Справа № 127/6528/14-ц Провадження № 22-ц/772/3298/2015Головуючий в суді першої інстанції Волошин С. В.
Категорія 59Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Іванюк М.В., Жданкін В.В.,

при секретарі: Агеєва Г.В.

з участю: апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника ОСОБА_2 ОСОБА_4

державний виконавець Микитюк М.О.

представник ПАТ КБ « Приватбанк» Рой В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на дії та рішення державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії, за участю заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Вишенського ВДВС МУЮ у Вінницькій області Микитюк Миколи Олександровича, Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк»,-

ВСТАНОВИЛА:

09.10.2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 звернулись в суд з скаргою на рішення державного виконавця Вишенського ВДВС МУЮ у Вінницькій області.

12.10.2015 року заявниками подана уточнена скарга, у якій зазначено заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ у Вінницькій області Микитюк М.О. та ПАТ КБ «Приватбанк». У скарзі заявники просять визнати незаконними дії старшого державного виконавця Микитка М.О. по проведенню виконавчих дій щодо їх виселення з квартири, що за адресою:м. Вінниця, АДРЕСА_1; скасувати акти державного виконавця Микитка М.О. про їх виселення, а також виселення гр. ОСОБА_8 з вищезазначеної квартири від 08.10.2015 року та про опис і арешт майна від 08.10.2015 року; зобов»язати державного виконавця Микитюк М.О. зупинити виконавчі провадження № 48588927, № 48589114, № 48588813, № 48588847 на час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VІІ від 03.06.2014; зобов»язати державного виконавця Микитка М.О. вжити заходів щодо безперешкодного користування заявниками квартирою АДРЕСА_1 та майном, на яке було незаконно накладено арешт, повернути його заявникам без відшкодування витрат, пов'язаних із зберіганням арештованого та описаного майна, шляхом надання дублікатів ключів від замків встановлених під час виконавчих дій та зняття сигналізації.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2015 року скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявники та представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу міського суду з підстав порушення ним норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу, якою заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апелянти та представник ОСОБА_2- ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник банку просив відмовити у задоволенні скарги та залишити рішення суду без змін.

Державний виконавець просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки виконавчі дії були вчинені у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія , заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького міського суду у справі № 127/6528/14-ц Вінницьким міським судом 28.08.2015 року стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» видано п'ять виконавчих листів для пред'явлення їх до примусового виконання, в тому числі і щодо заявників.

За кожним з виконавчих листів та щодо кожного із заявників (боржників) державним виконавцем Микитюк М.О. 03.09.2015 року відкрито виконавче провадження, а постанови про відкриття виконавчого провадження зі встановленим до 17.09.2015 року строком для добровільного виконання рішення суду про виселення, спрямовано до боржників за зареєстрованою адресою проживання кожного з них ( одна адреса), про що свідчать відповідні супровідні листи державного виконавця.

Постанови про відкриття виконавчого провадження були спрямовані за адресою проживання боржників (фактичною та місцем реєстрації) та отримано ОСОБА_2 особисто 17.09.2015 року./а.с.15 -17/

В порядку примусового виконання виконавчого листа № 127/6528/14-ц державним виконавцем Микитюк М.О. 18.09.2015 року та 06.10.2015 року складено акти у яких встановлено, що при виході на дільницю за адресою АДРЕСА_1 двері квартири зачинені і ніхто не відчиняє, тому перевірити виконання даного рішення суду не вдається. /а.с.10,11/

08.10.2015 року державним виконавцем Микитюк М.О. в присутності стягувача ОСОБА_9, представника боржника ОСОБА_4, понятих ОСОБА_10, ОСОБА_11 , дільничного інспектора міліції Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 складено акт опису й арешту майна. /а.с.6-8/

08.10.2015 року державним виконавцем складено акт про те, що при виконанні рішення суду про виселення сім»ї ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, у ОСОБА_2 стався серцевий напад і його забрала швидка медична допомога./а.с.11/

08.10.2015 року державним виконавцем складено акт про фактичне виконання рішення суду про виселення боржника та його сім»ю з квартири АДРЕСА_1 в м. Вінниці. /а.с.10/

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявників про порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження, відповідно відсутні підстави для задоволення вимог скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець довів до відома боржників ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження, надіславши копії постанов рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою проживання боржників. Дана обставина підтверджена у судовому засіданні списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції, а також інформацією із реєстру пошуку поштових відправлень (загальнодоступна інформація в мережі Інтернет), з якого вбачається, що 17.09.2015 року о 10:11 конверт із штрих кодовим ідентифікатором: 657 вручено особисто адресату.

Твердження апелянтів, що у конверті який отримав ОСОБА_2 17.09.2015 року від ДВС був лист від ВДВС з невідомим вмістом не підтверджені належними доказами.

Безпідставним є також посилання апелянтів на те, що судом не вірно застосовано ч.3 ст. 76 ЦПК України, так як ОСОБА_2 не розписувався ні на постанові про відкриття провадження, ні надав окремих розписок про передачу таких постанов членам сім»ї, оскільки такий підпис має бути поставлений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а не на самих документах.

Посилання апелянтів щодо порушення державним виконавцем порядку розгляду заяви ОСОБА_2 від 06.10.2015 року колегією суддів відхиляються, оскільки порядок вирішення даної категорії заяв визначений нормами Закону України «Про звернення громадян», а не вимогами розділу VІІ ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянтів з приводу порушення державним виконавцем п.3 ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» , щодо не зупинення вчинення виконавчих дій після госпіталізації ОСОБА_2 08.10.2015 року до лікарні, оскільки зупинення виконавчого провадження з підстав перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі є правом, а не обов'язком державного виконавця.

Обґрунтованим також є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що склались між сторонами ( з приводу виселення), оскільки положення даного Закону на них не поширюються.

За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що акти державного виконавця є фіксацією певних дій та обставин, які були виявлені під час проведення виконавчих дій та є лише доказом, який у розі виникнення спору повинен оцінюватись судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України ( постанова від 06.06.2011р. № 6-4 цс11 та лист ВССУ від 26.07.2011р.)

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права , постановивши ухвалу з додержанням вимог закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню .

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312 - 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на дії та рішення державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії, за участю заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Вишенського ВДВС МУЮ у Вінницькій області Микитюк Миколи Олександровича, Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Іванюк М.В.

Жданкін В.В.

/підписи/

Згідно з оригіналом: