АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/1599/15-ц Головуючий І інстанції - Курганникова О.А.
Провадження: 22-ц/790/5335/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Коваленко І.П.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон та визначення місця проживання дітей, -

встановила:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере, оздоровленням та відпочинком дітей не опікується, життям дітей не цікавиться, турботи про їх виховання та розвиток не проявляє.

Зокрема, відповідач безпідставно відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення. Такі дії відповідача не мають жодних логічних пояснень, та суперечать інтересам дітей.

Просила надати дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року без згоди та супроводу батька, а також надати дозвіл ОСОБА_1 або її представнику на оформлення проїзних документів та віз для виїзду закордон за межі України з 01.06.2015 р. по 01.06.2016 р.

Зазначила, що діти з волі батька вже тривалий час знаходяться в розлуці з матір'ю з приводу чого стали часто хворіти на нервові розлади, а тому просила визначити місце проживання дітей разом з матір'ю, та дозволити їй, або її офіційному представнику вирішувати юридичні питання стосовно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_2 проти позову заперечував, зазначив, що позивач - колишня дружина та мати дітей дійсно проживає в Сполучених Штатах Америки. Він заперечує надавати згоду на виїзд дітей, оскільки не має інформації як саме колишня дружина проживає у Сполучених Штатах Америки, чи має можливість фінансово їх забезпечити, де саме будуть жити діти /а.с. 31-34/.

В доповненнях до заперечень на позов ОСОБА_2 зазначив, що позивач не зверталась до нього з проханням надати дозвіл на виїзд дітей за кордон /а.с. 96-99/.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Надано дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 з обов'язковим їх поверненням до України. Надано дозвіл ОСОБА_1 на оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2. В задоволенні решти позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначила, що в мотивувальній частині рішення суд не зазначив, чим обґрунтоване постановлене рішення в частині зазначення періоду на який надається дозвіл - з 01.06.2015 року по 30.08.2015 року і чому тільки їй - ОСОБА_1 надано дозвіл здійснювати всі дії з виїзду дітей, незважаючи на її вимогу надати такі повноваження її офіційному представнику - бабі дітей ОСОБА_5 В порушення вимог ст.213 ЦПК України, Комінтернівський районний суд м. Харкова в своєму рішенні не зазначив, чому надає перевагу одним доказам над іншими; належним чином не перевірив доводи відповідача ОСОБА_2 щодо його відмови надати дозвіл на виїзд дітей та виконання ним батьківських обов'язків. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і безпідставно чинить їй, як матері, перешкоди у здійсненні своїх материнських обов'язків, покращення здоров'я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволеннюз таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю, а ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

29 вересня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_6 та проживає за адресою АДРЕСА_2 /а.с. 144-145/.

У позивача є можливість вивезти дітей до країни Сполучених Штатів Америки на відпочинок та оздоровлення, з метою розширення їх кругозору, лікування, але для цього необхідно оформити проїзні документи дітям та мати дозволи обох батьків на тимчасовий виїзд за кордон. Відповідач батьківських прав не позбавлений.

Неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають з бабусею ОСОБА_5, яка займається їх вихованням, за адресою АДРЕСА_1 вже на протязі трьох років. Мати дітей позивачка ОСОБА_1 проживає в Сполучених Штатів Америки.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 141, 150, ч. 161 СК України, ч. 2 ст. 29, ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови КМУ від 27.01.1995 року № 57 та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині строку виїзду та надання дозволу на виїзд неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01.06.2015 року по 30.08.2015 року без згоди та супроводу батька та оформлення таких документів. Крім того, перебування неповнолітніх дітей відповідача за межами України певний період з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року, враховуючи короткостроковість поїздки, не може негативно вплинути на батьківські права батька.

Суд першої інстанції враховував, що сторони проживають окремо, а їх спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на час розгляду справи досяг чотирнадцятирічного віку та дійшов до правильного висновку, що позовна вимога про визначення судом місця проживання ОСОБА_3 з матір'ю не підлягає до задоволення, оскільки вказане питання має вирішуватися дитиною особисто.

Щодо визначення місця проживання з матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4, то представник позивачки в судовому засіданні не обґрунтувала, чому саме ОСОБА_4 повинна проживати з матір'ю та не визначила, які саме юридичні питання потрібно вирішувати без згоди батька щодо дітей. Крім того, відповідач не заперечував проти проживання дітей з матір'ю, заперечення були тільки щодо країни Сполучених Штатів Америки. Тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню через необґрунтованість.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується в частині визначення строку виїзду та надання дозволу на виїзд неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ненадання бабі дітей - ОСОБА_5 дозволу на тимчасовий виїзд з дітьми за кордон.

Таким чином, судова колегія вважає за доцільне надати ОСОБА_1 та її офіційному представнику - бабі дітей ОСОБА_5 дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з 01 грудня 2015 року по 01 липня 2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 або її офіційного представника - баби дітей ОСОБА_5 з обов'язковим їх поверненням до України.

При цьому колегія враховує, що відповідач визнав, що не надавав згоду на оформлення документів на виїзд дітей за кордон.

З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на теперішній час фактично мешкають разом з бабою - ОСОБА_5, перетинання кордону дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 також можливе у її супроводі, з відповідним уповноваженням від матері ОСОБА_1

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, висновки суду частково не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимогз ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог та визначення реального строку для оформлення документів для виїзду. В іншій частині апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення районного суду залишити без змін, у зв'язку з її необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про надання дозволу на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 з обов'язковим їх поверненням до України про надання дозволу ОСОБА_1 на оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2 та в цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Надати ОСОБА_1 та її офіційному представнику - бабусі дітей ОСОБА_5 дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01 грудня 2015 року по 01 липня 2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 або її офіційного представника - бабусі дітей ОСОБА_5 з обов'язковим їх поверненням до України.

Надати дозвіл ОСОБА_1 та її офіційному представнику - бабусі дітей ОСОБА_5 на оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2.

В іншій частині це ж рішення районного суду від 15 травня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -