ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1119/15-ц
провадження № 2/691/514/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовною вимогою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, з тих мотивів, що 09.06.2012 року, вступила у шлюб з відповідачем по справі. 21.10.2012 року в шлюбі народилася донька ОСОБА_4, яка на даний час проживає разом із матірю та перебуває на її забезпеченні. Деякий час, після початку спільного проживання, в сімї була злагода, розуміли одне одного, не сварилися. Із плином часу взаємовідносини почали псуватися. Укладаючи шлюб сподівалася на сімейні відносини, які відповідають традиційному суспільному розумінню цього поняття та розумінню викладеному в ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України. Зникла довіра, яка була до шлюбу, виникали сварки, зникло взаєморозуміння. Вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, як таке, що суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 09.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаської області, актовий запис №40; після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище «Дрок».

До судового засідання позивач не зявилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, часу для примирення давати не потрібно, після розірвання шлюбу, просить залишити своє дівоче прізвище «Дрок» та визначити місце проживання малолітньої дитини біля неї.

Відповідач, у судовому засіданні, не заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вичерпав всі спроби налагодити сімейні стосунки, але дружина не бажає поновлювати їх, спільно не проживають, хоча і спілкуються, не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матірю.

Суд, заслухавши відповідача, врахувавши думку позивача, обговоривши питання доцільності надання терміну для примирення, а також дослідивши матеріали справи, та у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України (у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову), вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

Вбачається, що 09.06.2012 року ОСОБА_2, позивач по справі, та ОСОБА_3, відповідач по справі, зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №40 /свідоцтво про шлюб серія І-СР №086847 від 09.06.2012р./. Від даного шлюбу, мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження серія І-СР № 159409 від 02.11.2012р./, яка проживає з матірю та перебуває на утриманні матері, що підтверджується як довідкою Городищенської міської ради Черкаської області за №4612 від 25.09.2015р., так і поясненнями відповідача. Подружжя разом не проживає, та подальше збереження даної сімї неможливе, сторони миритися не бажають. Шлюб фактично розпався, і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, так як проживання як подружжя, суперечить їх інтересам.

Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України, при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю, позивачем у справі, беручи до уваги обставини на які вказали сторони, та те, що малолітня дитина фактично проживає біля неї.

З огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, суд, вважає за доцільне, згідно заявленого клопотання після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище позивача.

Позов підтверджується даними: свідоцтва про шлюб; паспорту; свідоцтва про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 174, 212, 213, 215, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити, шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Дрок) ОСОБА_5, зареєстрований 09.06.2012 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 40 - розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу за собою залишає дошлюбне прізвище «Дрок».

Після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживатиме біля матері ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6