НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4487/15
№ 2/183/2612/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визначення частки співвласників у спільній сумісній власності на житловий будинок і визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 02.12.2014 року померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку №31-а по вул. Пархоменко в м. Новомосковську, Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем 1 черги за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року.

Для оформлення спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, але у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року, на частину житлового будинку за вищевказаною адресою відмовлено, оскільки, вказане спадкове майно є спільною сумісною власністю, але частки співвласників, в тому числі і спадкодавця, є не визначеними.

Отже житловий будинок №31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську є спільним сумісним майном співвласників: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - на підставі договору обміну, посвідченого 22.06.2001 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2574, зареєстрованого в БТІ 10.08.2001 року за реєстровим № 8061-Д9, стр.126.

Позивачка просить визнати частки співвласників у вищевказаному житловому будинку рівними по 1/5 частині кожному, і визнати за позивачкою право власності на 1/5 частину житлового будинку, що в цілому складається з : житлового будинку літ.- А, житлова прибудова літ.- А1, прибудова літ.- а, прибудова літ.- а1, тамбур літ.- а2, ганок літ. - а3, літня кухня літ. Б, погріб літ.- ПГ, гараж літ.-В, вбиральна -літ.-Г, яма зливна літ.-Я, замощення -1, хвіртка №3, ворота №4, огорожа №5, огорожа №6, огорожа №7, огорожа №8, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої 02.12.2014 року.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала повністю.

Представник Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не зявились в судове засідання, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю, повністю визнають позовні вимоги.

Згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 02.12.2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровської області 12 грудня 2014 року, актовий запис № 970.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на частину житлового будинку №31-а по вул. Пархоменко в м. Новомосковську, Дніпропетровської області.

Для оформлення спадщини спадкоємці звернулись до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області: позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, інша дочка спадкодавця - ОСОБА_3 І,В. звернулась із заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь позивачки ОСОБА_1, але у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року, на частину житлового будинку за вищевказаною адресою позивачки було відмовлено, оскільки, вказане спадкове майно є спільною сумісною власністю, але частки співвласників, в тому числі і спадкодавця, є не визначеними.

Встановлено, що житловий будинок №31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську є спільним сумісним майном співвласників: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - на підставі договору обміну, посвідченого 22.06.2001 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2574, зареєстрованого в БТІ 10.08.2001 року за реєстровим № 8061-Д9, стр.126.

Згідно договору обміну від 22 червня 2001 року у власність громадян ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 переходить житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Пархоменко, 31-а у Дніпропетровської області. Долі співвласників за цим договором не визначені.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, вона визнається рівною. З письмових заяв сторін, які визнали позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 повністю, вбачається, що долі співвласників у спірної квартири слід визначити рівними, тобто по 1/5 частини житлового будинку за кожним з співвласником.

Тому суд вважає, визначити долі співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Пархоменко, 31-а у Дніпропетровської області є рівними, а саме: по 1/5 частини за кожним з співвласників.

Згідно довідки квартального комітету, на момент смерті ОСОБА_5 в житловому будинку 31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_2.

ОСОБА_3 ( дівоче прізвище ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 і свідоцтвом про одруження між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 ) і ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_12А.) є рідними дочками спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження вказаних спадкоємців.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем 1 черги за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року.

З спадковій справи вбачається, що ОСОБА_1В.(позивачка) відповідно до спадкового законодавства звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року. ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь її дочки ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою від 06 липня 2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_13 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/5 частку спадкового житлового будинку 31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року, в звязку з:

-відсутністю визначеної частки померлої у спільному майні;

-виявленим самочинним будівництвом і збільшенням загальної площі житлового будинку ще до посвідчення договору міни;

-викладенням посвідчувального напису на договорі без спеціального бланку нотаріальних документів.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спадковим майном після смерті ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року, є 1/5 частку спадкового житлового будинку 31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську Дніпропетровської області.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не заявив про відмову від спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_1В.(позивачка) відповідно до спадкового законодавства звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02.12.2014 року.

Щодо підстав у відмови видачі свідоцтва про право на спадщину позивачки, суд враховує наступне.

Згідно технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, виготовлений станом на 11 липня 2015 року, вбачається, що самочинним будівництвом є тамбур і збільшення загальної площі житлового будинку з 72,0 кв.м. на 74,5 кв.м. Самочинні дії виявлені 07.05.2001 року, тобто ще до посвідчення договору міни (договір міни посвідчений 22.06.2001 року).

Суд враховує, що збільшення загальної площі житлового будинку на 2,5 кв.м. в встановлених межах будинку, без суттєвих порушень конструкції житлового будинку, не впливає на зміну прав власності співвласників, більш того, ці зміни зроблені ще попередніми власниками і діючі власники отримали житловий будинок у власність за договором міни.

Крім того, суд вважає, що вини співвласників вказаного житлового будинку в тому, що посвідчувальний напис на договорі міни, виконаний не на спеціальному бланку нотаріальних документів, а саме: якщо текст нотаріального документу викладається на трьох і більше сторінках, то перша і остання сторінки документу викладаються на спеціальних бланках. Вказані вимоги зазначені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5 і повинні виконуватися нотаріусами. Фізичні особи, які отримали посвідчувальний напис на договорі міни, виконаний не на спеціальному бланку нотаріальних документів, не можуть відповідати за ці дії.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Таким чином, оцінюючі зібрані докази, суд прийшов до висновку, що частки співвласників у вищевказаному житловому будинку є рівними по 1/5 частині кожному, і слід визнати за позивачкою право власності на 1/5 частину житлового будинку, що в цілому складається з : житлового будинку літ.- А, житлова прибудова літ.- А1, прибудова літ.- а, прибудова літ.- а1, тамбур літ.- а2, ганок літ. - а3, літня кухня літ. Б, погріб літ.- ПГ, гараж літ.-В, вбиральна -літ.-Г, яма зливна літ.-Я, замощення -1, хвіртка №3, ворота №4, огорожа №5, огорожа №6, огорожа №7, огорожа №8, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої 02.12.2014 року.

Судовий збір позивачами сплачений у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216,1218, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.3, 10,11,57,60, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визначення частки співвласників у спільній сумісній власності на житловий будинок і визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати частки співвласників, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_5, у житловому будинку № 31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську Дніпропетровської області є рівними по 1/5 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку № 31-а по вул. Пархоменко у м. Новомосковську Дніпропетровської області, що в цілому складається з : житлового будинку літ.- А, житлова прибудова літ.- А1, прибудова літ.- а, прибудова літ.- а1, тамбур літ.- а2, ганок літ. - а3, літня кухня літ. Б, погріб літ.- ПГ, гараж літ.-В, вбиральна -літ.-Г, яма зливна літ.-Я, замощення -1, хвіртка №3, ворота №4, огорожа №5, огорожа №6, огорожа №7, огорожа №8, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої 02.12.2014 року.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва