Справа № 666/4347/15-ц
Провадження № 2/666/2222/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі
головуючого судді Іванищука А.А.
за участю секретаря Тарасової К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу у м.Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
1.1. Відповідно до позовної заяви, позивач є власником квартири №52, яка розташована по вул.Залаегерсег, 19-А в м.Херсоні на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №788. В позовні зазначено, що після укладення договору купівлі-продажу, продавець ОСОБА_4 подала до управління державної міграційної служби у Херсонській області заяву про зняття її з реєстраційного обліку зазначеної квартири, однак відповідач, який є чоловіком продавця проживає в Російській Федерації, приїжджати в м.Херсон для зняття з реєстрації відмовляється. Крім того, позивач зазначає, що наявність реєстрації відповідача перешкоджає розпоряджатися та користуватися належним їй майном. У звязку з наведеним, позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою №52, яка розташована по вул.Залаегерсег, 19-А в м.Херсоні шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування вказаною квартирою; зобовязати Дніпровський районний відділ у м.Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою м.Херсон, вул.Залаегерсег, 19-А.
1.2. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги, просила суд усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою №52, яка розташована по вул.Залаегерсег, 19-А в м.Херсоні шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування вказаною квартирою. Надала згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.
2.1. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням, розміщеним у пресі, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.
2.2. Представник Дніпровського районного відділу у м.Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.
2.3. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є невісткою відповідача ОСОБА_2 Зазначила, що в липні 2015р. відповідач зі своєю дружиною продали квартиру та переїхали до Російської Федерації, де проживають на теперішній час. Також зазначила, що оскільки на час продажу квартири відповідач вже тривалий час перебував в Російській Федерації, добровільно знятись з реєстраційного обліку не зміг.
2.4. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сином позивача. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є чоловіком продавця квартири, яку придбала позивач. Засвідчив, що після укладання договору купівлі-продажу відповідач зі своєю дружиною добровільно виселилися з квартири, забрали свої особисті речі, однак відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку.
3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.
3.1. Позивачу на праві приватної власності належить квартира №52, яка розташована за адресою м.Херсон, вул.Залаегерсег, 19а, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №788.
3.2. Право приватної власності на вищевказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2015р., виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3
3.3. Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком продавця вказаної квартири, що вбачаться з п.3.1.3. договору.
3.4. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сімї №845, виданою КП «Дніпровський» від 31.07.2015р.
3.5. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся.
3.6. Наявність реєстрації відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися та користуватися належним їй майном.
4. Щодо правовідносин.
4.1. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
4.2. Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
4.3. Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
4.4. Відповідно вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
4.5. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
4.6. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
4.7. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна.
4.8. Відповідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
4.9. Відповідно п.33,34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014р. передбачено, що відповідно до положень ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Оскільки право користування відповідача квартирою №52, яка розташована за адресою м.Херсон, вул.Залаегерсег, 19-а припинилося з часу відчуження її позивачем, яка стала власником вказаного нерухомого майна, а перебування відповідача в зазначеній квартирі на реєстраційному обліку перешкоджає позивачу розпоряджатися та користуватися належним їй майном, суд приходить до висновку, що порушене право позивача як власника вищевказаної квартири підлягає судовому захисту, а вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Керуючись ст.5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.316,317,319,321,346,391 ЦК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу у м.Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
2. Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №52 у будинку №19а по вул.Залаегерсег у м.Херсоні шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
3.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А.Іванищук