Провадження № 22-ц/779/2520/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.,

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.,

секретар Мельник О.В.,

з участю:скаржників ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися із скаргою на рішення державного виконавця, посилаючись на порушення субєктом оскарження вимог Закону України "Про виконавче провадження", просили визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 02.10.2015 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №344/16743/2013, виданого Івано-Франківським міським судом 01.10.2015 щодо виселення їх з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла та зупинити примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (постанову від 02.10.2015 про відкриття виконавчого провадження) відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилаються на порушення судом норм процесуального права. Зазначають, що справа розглянута за відсутності адвоката, з яким укладено договір на правову допомогу. Суд не врахував, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року частково задоволено позов Івано-Франківської міської ради, ЖЕО № 9, КП «Єдиний розрахунковий центр» до апелянтів про розірвання договору найму, визнання недійсним договору найму житлового приміщення, яким їх виселено з квартири без надання іншого житлового приміщення. Однак в частині позову про зняття їх з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2 відмовлено, у звязку з чим вони вправі й надалі користуватися цим житловим приміщенням. Термінове виселення в зимовий період утруднює знайти інше житло. Не врахував суд і те, що виконавчі листи було видано 01.10.2015, хоча рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області винесено 23 вересня 2015 року, а 30.09.2015 тільки відправлено до Івано-Франківського міського суду. Тому просять оскаржувану ухвалу скасувати, скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, представник ВДВС ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Та обставина, що видані 01.10.2015 виконавчі листи одразу було предявлено до органів ДВС стягувачами, не є порушенням права боржників, строк відкриття провадження ВДВС дотриманий.

При цьому суд першої інстанції правильно керувався нормами Закону України "Про виконавче провадження", згідно яких державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 02.10.2015 відкрито виконавчі провадження № 48914114 та № 48913986 з примусового виконання виконавчого листа №344/16743/2013, виданого Івано-Франківським міським судом 01.10.2015 щодо виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла; надано добровільний термін виселення 15 днів.

Згідно акту державного виконавця від 19.10.2015 боржниками добровільно у вказаний строк рішення суду не виконано, у звязку з чим державним виконавцем винесена постанова від 19.10.2015 про призначення примусового виконання виконавчого листа на 21.10.2015.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд відмовив у частині вимог щодо зняття ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстраційного обліку, отже, на їх думку, вони і надалі вправі користуватися даним житлом, а також, що судом видано виконавчий лист і одразу предявлено до органів ДВС, які того ж дня відкрили провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як видно з матеріалів справи, судове рішення набрало законної сили 23.09.2015, строк предявлення листів до виконання до 24.09.2016 року.

Перевіряючи додержання строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд врахував, що державним виконавцем дотримано положення ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Наявність реєстрації в житлі не є перешкодою для виселення скаржників на підставі судового рішення, що набрало законної сили і є обовязковим до виконання.

Згідно листа КП «Єдиний розрахунковий центр» від 17.11.2015 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_5