Справа № 463/40/14 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/131/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Струс Л.Б.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності на частину житлового будинку, -

встановила:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року вище вказаний позов задоволено. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу 2/5 частин житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 30 грудня 2004 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровим № 8347, в частині покупця - ОСОБА_5 замість ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частини житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням цього ж суду від 28 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 в користь держави судовий збір в розмірі 377 грн. 30 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені вимог, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що в справі відсутні належні докази на ствердження того, що між ним та позивачем була домовленість про вчинення від її імені правочину на купівлю частини спірного будинку на її ім'я та за її кошти. Спірний договір був укладений між ним та продавцем, для його власних потреб та за його особисті кошти. Крім того, апелянт посилається на те, що позивачкою пропущено строк позовної давності на звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з договору купівлі-продажу 2/5 частин будинку від 30 грудня 2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 8347, ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_5 купив 2/5 частин житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1. Житловий будинок в загальному складається із трьох житлових кімнат та кухні. Загальна площа будинку - 58,2 кв. м.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову районний суд вірно виходив з того, що насправді покупцем спірної частини будинку є інша особа, а саме позивач і фактично майно було придбане за її кошти та для неї, а відтак суд правильно визнав недійсним договір купівлі-продажу в частині, що стосується покупця, та визнав право власності на 2/5 частин будинку за позивачем.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і було підтверджено, що продавець 2/5 частин будинку отримав кошти за майбутній продаж власності від позивача, яка в цей час перебувала з ним за кордоном. А відповідач ОСОБА_5, зловживаючи довірою позивача, перебуваючи на території України з продавцем нерухомості, оформив зазначений вище договір купівлі-продажу на своє ім'я, а в подальшому відмовився переоформити право власності на придбане на позивача, як було обумовлено між сторонами.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2012 року (який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2013 року) ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України на п'ять років позбавлення волі без конфіскації належного на праві особистої власності майна, а відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку терміном на два роки, за те, що він 30.12.2004 року з метою заволодіння майном ОСОБА_2 - 2/5 частинами будинку АДРЕСА_1, зловживаючи довірою потерпілої, на її прохання, оскільки остання перебувала у Великобританії та за її кошти, придбав 2/5 частин вищевказаного будинку, оформивши такий на своє ім'я. В подальшому, займаючись реконструкцією та добудовою цього будинку за кошти потерпілої, як прораб, відмовився переоформити право власності на придбане та збільшене у своїй вартості майно - будинок АДРЕСА_1.

Відтак, вказані висновки районного суду відповідають ч. 5 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 217 ЦК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частина 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що районний суд дійшов правильного висновку та обґрунтовано задовольнив позов про визнання договору купівлі-продажу 2/5 частин будинку частково недійсним стосовно покупця і визнання покупцем по договору позивача та визнання за нею права власності на придбане майно, оскільки зазначений договір є удаваним в частині суб'єктного складу.

Посилання апелянта на те, що позивачкою пропущено строк позовної давності, а відтак це є самостійною підставою для відмови у задоволені позову, що судом не було враховано, є помилковим з тих підстав, що судом поновлено строк звершення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин і такі причини наведені судом у рішенні. Крім того, неправомірні дії відповідача були предметом кримінального провадження і встановлені вироком суду.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, доказам, що надані сторонами, дана належна оцінка. Спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Струс Л.Б.