Дата документу 27.11.2015 Справа № 554/4853/15-ц
Провадження № 2/554/2066/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарях Ступці І.І., Шевченку О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи виконавчий комітет Октябрської районної у м.Полтаві ради, Полтавська міська рада, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 січня 2013 року померла його дружина ОСОБА_3 після якої він успадкував 39/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою : м.Полтава, вул.Лесі Українки, 3. ОСОБА_3 ще належала земельна ділянка на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2004 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка є спільною сумісною власністю ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4О, а отже неможливо встановити частки власників земельної ділянки. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 про виділення частки зі спільної сумісної власності, про визнання права власності на частину земельної ділянки та виділення 61/100 частини будинку в самостійний об'єкт нерухомого майна, виділенні земельної ділянки в натурі, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року змінено в резолютивні частині ОСОБА_3 на нього - ОСОБА_1 У рішенні суду вказано, що за ним залишено земельну ділянку площею 809 кв.м., з яких 402 кв.м. - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - земельна ділянка для особистого селянського господарства. рішенням також встановлено постійний сервітут . Рішенням суду за ним право власності на земельну ділянку не визнавалося. Так як ОСОБА_2 вже виділено частку будинку 61/100 в самостійний об'єкт нерухомого майна та виділено в натурі земельну ділянку площею 1617 кв.м., то право спільної сумісної власності на земельну ділянку та будинок припинено. Відповідачу виділено в самостійний об'єкт нерухомого майна частка домоволодіння, але вона продовжує використовувати його земельну ділянку для проходу до свого будинку, чим порушує його право власності. Сервітут ОСОБА_2 встановлено тільки для можливості користуватися мережами водопроводу, каналізації, електропостачання та телефонізації, але не більше. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 809 кв.м. яка належала померлій дружині, виділити в самостійний обєкт нерухомого майна окрему садибу 39/100 частину домоволодіння у складі земельної ділянки, частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування земельною ділянкою шляхом зупинення користування земельною ділянкою для проходу до свого будинку та зобов'язати забезпечити такий прохід по своїй земельній ділянці.

У судовому засіданні представник позивача надала суду уточнену позовну заяву, в якій позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 05 січня 2013 року ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 809 кв. м., розташовану в м. Полтаві, вул. Л.Українки,3, кадастровий номер - :19:001, що складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м. та земельної ділянки з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.; виділити в самостійний обєкт нерухомого майна - окрему садибу 39/100 частин домоволодіння у складі: земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м., земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м., частина житлового будинку квартира № 1, що складається: кімната - 23,8 кв.м., кімната - 11,8 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., сіни - 9,5 кв.м., душова - 1,9 кв.м., всього площею 49,4 кв.м., господарські будівлі і споруди: сарай (В) - 12,1 кв.м., погріб (в) -2,2 кв.м., навіс (ві) - 8,3 кв. м., навіс (в2) - 4,1 кв.м., вбиральня (Г) - 1,5 кв.м., частина огорожі № 1, частина огорожі № 3, ворота огорожі № 2, частина трубопровіду № 4, які розташовані за вищевказаною адресою.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 листопада 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування земельною ділянкою шляхом зупинення користування земельною ділянкою для проходу до свого будинку та зобов'язання забезпечити такий прохід по своїй земельній ділянці закрито у зв'язку з відмовою від позову в цій частині.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідачка та представник відповідачки з позовом в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, виділення в самостійний об'єкт нерухомого майна окрему садибу до складу якої входить земельна ділянка площею 809 кв.м. та 39/100 будинку з господарськими будівлями та спорудами погодилися.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від Полтавської міської ради та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником 39/ 100 часток житлового будинку, надвірних будівель і споруд ( сараї Б,б, В,Ж, ж, навіси б1,в1, в2,, погреба в, ж1,а4, вбиральня Г, гараж Д, огорожа №1, №3, ворота огорожі №2, трубопровід №4), розташованих в м.Полтаві, вул.Л.України, буд.3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 10 вересня 2013 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, що підтверджується ксерокопією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що також підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2013 року.

Згідно зі ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2004 року ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 2426 кв.м., яка розташована за адресою : м.Полтава, вул.Л.Українки,3.

ОСОБА_3 померла 05 січня 2013 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про її смерть від 05 січня 2013 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку вищезазначеної земельної ділянки.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 15 лютого 1957 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження від 15 лютого 1957 року.

Позивач звернувся до Першої полтавської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_3 на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою : м.Полтава, вул.Л.Українки,3.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17 січня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з тих підстав, що відповідно до державного акуту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності померлій та співвласникам - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та неможливо встановити хто та в яких частках є власником вищевказаної земельної ділянки.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянки розміром 809 кв.м, розташованої в м.Полтаві по вул.Л.Українки,3 в порядку спадкування після померлої 03 вересня 2011 року матері ОСОБА_4 Проведено поділ земельної ділянки та виділено ОСОБА_2 у власність частину земельної ділянки площею 1617 кв.м., залишивши за ОСОБА_3 земельну ділянку 809 кв.м. ОСОБА_2 виділено в самостійний об'єкт нерухомого майна - окрему садибу 61/100 частинку домоволодіння у складі : земельної ділянки площею 1617 кв.м. частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в м.Полтаві, вул.Л.Українки, 3, та які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності, припинено право спільної часткової власності на це майно. Вказаним рішенням встановлено постійний сервітут площею площею 91 кв.м. на земельній ділянці площею 809 кв.м., що залишається за ОСОБА_1 для можливості користування ОСОБА_2 мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації та сервітут площею 8 кв.м. на земельній ділянці ОСОБА_2 площею 35 кв.м., для можливості обслуговування стіни своєї квартири спадкоємцями ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року змінено та уточнено, а саме : зазначено в резолютивній частині рішення замість ОСОБА_3 - ОСОБА_1.

Враховуючи, що державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з тих підстав, що не було визначені частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року відповідачці ОСОБА_2 виділено у власність частину земельної ділянки площею 1617 кв.м., а за ОСОБА_3 залишено земельну ділянку площею 809 кв.м., з яких : 402 кв.м. - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, а за ухвалою апеляційного суду Полтавської області за ОСОБА_1 залишено вказану земельну ділянку, яка була виділена ОСОБА_3, позивач є спадкоємцем першої черги на майно, належне померлій ОСОБА_3, а тому суд вважає визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 809 кв.м., що є 1/3 частиною земельної ділянки, з яких : 402 кв.м. - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленого статтею 364 цього Кодексу.

Згідно зі ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Беручи до уваги, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року були визначені частки у спільній сумісній власності на земельну ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та співвласнику ОСОБА_2 було виділено в натурі належну їй на праві власності земельну ділянку та виділено в самостійний об'єкт - окрему садибу 61/100 частини домоволодіння, а тому суд вважає виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна - окрему садибу 39/100 частин домоволодіння, що належать позивачу ОСОБА_1 у складі : земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м.; земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.; частина житлового будинку квартира № 1, що складається: кімната - 23,8 кв.м., кімната - 11,8 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., сіни - 9,5 кв.м., душова - 1,9 кв.м., всього площею 49,4 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай (В) - 12,1 кв.м., погріб (в) -2,2 кв.м., навіс (ві) - 8,3 кв. м., навіс (в2) - 4,1 кв.м., вбиральня (Г) - 1,5 кв.м., частина огорожі № 1, частина огорожі № 3, ворота огорожі № 2, частина трубопровіду № 4.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року встановлено сервітут у користуванні земельними ділянками, який є обовязковим і для спадкоємців померлої ОСОБА_5, у звязку з чим вимоги про встановлення постійного сервітуту підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 60,212-215, 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 05 січня 2013 року ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 809 кв. м., розташовану в м. Полтаві, вул. Л.Українки,3, кадастровий номер - :19:001, що складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м. та земельної ділянки з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.

Виділити в самостійний обєкт нерухомого майна - окрему садибу 39/100 частин домоволодіння у складі:

-земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та

обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м.;

-земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.;

-частина житлового будинку квартира № 1, що складається: кімната - 23,8 кв.м., кімната - 11,8 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., сіни - 9,5 кв.м., душова - 1,9 кв.м., всього площею 49,4 кв.м.;

-господарські будівлі і споруди: сарай (В) - 12,1 кв.м., погріб (в) -2,2 кв.м., навіс (ві) - 8,3 кв. м., навіс (в2) - 4,1 кв.м., вбиральня (Г) - 1,5 кв.м., частина огорожі № 1, частина огорожі № 3, ворота огорожі № 2, частина трубопровіду № 44;

що розташована в м. Полтаві, вул. Л.Українки,3 та належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Встановити постійний сервітут площею 91 кв.м. на земельній ділянці площею 809 кв.м., що залишається за ОСОБА_1 для можливості користування ОСОБА_2 мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації та сервітут площею 8 кв.м. на земельній ділянці ОСОБА_2 площею 35 кв.м., для можливості обслуговування стіни своєї квартири ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Кулешова