У Х В А Л А

4 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,-

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі правонаступника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна,

встановила:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 березня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення судів попередніх інстанцій.

У жовтні 2015 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року, з підстав пункту 1 частини 1 статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 48, 57, 224, 225, 228 ЦК Української РСР, статті 388 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави заявник додає ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2011 року, від 18 січня 2012 року, від 14 серпня 2013 року та від 20 травня 2015 року, ухвалу Верховного Суду України від 21 жовтня 2009 року та постанови Вищого господарського суду України від 21 жовтня 2010 року, від 18 грудня 2012 року, від 31 січня 2012 року, від 5 лютого 2013 року, від 16 квітня 2013 року (в справі № 5027/720/2012) та від 16 квітня 2013 року (в справі № 5005-33-6355/2010), в яких, на його думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

ОСОБА_4 указує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що спірна квартира вибула з власності ОСОБА_4 з її власної волі та відома, тому відсутні підстави про витребування майна від ОСОБА_8 на підставі статей 387, 388 ЦК України.

Разом з тим, у справах, ухвала Верховного Суду України від 21 жовтня 2009 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року, від 18 січня 2012 року, від 14 серпня 2013 року та від 19 травня 2011 року, постанови Вищого господарського суду України від 16 квітня 2013 року (в справі № 5027/720/2012), від 21 жовтня 2010 року, від 31 січня 2012 року, від 18 грудня 2012 року, від 5 лютого 2013 року та від 16 квітня 2013 року (в справі № 5002-33/6355-2010), які надані як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, суд касаційної інстанції виходив з доведеності факту вибуття майна поза волею власників.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі правонаступника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема