РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків та моральної(немайнової) шкоди внаслідок ДТП

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (надалі ПАТ «СК «АХА Страхування»), третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків та моральної (немайнової) шкоди внаслідок ДТП.

Доповнивши та уточнивши позовні вимоги (а.с. 9-13, 200-202), просить стягнути з відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування» на його користь страхове відшкодування в розмірі 14417 грн. 05 коп., стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь ринкову вартість автомобіля в розмірі 96435 грн. 09 коп., моральну шкоду 20000 грн., витрати за листування в розмірі 96 грн. 54 коп., витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу 1500 грн., судовий збір в розмірі 1340 грн. 72 коп. та комісійний збір за сплату судового збору - 23 грн. 66 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 14.01.2015 року внаслідок ДТП, де відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 при повороті ліворуч не надав дорогу транспортному засобу «Nissan Almera», р.н. НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого йому було заподіяно матеріальну шкоду. Коли даний адміністративний матеріал було направлено до суду, позивач дізнався, що на нього 09.02.2015 року співробітниками ВДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто через три тижні після ДТП. Також, позивач зазначає, що постановою Київського районного суду м. Харкова по даній справі була призначена авто-технічна експертиза, відповідно до висновків якої не представляється можливим вирішити питання про механізм виникнення даного ДТП, та що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.3 ПДР України та з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної ДТП, а постановою Київського районного суду м. Харкова, що набула чинності 22.06.2015 року провадження відносно нього та відповідача ОСОБА_2 закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що автомобіль НОМЕР_3, належить на праві власності його брату ОСОБА_3, який є третьою особою у справі. Цивільна відповідальність автомобіля відповідача ОСОБА_2 застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., та встановлена франшиза в розмірі 0,00 грн. Також, позивач зазначає, що ним було надано до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» заяву з копією постанови суду та розрахунком, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 28834,10 грн., однак відповідно до розрахунку СТО «Фрунзе» від 22.01.2015 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 241488,09 грн., а відповідно до висновку авто товарознавчого експертного дослідження №118 від 26.06.2015 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої йому в результаті ДТП складає 125270,00 грн. Крім того, позивач зазначає, що ним були понесені витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000,00 грн. та на листування з відповідачем ОСОБА_2 в розмірі 96,54 грн., які також просить йому відшкодувати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначали, що оскільки позивач перебував за кермом автомобіля, він має право на страхове відшкодування та понесені всі ним витрати у зв*язку з цим. Також, пояснив позивач, що автомобіль не відремонтований, перебуває не у його володінні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, надавши до суду письмові заперечення. Посилаються на те, що доказів винуватості ОСОБА_2 в ДТП позивачем не надано, доказів відмови страховика у виплаті страхової суми не надано, з розміром матеріальної шкоди, визначеної позивачем не погоджуються, а тому і відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування» заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, надав до суду письмові заперечення. В запереченнях посилається на ті обставини, що п.п. 30.1,30.2 ст. 30 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб є фактично знищеним, у зв*язку з чим була проведена оцінка транспортного засобу та визначена сума страхового відшкодування, враховуючи обопільну вину обох водіїв у розмірі 14417,05 грн., яка і була виплачена власникові автомобіля ОСОБА_3 та виконані всі зобов*язання перед потерпілою особою.

Третя особа власник транспортного засобу ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Вказував, що він є братом позивача і йому довіряє, однак з заявою про виплату страхового відшкодування звертався він до страхової компанії, страхове відшкодування у розмірі 14417,05 грн. отримав він ОСОБА_3 і пошкоджений автомобіль знаходиться в нього в гаражі.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, сторонами не оскаржується та підтверджено наявними у справі доказами, що 14.01.2015 року о 15:30 год. по вул. Академіка Проскури, 1 в м. Харкові сталася ДТП за участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_4 та водія ОСОБА_1, що керував автомобілем НОМЕР_5, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 р. провадження відносно позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. ( а.с. 14)

В цій же постанові суду зазначено, що відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 2777 від 25.05.2015 року, експертним шляхом не представляється можливим вирішити питання про механізм виникнення даного ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.13 ПДР України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. В даній ДТП водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, з урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, що не позбавляє учасників ДТП можливості надавати докази щодо своєї невинуватості в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Згідно представлених до суду доказів, власником автомобіля НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.03.2008 року є ОСОБА_3 третя особа по справі. (а.с. 16).

За даними, наданими ПАТ «СК «АХА Страхування» 21.01.2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ фірма «Хахар ЛТД» було укладено договір обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9176020, відповідно до якого застраховано цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров*ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_6, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Звертаючись з позовом до суду позивач ОСОБА_1 зазначає, що він є особою, яка під час ДТП 14.01.2015 року була за кермом автомобіля НОМЕР_3 і має всі підстави для звернення до суду з вимогами про відшкодування страхових виплат від пошкодження автомобіля, який належить його братові ОСОБА_3, та з вимогами до винної особи в ДТП - ОСОБА_2, посилаючись на застосування вимог Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23,979, 989,991,1166,1167,1187,1188,1194 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року.

В обґрунтування провини ОСОБА_2 в ДТП посилається на те, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не є нереабілітуючою обставиною, а розмір сум майнової та моральної шкоди підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 118 від 26.06.2015 року, згідно якого вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля НОМЕР_3 внаслідок ДТП 14.01.2015 року в цінах на момент проведення експертизи складає 125270 грн.(а.с. 36-48) та надані до позову квитанція про оплату за проведення дослідження 1000 грн., чеків за листування 64,98 грн., 31,56 грн.(а.с. 65,67а,67б).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1. ст. 35 даного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних

за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вимогами ч.4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вже зазначено судом, постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 р. провадження відносно позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 по факту ДТП 14.01.2015 року закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. ( а.с. 14) При цьому, суд враховує, що факт ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторонами не оспорюється та приймається судом. Також, суд зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення винність особи в ДТП не була встановлена та роз*ясняно учасникам їх право надавати докази щодо своєї невинуватості в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши представлені докази в їх сукупності під час розгляду даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що доказів невинуватості, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 суду під час судового розгляду не надано, а тому ствердження позивача про винність лише ОСОБА_2 в ДТП є необґрунтованими та недоведеними.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Судом встановлено що після ДТП власник транспортного засобу «Nissan Almera», р.н. НОМЕР_2, яким керував позивач третя особа ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 72) та надав реквізити для перерахування страхових виплат, тобто скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно представлених суду доказів, ПАТ «СК «АХА Страхування» під час визначення розміру відшкодування було надано власнику автомобіля звіт № 12/01/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.01.2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту склала 159240,55 грн., вартість автомобіля в непошкодженому вигляді до ДТП 86834,10 грн., тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищила його вартість до ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливім чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.»

Вимогами п. 30.2. ст. 30 цього Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування в разі визнання транспортного засобу фізично знищеним, відповідно до якого: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.»

Як вбачається з представлених доказів, для визначення вартості автомобіля після ДТП в пошкодженому вигляді, АТ «СК «АХА Страхування» скористалося інтернет- аукціоном та за результатами проведеного інтернет-аукціону, вартість автомобіля НОМЕР_3, в пошкодженому вигляді склала 58000 грн. Власникові автомобіля ОСОБА_3 було направлено лист щодо покупця залишків транспортного засобу (а.с. 71), однак ОСОБА_3 не скористався даною пропозицією, що ним також не оспорюється.

На підставі результатів звіту та інтернет-аукціону, відповідно до положень ст. 30 Закону АТ «СК «АХА Страхування» 23.06.2015р. було проведено розрахунок суми страхового відшкодування, належного до виплати власникові пошкодженого автомобіля. Відповідно до розрахунку, складеного на підставі п. 30.2. ст. 30 Закону, до сплати підлягала сума в розмірі 28834,10 грн., виходячи з наступного розрахунку: 86834,10 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 58000 грн. (вартість автомобіля у пошкодженому вигляді) = 28834,10 грн.

Керуючись положеннями п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в яких зазначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, винними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, страховою компанією була визначена сума страхового відшкодування власникові пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 у розмірі 28834,10 грн./2(кількість учасників ДТП) = 14 417,05 грн. Дана сума страхового відшкодування виплачена власникові пошкодженого автомобіля третій стороні по справі ОСОБА_3 26.06.2015 року, що ним не заперечується. (а.с. 171).

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем по справі ОСОБА_1 заява до АТ «СК «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування по факту ДТП 14.01.2015 року не подавалась, документів на підтвердження проведеного ремонту пошкодженого автотранспортного засобу «Nissan Almera», р.н. НОМЕР_2 також не надавалось, як до звернення з позовом до суду, так і під час судового розгляду, що не заперечується всіма сторонами по справі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. ЗЗ Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про ДТП встановленого зразку. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування ( п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

За загальними правилами, зазначеними у ст. 1187 ЦК України, тягар цивільної відповідальності у випадку завдання шкоди має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій транспортного засобу з вини якого сталась ДТП.

Пунктом 13 Постанови Пленуму №4 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Суд, зазначає, що посилання позивача ОСОБА_1 на застосування в даному випадку положень статей 386, 395, 396 ЦК України на підтвердження в нього права вимоги щодо відшкодування майнових збитків та моральної шкоди до ОСОБА_2 та ПАТ «СК «АХА Страхування» суд вважає безпідставним, оскільки речового права (на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором) у позивача ОСОБА_1 на відшкодування шкоди не виникло. Крім того, суд звертає увагу, що своїм правом на отримання відшкодування скористався власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 і залишки пошкодженого автомобіля знаходяться також в його володінні.

Враховуючи не доведеність позивачем підстав для пред*явлення вимог до відповідачів, розміру страхового відшкодування та спричинення саме позивачу матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП, підстави для стягнення зі страхової компанії та ОСОБА_2 на користь позивача страхового відшкодування та ринкової вартості автомобіля - відсутні.

Також відсутні підстави і для задоволення вимог про відшкодування вартості експертного дослідження 1000 грн., яке не відноситься до судових витрат, відшкодування судового збору 1340,72 грн., комісійного збору 23,66 грн., поштових витрат 96,54 грн., витрат на правову допомогу 1500 грн., враховуючи положення вимог ст. 88 ЦПК УКраїни.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, 88,212-215, 217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування в сумі 14417,05 грн., ринкової вартості автомобіля в розмірі 96435,09 грн., вартості експертного дослідження 1000 грн., відшкодування судового збору 1340,72 грн., комісійного збору 23,66 грн., поштових витрат 96,54 грн., витрат на правову допомогу 1500 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя