АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/1642/14-ц Головуючий в 1 інстанції: Черниш О.Л. Номер провадження 22ц/791/2561/15 Доповідач Іванова І.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Іванової І.П.

суддів:ОСОБА_1,ОСОБА_2

за участю секретаря Прушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування домоволодінням, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_5, в якому просила виділити їй у власність частку спільного майна, розташованого за адресою: м.Херсон, вул. Робоча, 181, а саме: кімнату № 3 площею 6,6 кв.м., та прибудову «ІІІ» - площею 5,6 кв.м., а також припинити право спільної часткової власності на нежитлове приміщення розташоване за вищевказаною адресою, яке їй належить.

В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2013р. вона є власником 69/400 ідеальних часток зазначеного домоволодіння, та є фактичним користувачем кімнати №3 площею 6,6 кв.м., і прибудови «ІІІ» площею 5,6 кв.м..

Іншими співвласниками домоволодіння є ОСОБА_5Б.(69/200), та був ОСОБА_7 (193/400), оскільки, під час розгляду справи, останній відчужив належну йому частку майна ОСОБА_3Ф.(150/400) та ОСОБА_6П.(43/400), в звязку з чим його було замінено на належних відповідачів.

На підставі висновку будівельно-технічної експертизи, згідно якого виділ частки в натурі із спільного майна неможливий, вона уточнила позовні вимоги, в яких просила визначити порядок користування будинком, відповідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи ПП ПКФ «Експерт» № 47/2014 від 17.04.2015року, та стягнути пропорційно з відповідачів понесені нею витрати в звязку з оплатою правової допомоги, судового збору та проведення експертизи.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 серпня 2015 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 домоволодіння, розташованим за адресою: м.Херсон, вул.Робоча, 181, за варіантом №1 висновку експерта ОСОБА_8 №47/204 від 17 квітня 2015 року, а саме: виділено у користування такі приміщення:

-ОСОБА_4 (69/400частин) у житловому будинку літ. «А» приміщення 1-1 площею 8,7 кв.м., приміщення 1-2 площею 8,1 кв.м. У прибудові літ. «а» приміщення ІІІ 5,6 кв.м.;

-ОСОБА_5 Борисивні(69/200частин) у житловому будинку літ. «А» приміщення 1-3 площею 6,6 кв.м., приміщення 1-4 площею 6.1 кв.м., приміщення 1-5 площею 13,1 та приміщення 1-6 площею 3,5 кв.м.;

-ОСОБА_3(150/400) та ОСОБА_6(43/400) у спільне користування всі приміщення житлового будинку літ. «Б», сарай літ. «Г», туалет літ. «Е».;

-Водопровід №1, ворота №2, огорожа №4, мостіння №1 залишено у спільному користуванні всіх співвласників домоволодіння №181 по вул. Робочій,181.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі неможливості відмови, просить змінити порядок користування наступним чином:

- виділити в користування ОСОБА_4 кімнату «1-3» площею 6,6 кв.м., яку за первісними вимогами мала намір отримати у власність позивач та прибудову ІІІ площею 5,6 кв.м. із житлового будинку літ. «А»;

- виділити в користування ОСОБА_6 кімнати «1-1» площею 8,1 кв.м., «1-2» площею 8,7 кв.м.;

- виділити їй в користування житловий будинок літ «Б» з домоволодіння №181 по вул. Робочій у м.Херсоні.

Заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками спірного домоволодіння, розташованого за адресою м. Херсон вул. Робоча,181, в таких частках:

-69/400 частин ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2013 р., посвідченого Третьою Херсонською Держконторою за р.№4-878(а.с.12);

-69/200 частин - належать ОСОБА_5,згідно договору дарування частини домоволодіння від 28.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за р.№4742(а.с.42);

-150/400 частин ОСОБА_3, згідно договору дарування від 28.10.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за р.№ 2538(а.с.101).

- 43/400 частин ОСОБА_6, згідно договору дарування від 28.10.2014р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за р.№ 2538(а.с.101).

Задовольняючи уточнені позовні вимоги, суд виходив з того, що сторони є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Робоча-181, вони мають право на користування приміщеннями, що відповідає їх частці у праві власності і ОСОБА_11 можна виділити у користування приміщення, що вказані у варіанті першому експертизи.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначене рішення не відповідає таким вимогам.

Суд першої інстанції правильно встановив, що сторони є власниками спільної часткової власності. Однак неповно зясував всі обставини справи, які мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, у відповідності до пункту першого частини першої статті 309 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: м.Херсон, вул.Робоча-181 знаходиться домоволодіння, яке складається з двох будинків: «А» та «Б». Власником 69/400 частин домоволодіння є ОСОБА_4, власником 69/200 частин є ОСОБА_5, власником 150/400 частин на цей час є ОСОБА_3, власником 43/400 частин є ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стали власниками часткової власності 28 жовтня 2014 року, тобто після того, як ОСОБА_4 у березні 2014 року звернулась з позовом про виділ в натурі належної їй частини. Власником 193/400 частини до 28 жовтня 2014 року був ОСОБА_12 згідно договору дарування від 31.07.2013 року( а.с. 26). ОСОБА_12 отримав частку домоволодіння від ОСОБА_13 В березні 2006 року ОСОБА_13 зверталась з позовом до суду про реальний розділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 4 червня 2007 року, на яке не звернув увагу суд, розглядаючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_13 виділено житловий будинок під літерою «Б», а в будинку «А» виділено приміщення 1-2 площею 8,1, 1-1 площею 9,1, зобовязано ОСОБА_13 компенсувати іншим власникам 545 гривень пропорційно їхнім долям. Також ОСОБА_13 було виділено в користування земельну ділянку площею 226 кв.м, в загальному користуванні залишено земельну ділянку площею 58кв.м. (а.с. 27-28). Рішення набрало законної сили. Після цього ОСОБА_13 подарувала свою частину домоволодіння ОСОБА_12 На підставі цього рішення між ОСОБА_12 з одної сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_6 з другої сторони, 28 жовтня 2014 року було укладено договір дарування (а.с.121-122). В договорі зазначено, що у власність ОСОБА_3 переходить 150/400 частин домоволодіння, які складаються: житловий будинок літера «Б» житловою площею 27,1 кв.м, загальною площею 42,2 кв.м, пташник літера «Г», туалет літера «Е», душ літера «Ж». У власність ОСОБА_6 переходить 43/400 частин домоволодіння, які складаються: в житловому будинку літера «А» приміщення 1-2 площею 8,1 кв.м, приміщення 1-1 площею 9,1 кв.м, огорожа №4. Договір дарування є чинним.

Між тим, суд першої інстанції зробив висновки, які суперечать зазначеному договору дарування. ОСОБА_4В виділено в користування ту кімнату, яка перейшла у власність згідно договору дарування ОСОБА_6, а ОСОБА_6 виділив в користування кімнату в будинку «Б», який є власністю ОСОБА_3 згідно договору дарування від 28 жовтня 2014 року.

Викликаний в судове засідання експерт ОСОБА_8 пояснив, що при огляді ним домоволодіння була присутня тільки ОСОБА_5, хоча він попереджав всі сторони про день огляду; будинок «Б» перебудовано, він не зміг потрапити в нього, оглянув його тільки зовні, тому його висновки не повні.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України сторонам було розяснено право заявити клопотання про призначення додаткової експертизи, однак жодна сторона не виявила бажання скористатися таким своїм правом.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За своєю ініціативою суд не може витребувати докази, він лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Уточнивши свої вимоги, ОСОБА_4 просила виділити їй у користування приміщення за варіантом першим висновку експерта ОСОБА_8 №47/2014 від 17.04.2015 року. Однак, такий виділ суперечить договору дарування від 28 жовтня 2014 року та порушує права ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

За таких обставин уточнені вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.319, 358 ЦК України, п.2ч.1ст.307, п.1ч.1ст.309, ч.2ст.314, ст..316 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 серпня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування домоволодінням відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Іванова І.П.

Судді: Полікарпова О.М.

ОСОБА_2