Провадження №2-о-245/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відділ реєстрації смерті у м. Києві, про встановлення факту смерті особи у певний час, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті в певний час - ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Керч, Крим, місце смерті - місто Керч Автономної Республіки Крим.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько громадянин України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Керч Автономної Республіки Крим.

Після смерті батька залишився тільки він, як єдиний син ОСОБА_2 та його померлої матері ОСОБА_3.

Факт смерті за судово-медичним діагнозом, викладеним російською мовою «злокачественное новообразование забрюшинного пространства с распадом» підтверджується медичною довідкою Керченського відділення Кримської республіканської установи «Бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим» б/н від 26.08.2015 року.

Для спадкування права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, вкладів у банківських установах на території Автономної Республіки Крим, вкладів у банківських установах в місті Києві, йому необхідно свідоцтво про смерть батька, однак Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві відмовив йому у прийнятті документів для проведення державної реєстрації смерті його батька, посилаючись на невідповідність форми довідки медичної установи встановленому зразку, також йому було відмовлено у наданні письмового висновку про відмову в реєстрації смерті з обґрунтованими посиланнями на норми законодавства.

В судовому засіданні 29.09.2015 року представник заявника ОСОБА_4 підтримав заяву та просив суд її задовольнити. В судове засідання 23.10.2015 року представник заявника не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Зацікавлені особи відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, відділ реєстрації смерті у м. Києві в судове засідання своїх представників не направили. Подали суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутності.

Зацікавлена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності зацікавлених осіб.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від шлюбу з ОСОБА_3

Згідно довідки виданої Кримською республіканською установою «Бюро судово-медичної експертизи» Автономної Республіки Крим від 26.05.2015 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., помер ІНФОРМАЦІЯ_2, судово-медичний діагноз: злоякісне новоутворення забрюшного простору з розпадом.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою. Втім державна реєстрація факту смерті його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. проведена не була.

Згідно пояснень представника заявника наданих в судовому засіданні, відмову у реєстрації факту смерті зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві мотивувала тим, що довідка про смерть по своїй формі не відповідає встановленому зразку.

В той же час з матеріалів справи встановлено, що від встановлення факту смерті ОСОБА_2 залежить виникнення у заявника права на спадкування після свого батька.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Керч, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Керч Автономної Республіки Крим.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя