Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Ольгопільської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про визнання доручення та договору дарування земельної частки (пай) недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі сертифіката від 25 грудня 1996 року, виданого Єланецькою районною державною адміністрацієюМиколаївської області, вона є власником права на земельну частку (пай), розміром 8,13 умовних кадастрових гектарів. У 1998 році вона передала в оренду ОСОБА_5 зазначену земельну частку (пай), але орендну плату протягом одинадцяти років відповідач їй не сплачував. Згодом їй стало відомо, що 05 лютого 2001 року між ОСОБА_5, який діяв від її імені на підставі доручення, посвідченого головою Ольгопільської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, та ОСОБА_6 укладено договір дарування вказаної земельної частки (паю). Позивач зазначала, що доручення ОСОБА_5 на відчуження земельної ділянки вона не давала, а уповноважила останнього дарувати лише сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 386 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується виконати від імені й за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 243 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

За змістом ст. 48 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Судами встановлено, що відповідно до рішення Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області № 540-Р від 19 грудня 1996 року ОСОБА_4 25 грудня 1996 року видано сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), розміром 8,13 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» Єланецького району (далі - КСП «Нове життя» Єланецького району).

25 грудня 1998 року головою Ольгопільської сільської ради Єланецького району Миколаївської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було посвідчено доручення, яким позивач уповноважила повіреного розпоряджатися (продавати, дарувати, міняти) належним їй сертифікатом, подавати від її імені заяви і документи, розписуватись за неї, підписувати договір купівлі-продажу, дарування чи міни, одержувати гроші за проданий сертифікат на право на земельну частку (пай).

05 лютого 2001 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. між ОСОБА_6, який діяв на підставі зазначеного доручення від імені позивача, і ОСОБА_5 посвідчено договір дарування права на земельну частку (пай), відповідно до умов якого ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар право на земельну частку (пай), розміром 8,13 га умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» Єланецького району.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, апеляційний суд, враховуючи роз'яснення, викладені у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлених вимог, зокрема, підстав для визнання доручення недійсним. Крім того, ОСОБА_4 не заперечувала свій підпис на дорученні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції в незміненій частині та апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржувані рішення місцевого суду в незміненій частині та апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Л.М.Мазур

Т.О.Писана