Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 23.05.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого їй надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 23988,80 грн. на строк до 23.09.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, встановленому договором, з проведенням оплати щомісячно, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала, сума заборгованості за кредитом з врахуванням заборгованості за тілом кредиту, за відсотками становить 26483,66 грн. 06.03.2013 року між банком та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого банк передав право вимоги по кредитних договорах, укладених між банком та фізичними особами, в т.ч. і з відповідачем ОСОБА_1 Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві викладено клопотання щодо розгляду справи без участі представника ТОВ «Росвен Інвест Україна», в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду також не з'явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином згідно приписів ЦПК України за зареєстрованим місцем її проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою представника позивача.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 23.05.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № на строк 16 місяців, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 23 988 грн.80 коп. на споживчі цілі -придбання товарів та послуг, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором, що стверджується копією цього кредитного договору.

Умовами договору передбачено розмір процентної ставки -0,01 % річних.

Відповідно до п.п.1.4.1, 1.4.2 договору, позичальник зобов'язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання , встановлені кредитним договором, не пізніше 23 вересня 2013 року.

Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів.

За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів /п.1.4.5 договору/.

Графік платежів є Додатком № 1 та невід'ємною частиною даного договору, розраховується з урахуванням суми та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії та пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів зазначається в Графіку платежів та визначається з урахуванням фактичної кількості календарних днів у році /п.1.4.7 договору/.

Як вбачається з копії кредитного договору, цей договір підписано представником банку та позичальником, що свідчить про те, що позичальник з умовами договору була ознайомлена, повністю погодилася з ними при підписанні договору.

Як встановлено судом, 06.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» /клієнт / та ТОВ «Росвен Інвест Україна» /фактор/ укладено договір факторингу № 08/03/2013, за умовами якого клієнт /кредитор/ передає, а фактор /новий кредитор/ приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує замість клієнта право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами, що стверджується копією вказаного договору.

В п.2 договору факторингу роз'яснено, що боржник -фізична особа, що уклала з клієнтом кредитний договір, не виконує свої зобов'язання за зазначеним договором, а також будь-які представники боржника, фінансові та майнові поручителі, повірені, правонаступники, інші особи, що взяли на себе обов'язок виконати /повністю або частково/ зобов'язання замість боржника, дані про яких передані фактору відповідно до умов договору.

Документація -документи, які є в наявності у клієнта та засвідчують права, що передаються, а саме: кредитні /карткові договори /оригінал/ з усіма супутніми документами; копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду боржника; розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором /оригінал/; реєстр боржників.

Згідно Витягу з Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу, зазначено відомості про боржника: ОСОБА_1, № кредитного договору -, дата кредитного договору -23.05.2012, прострочена заборгованість по тілу кредиту -22489,80 грн.; прострочена комісія -0 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом -3993,86 грн.; пеня -0 грн.; загальна сума заборгованості за кредитним договором -26483,66 грн.

Отже, згідно умов договору факторингу до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 на підставі вказаного вище кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2011 року до ЄДРПОУ внесено запис про юридичну особу -Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна».

Дане товариство зареєстровано як фінансову установу, що вбачається з копії Додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 07.07.2011 року.

За ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до приписів ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

А ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням..

За приписами ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1078 цього Кодексу, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, відповідно до вищенаведених правових норм та досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, який було укладено 23.05.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

З розрахунку заборгованості, який надано позивачем, вбачається, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Так, станом на 06.03.2013 року /на дату передачі прав вимоги/ заборгованість позичальника за кредитним договором становить: прострочена заборгованість за тілом кредиту -22489,80 грн., прострочені відсотки за користування кредитом -3993,86 грн., всього 26 483 грн.66 коп.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором суд вважає обґрунтованими, оскільки позичальником були порушені умови кредитного договору.

На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 264 грн.83 коп., оскільки позовну заяву було здано на пошту для відправки до суду 31.07.2015 року, тобто, до внесення змін в Закон України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору.

Керуючись ст.ст. 509, 513, 514, 516, 526, 610, 611, 1049,1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст.10,60,79,88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором кредиту в сумі 26 483 грн.66 коп. та судовий збір в сумі 264 грн.83 коп., всього 26 748 грн.49 коп. /Двадцять шість тисяч сімсот сорок вісім грн. 49 коп./.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко