Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Кредитному договору, ВСТАНОВИВ:

19 Серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Кредитному договору, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3 174,53 (три тисячі сто сімдесят чотири) грн. 53 коп., та судовий збір.

В обґрунтування поданого позову посилалися на те, що 11 жовтня 2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа ОСОБА_1 - надалі за текстом - відповідач, уклали кредитний договір № 001-17997-111007 від 11.10.2007 року. Відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки за договором, в зв'язку із чим виникла заборгованість, що і стало причиною звернення із позовом до суду.

13 Жовтня 2015 року до суду було надано заперечення відповідача, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, тобто за спливом строку загальної позовної давності.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, просив розглядати справу за його відсутності

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі на тих підставах, які викладені у наданого нею до суду заперечення оскільки, строк позовної давності на вимогу Банку про стягнення боргу сплив 16 березня 2015 року.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних ociб, в межах заявлених ними вимог i на підставі доказів сторін чи інших ociб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i докази подаються сторонами i іншими особами, які беруть участь у справі.

11 жовтня 2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа ОСОБА_1 - надалі за текстом - відповідач, уклали кредитний договір № 001-17997-111007.

У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом.

Відповідач станом на 15.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 3 174,53 грн., яка складається з: тіло кредиту 3 174,53 грн.; прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 001-17997-111007 був укладений між позивачем та відповідачем 11.10.2007 року.На підставі доводів відповідача і наданого розрахунку вбачається, що 07.12.2011 року відповідачем сплачені кошти в сумі 5775,00 по квитанції №133132288, як стверджує відповідач на пропозицію Банку про списання решти нарахувань по програмі «амністія» Далі відповідач звернулась із заявою до Банку про підтвердження списання всіх нарахувань та надання довідки про погашення заборгованості.

16 Березня 2012 року відповідачем отримане повідомлення банку про наявність заборгованості в розмірі 3 849,53 грн. за вказаним кредитним договором.

Таким чином, із вказаної дати 16 Березня 2012 року судом не встановлено визнання боргу відповідачем шляхом внесення додаткових платежів або наступної вимоги Банку про погашення заборгованості до звернення 19.08.2015 року до суду із позовною заявою в даній справі.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до приписів ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

За змістом ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про осьобу, яка його порушила, за зобовязаннями за визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Кредитний договір між сторонами передбачає помісячне погашення заборгованості і не містить умов про збільшення сторонами строку позовної давності, а позивач не надав доказів його переривання.

Відтак, позивач міг звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача за договором кредиту в межах строку позовної давності - до 16 березня 2015 року. Оскільки із наявних матеріалів слідує, про порушення свого права та можливість захистити його в судовому порядку позивач знав 16 березня 2012 року, що підтверджується повідомленням направленим на адресу відповідача із вказаною сумою заборгованості.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

13 Жовтня 2015 року відповідачем через канцелярію така заява була надана до суду.

Як вбачається на підставі досліджених матеріалів справи, позивачем не надано до суду заяви про відновлення строку на подачу позову з посиланням на поважність причин пропуску такого строку, у відповідності до приписів ч.5 ст. 267 ЦК України.

Відповідно, підстав для відновлення строку позовної давності, у межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, не встановлено. Наявні передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову на підставі ст. 267 ч.4 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,57-60, 88, 89, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк, , до ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №001-17997-111007 від 11.10.2007 року в сумі 3 174грн. 53 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю. Музичук