АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Стрижеуса А.М., Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Таксомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ПАТ «Таксомбанк» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 28.07.2008 р. між ВАТ «АБ «Бізнес стандрат», правонаступником якого є ПАТ « Таксомбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №КФ 404-08, відповідно до умов якого банком надано відповідачеві кредит для споживчих потреб у сумі 43 200,00 доларів США з терміном погашення до 28.07.2013 року з процентною ставкою за користування кредитом 15,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватися шляхом сплати щомісячних платежів в порядку і на умовах, визначених договором та графіком погашення, що є невід'ємним додатком до договору. Оскільки боржник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному кредитним договором, просив стягнути з ОСОБА_1, на користь ПАТ "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 3 748,68 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року становило 83 396,38 грн., й складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2186,11 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року становило 48 634,10 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 640,59 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року становило 14 251,12 грн.; заборгованості зі сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 921,98 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015року становило 20 511,17 грн. та судовий збір у сумі 834,00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, на користь ПАТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 3748, 68 дол. США, що еквівалентно 83 396, 38 грн., що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2186, 11 дол. США, що еквівалентно 48 634, 10 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 640, 59 дол. США, що еквівалентно 14 251, 12 грн., заборгованості зі сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 921, 98 дол. США, що еквівалентно 20 511, 17 грн. та 834 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про зміну судового рішення суду та ухвалення нового, яким позов задовольнити в межах стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 52 000 грн. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права, судом неповно і невірно оцінено докази по справі. Зокрема, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що в судовому засіданні 11.08.2015 року між сторонами була досягнута домовленість про сплату відповідачем в строк до 31.08.2015 року суми заборгованості у розмірі 52 000 грн. в рахунок повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Проте позивач надавши для ознайомлення перед підписанням ОСОБА_1 копії акту звірки заборгованості по кредитному договору, договір про прощення боргу з кредитним договором та лист-повідомлення, ухилився від досягнутої домовленості.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 двічі не з'явився. За відсутності доказів укладання договору про надання правової допомоги та поважності причин його неявки у судове засідання колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та виходячи з положень ч .2 ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта.

Представник ПАТ «Таскомбанк» на підставі довіреності - ОСОБА_2, просив апеляційну скаргу відхилити. Зазначив, що договір про прощення боргу не був укладений саме з тих підстав, що ОСОБА_1 зовсім не погашає кредит та не сплатив на час перемовин жодного платежу.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за кредитним договором, допустив заборгованість із сплати кредиту та процентів за його користування, а тому повинен сплатити заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх правильними.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором, а у разі порушення умов договору - сплатити пеню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ВАТ "АБ "Бізнес Стандарт", правонаступником якого є ПАТ "Таскомбанк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 28.07.2008 року №КФ 404-08, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит для споживчих потреб у сумі 43 200,00 доларів США з 28.07.2008 року до 28.07.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 15,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватися шляхом сплати щомісячних платежів в порядку і на умовах, визначених договором та графіком погашення, що є невід'ємним додатком до договору (а.с.16-24).

Пунктом 5.2. кредитного договору від 28.07.2008 року №КФ 404-08 передбачено обов'язок позичальника погасити заборгованість за кредитом перед банком відповідно до п.2.2 цього договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 28.07.2013 року.

Згідно з п.6.3. кредитного договору передбачено, що при несплаті позичальником у встановлений п.п.2.2., 5.2.1., 5.2.2. цього договору термін заборгованості по кредиту, процентів по кредиту, а також процентів за неправомірне користування кредитом, банк має право стягнути, а позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені до дати припинення цих обставин, та нараховується щоденно.

Банк здійснив надання кредитних коштів у сумі 43 200,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером №8029 від 28.07.2005 (а.с. 31), а відповідач одержав та використав їх за цільовим призначенням.

У порушення положень статті 1054 ЦПК України та умов укладеного договору, свої зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів у встановлені строки, позичальник не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.03.2015 року становить: 3748,68 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року - 83 396, 38 грн., що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) - 2186,11 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року - 48 634,10 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 640,59 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року - 14 251,12 грн.; заборгованості зі сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 921,98 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 17.03.2015 року - 20 511,17 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-15).

Розрахунок поданий ПАТ «Таскомбанк» відповідачем не спростований, свого розрахунку не подано, тому суд підставно стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредиту у зазначеному в рішенні розмірі, виходячи з умов договору та положень ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують та на їх правильність не впливають.

Твердження ОСОБА_1 про те, що між ним та Банком досягнуто домовленості щодо прощення боргу за кредитним договором та сплати заборгованості у сумі 52 000 грн. перевірені судом та не знайшли свого підтвердження.

З копій: акту звірки заборгованості по кредитному договору, договору про прощення боргу з кредитним договором та листа-повідомлення, наданих відповідачем на підтвердження такому, убачається, що вони сторонами не підписані, а отже не можуть бути доказом укладення сторонами договору про прощення боргу.

Відповідно до ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

ОСОБА_1 погодився з усіма умовами договору кредиту, підписавши його власноручно і без застережень.

Заборони на включення до договору, умов передбачених ним, чинне законодавство не містить.

Умови договору не можуть вважатись такими, що порушують права і інтереси відповідача, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ст. 1 ЦК України).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/4150/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13029/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В..

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.