Справа № 196/1272/15-ц
№ провадження 2/196/609/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Бережної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на повнолітню дитину на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складає вимога про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до дня закінчення його навчання, тобто по 30.06.2019 року.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст. ст. 182, 199-200 СК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: паспорт громадянина України та дублікат картки фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_1 (а.с.3-4), свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії 1-КИ №358729 (а.с.5), свідоцтво про розірвання шлюбу (повторне) між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 серії 1-КИ №069998 (а.с.6), свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (повторне) (а.с.7), довідка №001950, видана 04.09.2015 року Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_6 на ім"я студента 1 курсу денної форми навчання ОСОБА_3 (а.с.8), довідка відділу РАЦС Царичанського РУЮ від 08.08.2007 року про реєстрацію шлюбу громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.9), довідка виконкому Китайгородської сільської ради про склад сім"ї (а.с.10).

На обгрунтування позовних вимог у поданій заяві посилається на те, що відповідач в справі ОСОБА_2 є батьком їхнього повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідачем в справі 08.07.2005 року вона розірвала шлюб і 03.03.2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на ОСОБА_1. На даний час їхній син, якому виповнилося 18 років, навчається і потребує матеріальної допомоги від батька, який, на її думку, має можливість надавати таку допомогу. Сину потрібні кошти на оплату навчання, на одяг, підручники, харчування та інше, але на даний час син перебуває тільки на її утриманні. Вона його одягає, дає кошти на проїзд до місця навчання, харчує, купує учбові приладдя.

Згідно довідки №001950 від 04.09.2015 року їхній син ОСОБА_3 навчається на денному відділенні на контрактній основі у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_6, із закінченням терміну навчання 30.06.2019 року. Стипендію не отримує. Загальна вартість освітньої послуги згідно договору за навчання становить 10000 грн. Оплату вона робить поквартально по 2500 грн.

Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, поскільки є пенсіонером МВД, отримує пенсію. Посилаючись на вище викладене просить задовольнити її позовні вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася, надіславши до суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву з проханням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, посилаючись на неможливість надавати таку матеріальну допомогу на період навчання сина через інвалідність та наявність на утриманні інших дітей.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідача, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/10 частини його доходів щомісячно до дня закінчення його навчання, тобто по 30.06.2019 року. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає встановленими наступні обставини.

Відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і до повноліття сина виплачував на користь його матері - позивача в даній справі ОСОБА_1, аліменти на утримання сина. Сторони в даній справі шлюб розірвали, проживають окремо, створили нові сім"ї.

На даний час ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до дня закінчення його навчання у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_6, тобто по 30.06.2019 року.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної допомоги на період навчання, посилаючись на приписи ст. ст.182, 199-200 СК України.

Об"єктивних доказів, підтверджуючих можливість відповідача ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його доходів позивач ОСОБА_1 суду не надала.

Як вбачається з доданих відповідачем до матеріалів справи доказів він на даний час ніде не працює, переніс інсульт, внаслідок чого став інвалідом, проживає однією сім"єю у не зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, з якою вони виховують її доньок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18-21).

Згідно довідки №10918, виданої Пенсійним фондом України в Дніпропетровській області 03.11.2015 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також сплачує аліменти на користь ОСОБА_11 на дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1 на дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

За викладених вище обставин, враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище як відповідача, так і позивача в даній справі, наявність на утриманні у платника аліментів інших дітей, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 взмозі надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/10 частини його доходів щомісячно до закінчення його навчання, тобто по 30.06.2019 року. Саме такий розмір аліментів суд вважає справедливим і для сторін, і для сина з урахуванням того, що відповідно до ст.180 СК України мати (позивач по справі) зобовязана, як і батько (відповідач в справі), рівною мірою утримувати дітей. В іншій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (нкпп-), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (нкпп-), матеріальну допомогу (аліменти) на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/10 частини його доходів, щомісячно, до дня закінчення його навчання у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_6, тобто по 30.06.2019 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (нкпп-) в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_12