Cправа №549/555/15-ц
Провадження№2/549/232/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

при секретарі - Якубовській Т.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 24.01.1962 р. зареєструвала шлюб з відповідачем.

Так як вона має слабке здоровя, часто хворіє - потребує постійного догляду та допомоги по господарству, а відповідач такої допомоги їй не надає, постійно проживає за місцем реєстрації в м.Лубни Полтавської області.

Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач з січня 2009 року проживає окремо в м.Лубни Полтавської області і подружні стосунки через сварки фактично припинилися.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив розірвати шлюб та розглянути справу за його відсутності (а.с.7).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно із ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 109 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, а тому може бути прийняте судом.

Про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не клопотала, що є підставою в силу ч. 1 ст. 113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища.

В зв'язку із задоволення позову, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 112, 113 СК України, ст.130, 174 ЦПК України, суд,

вирішив:

1. Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 24 січня 1962 року Мелехівським сільським бюро ЗАГС с. Загребелля Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис №7

3. Визначити прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_3.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487грн. 20 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням суду законної сили його копію направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя