АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7991/15 Головуючий 1 інстанції - Андросов О.М.
Справа№611/886/15-ц Доповідач - Гуцал Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківськоїобласті у складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановила:

06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Барвінківського районного Харківської області від 07 жовтня 2015 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а позивачу запропоновано усунути недоліки заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (а.с.6).

Ухвалою того ж суду від 15 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачеві (а.с.9).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду та вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви згідно ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року, а саме: позивач не зазначила докази, які підтверджують порушення, невизнання чи оспорювання її права, не надала доказів (правовстановлюючих документів) належності спадкодавцю майна - житлового будинку, не зазначила ціну позову - вартість спадкового майна на час звернення до суду і не надала доказів цього.

Судова колегія з таким висновком не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст.80, п.4 ч.2 ст.119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч.2 ст.80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору (п.16 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах).

Матеріали свідчать, що у позові зазначена його ціна та ОСОБА_1 при подачі позову був сплачений судовий збір в розмірі 1571,22 гривні. Якщо ж суд вважав, що визначена позивачкою ціна не відповідає дійсній вартості спірного майна, то повинен був діяти у відповідності з зазначеними вище роз'ясненнями Пленуму ВССУ, а не повертати заяву позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Отже, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику (п.7 Постанови №2 ВСУ від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процессуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Інші недоліки позовної заяви, на які послався суд, визнаючи позов неподаним, фактично зводяться до надання доказів на підтвердження позову, та за змістом зазначених вище норм, не могли бути підставою для повернення заяви позивачеві.

При цьому слід зазначити, що у разі коли відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не повернення заяви позивачеві.

Обґрунтованими слід визнати і доводи апеляційної скарги про те, що суд у порушення вимог ст.121 ЦПК України, постановив ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, до спливу встановленого ухвалою суду строку для усунення недоліків скарги.

Так, ухвалою суду про залишення позову без руху позивачу надано строк для її виконання до 15 жовтня 2015 року, а отже, за приписами ч.5 ст.70 ЦПК України, ухвала про повернення позовної заяви як неподаної, могла бути постановлена судом не раніше 16 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, така підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги в частині стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не можуть бути задоволені, оскільки питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішується судом при ухваленні остаточного рішення у справі.

Керуючисьст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшом упровадженню у справі.

головуючий

судді