в хворобливій атмосфері фізичних і моральних страждань перш за все з причин поведінки ОСОБА_2, що призвело до приниження честі та гідності, порушило звичайний порядок життя, суттєво погіршило стан здоровя позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти вказаних позовних вимог заперечувала в їх задоволенні просила відмовити з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність належними доказами.

Суд, вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дійшов висновку про те, що в позові вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З приводу обґрунтування позивачем заподіяння йому моральної шкоди тим, що відповідач 16.01.2013 р. звернулась з заявою до прокуратури та з причин участі в постійних судових засіданнях, суд зазначає наступне.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 16 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. так відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Звернення особи до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Приписами ст. 280 ЦК України закріплено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Як зазначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить висновку, що в судовому засіданні позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди внаслідок приниження гідності, честі та ділової репутації, тому суд вважає даний позов необґрунтованим, а реалізація особою її конституційного права на звернення до органів державної влади, суду для отримання обґрунтованої відповіді.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено заподіяння винними діями відповідача моральної шкоди у звязку з чим в позов необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 280, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко