Провадження № 2/127/7923/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.118, 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, позивачем не зазначена ціна позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на момент подачі позову до суду, що повинно підтверджуватись відповідними належними та допустими доказами.

Натомість позивачем зазначена ціна позову відповідно до звіту, датованого 22.04.2015 року, тобто виготовленого більш ніж півроку тому, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

При визначенні розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду, вважаю за можливе зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2015 року становить 1218 грн.

У відповідності до положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, відповідно до позовної заяви позивач звернувся до суду із двома вимогами немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

А тому, з урахуванням дійсної ціни позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на момент подачі позову до суду, позивачу необхідно (у разі необхідності) доплатити судовий збір з урахуванням вищевикладених розяснень та сплаченого судового збору у розмірі 1 597,50 грн.

Окрім того, суд звертає увагу, що вимоги позивача сформовані не коректно та не відповідають чинному законодавству.

Так, виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України та п.8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Таким чином, недотримання вищезазначеної процедури призводить до того, що виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч.3 ст.331 ЦК України), відтак ст.331 ЦК України не передбачена можливість визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Згідно постанови Пленуму ВСС «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6, суд не вправі підміняти органи, які зобовязані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку є винятковим способом захисту права. Окрім того, з матеріалів позовної заяви не можна зясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів з питання узаконення самочинного будівництва, чи було йому відмовлено компетентними органами у вирішенні цього питання.

Також, до участі у справі слід залучити в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 118, 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 118, 119, 121, 210 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 03 грудня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: