Справа № 163/2447/15-ц
Провадження № 2/163/344/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Войтюка Л.М.,

при секретарі Голядинець О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, ОСОБА_1 про звільнення майна з арешту,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністюТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, ОСОБА_1 про звільнення майна з арешту.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 30.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-А00/146 ODC/2007, за яким остання отримала кредит в сумі 41 405,90 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №РСL А00/204 ODC/2007 згідно якого відповідачка ОСОБА_1 передала нерухоме майно: житловий будинок із надвірними спорудами, загальною площею 120,1кв.м, та земельну ділянку, площею 0,177га., кадастровий номер НОМЕР_1 01 038 0010, що знаходяться за адресою: Волинська область,м.Любомль, вул.Дружби, 34.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082,1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення прав за Договором іпотеки.

Згідно з вищевказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML -А00/146 ODC 2007 від

30.07.2007року та Договором іпотеки №PCL А00/204 ODC/2007 від 30.07.2007 року.

Таким чином, до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1, за вищезазначеними договорами.

TOB «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, разом, як Іпотекодавцем дійшли згоди щодо реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, позивачу стало відомо,що на вищезазначене майно, що перебуває в іпотеці TOB «ОТП Факторинг Україна», Державною виконавчою службою накладено арешти.

Позивач вказує, що орієнтовна ринкова вартість майна на сьогодні складає близько 400 000,00 гривень, а заборгованість приблизно 900 000,00 гривень, що навіть після реалізації заставного майна борг не буде погашено в повному обсязі.

Заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем щоденно зростає, але позивач не може задовольнити свої вимоги шляхом добровільного продажу, оскільки на майно ОСОБА_1, в тому числі і на його іпотечне майно накладено арешт постановами начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02.2010 року, а саме житловий будинок із надвірними спорудами, загальною площею 120,1кв.м, та земельну ділянку, площею 0,177га., кадастровий номер НОМЕР_1 01 038 0010, що знаходяться за адресою: Волинська область,м.Любомль, вул.Дружби, 34.

Позивач, вважає, що вищевказаними постановами про арешт майна боржника порушено його права, як іпотекодержателя за договорами іпотеки.

Просить суд звільнити з-під арешту, накладеного постановами начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02.2010 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, подав в канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи.

За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 30.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-А00/146 ODC/2007 ( далі кредитний договір ), за яким остання отримала кредит в сумі 41 405,90 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, 30.07.2007 року було укладено Іпотечний договір №РСL А00/204 00с/2007, посвідчений приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за №975.

Згідно Договору іпотеки ОСОБА_1 передала нерухоме майно, а саме: житловий будинок із надвірними спорудами, загальною площею 120,1кв.м, та земельну ділянку, площею 0,177га., кадастровий номер НОМЕР_1 01 038 0010, що знаходяться за адресою: Волинська область, м.Любомль, вул.Дружби, 34.

10.12.2010 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторнг Україна» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля.

10.12.2010 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторнг Україна» було укладено договір відступлення прав за Договором іпотеки.

Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML -А00/146 ODC 2007 від

30.07.2007 року та Договором іпотеки №PCL А00/204 ODC/2007 від 30.07.2007 року.

Судом встановлено, що TOB «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, разом, як іпотекодавцем реалізації дійшли згоди щодо реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, позивачу стало відомо,що на вищезазначене майно, що перебуває в іпотеці TOB «ОТП Факторинг Україна», Державною виконавчою службою накладено арешти.

З матеріалів справи вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешти постановами начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02.2010 року.

Ст. 572 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Ст. 16 цього Закону передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, то з моменту його укладення.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про заставу» якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом.

Як вбачається зі змісту ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно є одним з етапів звернення стягнення на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 вищезазначеного Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та звільнити з-під арешту, накладеного постановами начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02. 2010 року а саме: житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 120,1кв.м, та земельну ділянку, площею 0,177га., кадастровий номер НОМЕР_1 01 038 0010, що знаходиться за адресою: Волинська область,м.Любомль. вул.Дружби, 34 та належить ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1, слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати, оскільки відділ виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції при накладенні арешту на майно діяв в межах своїх повноважень.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 210,215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 572 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Звільнити з під арешту, накладеного постановою начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02.2010 року нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,177га., кадастровий номер НОМЕР_1 01 038 0010, що знаходиться за адресою: Волинська область,м.Любомль, вул.Дружби, 34 та належить ОСОБА_1.

Звільнити з під арешту, накладеного постановою начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.02.2010 року нерухоме майно, а саме: житловий будинок із надвірними спорудами, загальною площею 120,1кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Любомль, вул.Дружби, 34 та належить ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять ) гривень 60 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Головуючий : суддя Л.М.Войтюк