Справа № 438/1150/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/4226/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» на заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року у справі №438/1 137/13-ц в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі в ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО- Борислав») на посаді водія, в якій було допущено негайне виконання, тобто з 01 по 30 квітня 2014 року включно в загальній сумі -1230 грн. 90 коп..

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») на користь ОСОБА_3 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1500 грн. 00 коп..

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2575 грн. 00 коп..

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Дане рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМ -ЕКО-Львів».

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що судом першої інстанції необґрунтовано не тільки підстави стягнення моральної шкоди, але і її розмір. Вважає, що такий є завищеним. Також, не погоджується з рішенням суду і в частині задоволення позовних вимог по витратах на правову допомогу, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Вважає, що судом не досліджено чи така сума відповідає вимогам вищевказаного Закону. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання апеляційної скарги, дослідивши письмові заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Встановлено, що позивач звернувся в суд із позовом до СП ТзОВ «Ком-ЕКО-Львів», в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. включно в сумі 1230,90 грн.; заподіяну моральну шкоду в розмірі 1500 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2575 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31 березня 2014р. Бориславським міським судом ухвалено рішення у цивільній справі №2а-438/77/2014 за його позовом до СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав» СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів») про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким позовні вимоги були задоволені частково. Його поновлено на посаді водія робітника СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів»(філія «КОМ-ЕКО-Борислав»). Стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11183 грн.. Стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та 3500 грн. витрат на правову допомогу. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 1200 грн. 28 коп. допущено до негайного виконання.

Задовольняючи даний позов районний суд виходив з того, що оскільки відповідач всупереч рішенню суду від 31.03.2014 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді, не приступив до його негайного виконання, а лише 30.04.2014 року виніс наказ про поновлення позивача на посаді, тому слід стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 в сумі 1230,90 грн.. При вирішені питання судом моральної шкоди, судом першої інстанції враховано, що відповідач не достатньо вжив заходів щодо виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області, а тому районний суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити в розмірі 1500 грн..

З такими висновками суду погоджується й судова колегія виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 31 березня 2014р. Бориславським міським судом ухвалено рішення у цивільній справі №2а-438/77/2014 за позовом ОСОБА_3 до СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав» СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів») про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким позовні вимоги були задоволені частково. Визнано незаконним наказ СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» філія «КОМ-ЕКО-Борислав» №34-к від 27.06.2013р. в частині звільнення ОСОБА_3 з посади водія з підстав передбачених п.4 ст.40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_3 на посаді водія робітника СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів»(філія «КОМ-ЕКО-Борислав»). Стягнуто в користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10686 грн. 45 коп.. Стягнуто в користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та 3150 грн. витрат на правову допомогу. Вирішено питання судових витрат. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 1147 грн. допущено до негайного виконання.(а.с.121-125)

6 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відділу державної виконавчої служби Личаківського районного управління юстиції міста Львова із заявою про примусове виконання виконавчого документу, яким є виконавчий лист № 2/438/77/2014 про поновлення ОСОБА_3 на роботі в СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО- Борислав») на посаді водія, виданого на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року по справі №438/1137/13-ц.

16 квітня 2014 року, на підставі заяви позивача ОСОБА_3, старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дробним A.M. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження /ВП №42987802/ з виконання виконавчого листа №2/438/4772014, виданого Бориславським міським судом Львівської області 01.04.2014 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді водія СП ТОВ "КОМ-ЕКО-Львів" (філія "КОМ-ЕКО-Борислав").(а.с.6)

За невиконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі постановами державного виконавця від 16 травня та 27 червня 2014р. відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, які останнім оскаржені не були, що підтвердила в судовому засіданні представник відповідача.

4 липня 2014 року на адресу відділу державної виконавчої служби Личаківського районного управління юстиції м.Львова поступив наказ №12/1 -к від 30 квітня 2014р. «Про поновлення працівників на раніше займаних посадах», яким поновлено на роботі позивача ОСОБА_3, у зв'язку з чим старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дробним A.M. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42987802 від 07.07.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №2/438/77/2014, виданого Бориславським міським судом Львівської області 01.04.2014 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді водія СП ТОВ "КОМ-ЕКО-Львів" (філія "КОМ-ЕКО-Борислав").(а.с.7)

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно до норми ст.236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до наказу №12/1-к від 30 квітня 2014 року позивача було поновлено на посаді водія(а.с.115).

Як вбачається із довідки про доходи виданої ОСОБА_3 філією "КОМ-ЕКО-Борислав" СП ТОВ "КОМ-ЕКО-Львів" за №12 від 11.02.2014 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 як водія філії "КОМ-ЕКО-Борислав" СГІ ТОВ "КОМ-ЕКО-Львів" складає 55 грн. 95 коп..(а.с.8)

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, про стягнення заборгованості у розмірі 1230 грн. (22 робочі дні Х 55 грн. 95 коп. = 1230грн.) з відповідача. Згаданий розрахунок здійснено з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 рок №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

В засіданні судової колегії встановлено, що рішення Бориславського міського суду від 31.03.2014р. в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 1147 грн. допущено до негайного виконання.

Однак, жодного наказу про негайне виконання судового рішення в цій частині відповідач не видав. Одночасно не здобуто жодних доказів щодо неможливості видачі такого наказу про негайне виконання в цій частині рішення суду.

Таким чином, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), установивши факт невиконання рішення суду про поновлення на роботі, правильно застосував ст. 236 КЗпП України, врахувавши при цьому роз'яснення, дані в п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів".

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди є безпідставними, оскільки судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року з 01 по 30 квітня 2014 року, порушені законні права позивача ОСОБА_3 на працю, в зв'язку з чим такі порушення прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, колегія суддів, враховуючи положення ст. 237-1КЗпП України, вважає розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції в розмірі 1500 грн. відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості.

Так само, безпідставними є доводи апелянта щодо неврахування судом вимог Закону України від 20 грудня 2011р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» із наступних підстав

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_3. надав акт прийняття - здавання згідно договору від 06 серпня 2014 року №06-08/14 з виконаних робіт по наданню правової допомоги ОСОБА_3 від 24.09.2014 року.(а.с.26). Сума 2575 грн. перерахована позивачем ОСОБА_3 адвокату Костишаку В.М., що підтверджується квитанцією ПАТ "Акцент-банк" за №A33D0015X від 23.09.2014р.(а.с.27) та надано розрахунок витрат до акту прийняття - здавання робіт з надання правової допомоги.(а.с.26зв.)

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ-ЕКО-Львів" - відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Н.О. Шеремета