У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від

05 серпня 2013 року у задоволенні позову ТОВ Фірма «Т.М.М.» до ОСОБА_2 про стягнення позики, індексу інфляції та трьох відсотків річних відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від

15 жовтня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ Фірми «Т.М.М.» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ Фірми «Т.М.М.» 2 146 218 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року рішення апеляційного суду від 15 жовтня 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від

05 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ Фірми «Т.М.М.» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ Фірма «Т.М.М.»

1 896 102 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року в частині стягнення інфляційних і трьох процентів річних від простроченої суми скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В частині стягнення основного боргу рішення апеляційного суду залишено без змін.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, посилаючись як на нововиявлену обставину, на квитанцію до прибуткового ордеру № 037253 від 19 липня 2007 року, згідно якої було погашено заборгованість за договором позики у сумі 125 250 грн, у той час, як позивач стверджував й суд вважав доведеним, що відповідач не повертав жодних коштів у рахунок заборгованості за договором позики. Вважає, що дана обставина є істотною, існувала на момент розгляду справи, але не була йому відома, про існування якої він дізнався 10 жовтня 2015 року. Враховуючи викладене, просив задовольнити заяву та переглянути рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив із того, що обставина, на яку посилається ОСОБА_2, не є нововиявленою в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки вона не має істотного значення для справи і не могла вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Інші обставини, на які посилається ОСОБА_4 не є нововиявленими обставинами, оскільки були відомі йому на час розгляду справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду

м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова