н/п 2/490/4278/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Мамаєвої О.В.

при секретарі Костюк Г.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за минулий час та визнання права власності на частку прибутку від підприємницької діяльності,

встановив:

ОСОБА_3 31.08.2015р. звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 05.10.2015р. року було відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні 25.11.2015р. представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про передачу справи за підсудністю за зареєстрованим місцем знаходження відповідача АДРЕСА_1, та останнім відомим місцем реєстрації позивача за цією ж адресою - до Оболонського районного суду м.Києва, вказуючи, що позивач разом із дітьми близько року проживає у США у м.Маямі.

Представник позивача вказав, що не згоден із клопотанням, так, позивач дійсно була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 02.02.2015р., її було визнано такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Дійсно на даний час позивач знаходиться у США, однак не може виїхати до України через те, що за рішенням суду у неї вилучено паспорт. До виїзду до США, вона проживала із дітьми у своєї матері за адресою: АДРЕСА_2, що також підтверджується рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.12.2013р. за позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Суд, вислухавши сторони, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, встановлена загальна підсудність - позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ст. 110 ЦПК України, встановлена підсудність за вибором позивача, в тому числі ч.1 - позови про стягнення аліментів … можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно ст. 6,8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування.

При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи.

Відповідно до п.1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012р., реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів за минулий час та визнання права власності на частку прибутку від підприємницької діяльності, зважаючи на заявлені вимоги про стягнення аліментів, справу можливо розглянути за правилами альтернативної підсудності, встановленими ст. 110 ЦПК України. Для чого необхідно з'ясувати зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або за зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування позивача.

Судом встановлено, що останнє зареєстроване місце проживання позивача - м.Київ. На день розгляду справи у суді ОСОБА_3 рішенням суду визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для знаття з реєстраційного обліку, та, як слідує із пояснень сторін, позивач близько року проживає у США.

Передбачених чинним законодавством доказів щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача у м.Миколаєві, суду не надано, та суд не може прийняти як такий доказ рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.12.2013р., оскільки з того часу змінилось місцезнаходження позивача.

Згідно копії паспорта відповідача, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, на підставі викладеного, оскільки останнє зареєстроване місце проживання та місцезнаходження позивача є м.Київ, відповідач зареєстрований також у м.Києві, суд вважає зазначену позовну заяву непідсудною Центральному районному суду м. Миколаєва.

Тому, так як у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті виявилось, що позов подано із порушенням правил підсудності, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України дану справу необхідно передати за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду м.Києва.

Керуючись ст.ст.109, 110 ч.1, 116 ч.1 п.2, 208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за минулий час та визнання права власності на частку прибутку від підприємницької діяльності, передати за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду м.Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Мамаєва