Справа № 595/1920/15-ц
Провадження 2/595/568/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивачки-відповідачки ОСОБА_1,

представника позивачки-відповідачки ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

відповідачів-позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

представника відповідачів-позивачів ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно і за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 та третіх осіб Бучацької державної нотаріальної контори, Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, комунального підприємства «Бучацьке РБТІ» про визнання незаконними і скасування рішення, свідоцтва та державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 і ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори про визнання за кожною з них права власності на ? частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_10, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд і знаходиться по АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вони мають право на спадкове майно, як спадкоємці першої черги за законом після смерті чоловіка та батька відповідно.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до початку розгляду судом справи по суті пред'явили зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_8 та третіх осіб Бучацької державної нотаріальної контори, Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, комунального підприємства «Бучацьке РБТІ» про визнання за кожною з них права власності на 1/5, 1/5 та 1/50 відповідно частину нерухомого майна, що належить їм як членам колгоспного двору та залишилося після смерті їх батьків, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд і знаходиться по АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вони мають право на спадкове майно, як члени колгоспного двору, як спадкоємці першої черги після смерті батьків та, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця.

Під час розгляду справи позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 збільшили позовні вимоги, просять визнати незаконним і скасувати рішення виконкому Медведівської сільської ради Бучацького району від 16.11.2009 року №53 про визнання за ОСОБА_11 права власності на нерухоме майно - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 17.12.2009 року Медведівською сільською радою Бучацького району, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1, номер витягу 24826439 від 17.12.2009 року, номер запису про право власності - 149 в книзі 40, мотивуючи тим, що без скасування рішення, свідоцтва та державної реєстрації, якими за матір'ю оформлено право власності на спірний будинок, неможливо захистити їх цивільні права та інтереси.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1, яка одночасно діє як законний представник неповнолітньої дочки - ОСОБА_8, в судовому засіданні свої позовні вимоги та позовні вимоги дочки підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, а вимоги по зустрічному позову визнала частково, в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/50 частку спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_11, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд і знаходиться по АДРЕСА_1.

Представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла свекруха ОСОБА_1 - ОСОБА_11, яка постійно проживала в с.Медведівці Бучацького району Тернопільської області. Згідно заповіту від 24 листопада 2014 року, посвідченого секретарем Медведівської сільської ради, ОСОБА_11 все належне їй майно заповіла своєму синові - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер. На день його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1. Вказаний будинок ОСОБА_10 успадкував би після смерті своєї матері згідно заповіту від 24 листопада 2014 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_10 не оформив, оскільки не пройшов шестимісячний строк з дня смерті матері, проте він вступив у фактичне володіння майном. Оскільки старші дочки ОСОБА_1 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовляються від спадкування майна за законом, то ОСОБА_1 та її молодша дочка ОСОБА_8 є спадкоємцями першої черги за законом, а тому вирішили оформити спадщину в нотаріальній конторі. Вони зібрали необхідні документи і звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, нотаріус не зміг оформити спадщину та видати відповідне свідоцтво, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_11, після якої повинен був успадкувати майно спадкоємець ОСОБА_10, на спадкове майно. У зв'язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а спадкоємець ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, останній не встиг оформити спадщину на себе. У зв'язку з наведеним, право власності за позивачами на спадкове майно необхідно визнати в судовому порядку. Право на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_11 має тільки ОСОБА_6, як особа непрацездатного віку. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть претендувати на частки після смерті батька, оскільки не були членами колгоспу. Окрім того, для них сплив строк позовної давності, адже вони 24 роки не оформляли спадщину після смерті батька, вони також не могли не знати, що у 2009 році їх мати оформила свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що до 1990 року вона з батьками, сестрами і братами проживала в будинку по АДРЕСА_1. Сім'я була багатодітною. Усі діти змалечку працювали, допомагали батькам будувати будинок. ОСОБА_1 вийшла заміж за брата і стала проживати з ним в спірному будинку з 1991 року. Брат з ОСОБА_1 жив погано. Остання нічого не вклала у будинок, знущалася над її матір'ю. За життя матері вона та сестри не мали доступу до хати через ОСОБА_1

Відповідачі-позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_8 визнали частково, а свої позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів-позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідно до довідки, виданої виконкомом Медведівської сільської ради Бучацького району 05 жовтня 2015 року за №800, спірне будинковолодіння належало до колгоспного двору, головою якого являвся батько відповідачів-позивачів - ОСОБА_14 Станом на 15 квітня 1991 року у будинку проживали батько - ОСОБА_14, мати - ОСОБА_11, брат - ОСОБА_10, брат - ОСОБА_9 та відповідачі-позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Виходячи з рівності часток членів колгоспного двору, кожному з шести осіб належало по 1/6 частці у майні двору. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частку в спірному будинковолодінні. Оскільки на час відкриття спадщини мати і четверо дітей проживали у вказаному будинку, то вони фактично успадкували (шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном) після батька по 1/30 частці (1/6 : 5 = 1/30). Отже, з врахуванням успадкованих ними часток та часток членів колгоспного двору кожному з них належить по 1/5 частці (1/6 + 1/30 = 1/5). Звідси, матері ОСОБА_11 та братові ОСОБА_10 також належало по 1/5 частці (1/6 + 1/30= 1/5). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на ім'я брата ОСОБА_10. У зв'язку з тим, що на день смерті матері відповідачка-позивачка ОСОБА_6 досягла пенсійного віку, тобто, була непрацездатною, то відповідно до ст.1241 Цивільного Кодексу України вона має право, незалежно від змісту заповіту, на обов'язкову частку у спадщині, яка становить половину від частки, що належала б їй в разі спадкування за законом. Після смерті матері право спадкувати за законом мали б п'ятеро дітей. Тому обов'язкова частка ОСОБА_6 становить половину від 1/25 (1/5 мамину частку : 5 дітей = 1/25 кожній дитині). Звідси її обов'язкова частка становить 1/50 (1/25:1/2 = 1/50). ІНФОРМАЦІЯ_1 брат ОСОБА_10 помер. На день смерті йому належало 2/5 частки, з яких 1/5 - його (1/6 + 1/30 = 1/5), та 1/5 - мамина (1/6+ 1/30= 1/5). За вирахуванням обов'язкової частки ОСОБА_6 (1/50), для успадкування ОСОБА_1 і ОСОБА_8 залишається 19/50 часток (2/5-1/50=19/50). Під час розгляду справи в суді, 20 жовтня 2015 року, відповідачам-позивачам стало відомо, що 17 грудня 2009 року їх матері, на підставі рішення виконкому Медведівської сільської ради, було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, який, власне, і являється предметом спору, а тому виникла необхідність збільшити позовні вимоги вимогою про визнання незаконним та скасування як самого Свідоцтва, так і рішення виконкому, на підставі якого воно було видане. Орган місцевого самоврядування в особі Медведівської сільської ради, приймаючи рішення та видаючи Свідоцтво про визнання за матір'ю відповідачів-позивачів права власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, порушив їх цивільні права та інтереси. Підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Станом на 15 квітня 1991 року в будинку по АДРЕСА_1, проживали ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_4 і ОСОБА_5;

Спірний будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір;

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Медведівці Бучацького району Тернопільської області помер ОСОБА_14;

Після смерті ОСОБА_14 відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/6 частку в спірному будинковолодінні;

ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 після смерті спадкодавця ОСОБА_14 були спадкоємцями за законом першої черги, на час відкриття спадщини проживали у спірному будинку і фактично успадкували після батька, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, його частку;

17 грудня 2009 року ОСОБА_11, на підставі рішення виконкому Медведівської сільської ради, видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1;

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Медведівці Бучацького району Тернопільської області померла ОСОБА_11;

Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина за заповітом на належну їй 1/5 частку в спірному будинковолодінні;

ОСОБА_10 після смерті спадкодавця ОСОБА_11 був спадкоємцем за заповітом, а ОСОБА_6 є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця;

06 травня 2015 року в Бучацьку державну нотаріальну контору поступила заява від ОСОБА_6 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_11;

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Медведівці Бучацького району Тернопільської області помер ОСОБА_10;

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина за законом на належну йому 19/50 частку в спірному будинковолодінні, яку фактично прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_8, оскільки постійно проживали разом з спадкодавцем;

ОСОБА_9 після смерті батька ОСОБА_14, а також ОСОБА_12 і ОСОБА_13 смерті батька ОСОБА_10 відмовилися спадкувати нерухоме майно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26, а згодом - Вказівками №69.

Згідно змісту Вказівок №5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст.ст.21,393 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

При цьому, суд виходить з того, що спірний будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого являвся ОСОБА_14, а членами колгоспного двору були ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, про що свідчать витяги із погосподарських книг за 1986-1995 роки та довідка виконкому Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області №800 від 05 жовтня 2015 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця ОСОБА_11, вона має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_11

Судом встановлено, що рішення та свідоцтво, якими за ОСОБА_11 оформлено право власності на спірний будинок, суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права відповідачів-позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Оскільки відповідачам-позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належали частки у колгоспному дворі, після смерті батька ОСОБА_14 вони вступили в управління та володіння спадковим майном, однак своєчасно не оформили правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, відповідачі-позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про порушення свого права та про видачу їх матері свідоцтва про право власності на нерухоме майно довідалися в ході судового розгляду даної справи, суд вважає, що прохання представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відмову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у позові за спливом позовної давності, є необгрунтованим.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина за законом на належну йому 19/50 частку в спірному будинковолодінні, яку фактично прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_8, так як постійно проживали разом з спадкодавцем, а тому, беручи до уваги, що ОСОБА_9 після смерті батька ОСОБА_14 та ОСОБА_12 і ОСОБА_13 смерті батька ОСОБА_10 відмовилися спадкувати нерухоме майно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8, позовні вимоги останніх про визнання за кожною з них права власності на ? частину спадкового майна - житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.120,123 ЦК УРСР, ст.ст.21,393,1241,1268,1269,1270,1272 ЦК України, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26 і №69, пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 29/100 часток спадкового майна, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_10, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 29/100 часток спадкового майна, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_10, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (частка у майні колгоспного двору), що знаходиться по АДРЕСА_1, та на 1/30 частку спадкового майна, що залишилося після смерті її батька - ОСОБА_14, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з 1/6 частки спірного будинковолодіння (частки у майні колгоспного двору), разом - на 1/5 частину спірного будинковолодіння.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (частка у майні колгоспного двору), що знаходиться по АДРЕСА_1, та на 1/30 частку спадкового майна, що залишилося після смерті її батька - ОСОБА_14, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з 1/6 частки спірного будинковолодіння (частки у майні колгоспного двору), разом - на 1/5 частину спірного будинковолодіння.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/50 частку спадкового майна (обов'язкова частка), що залишилося після смерті її матері - ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 16 листопада 2009 року №53 про визнання за ОСОБА_11 права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 17 грудня 2009 року Медведівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області на ім'я ОСОБА_11.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, номер витягу 24826439 від 17 грудня 2009 року, номер запису про право власності - 149 в книзі 40.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 531,04 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 974,40 грн. судового збору

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук