Справа № 583/3606/15-ц
№ провадження 2/588/657/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015 року м.Тростянець

Суддя Тростянецький районний суд Сумської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області про скасування незаконного рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2015 року за ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16.11.2015 року до Тростянецького районного суду Сумської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області про скасування незаконного рішення суду.

Вивчивши заяву, суд дійшов висновку, що справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Так, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 фактично оскаржує дії судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотнікової Н.Б. під час здійснення нею правосуддя та винесення рішення по справі №2-104/2009, яка на думку позивача, винесла незаконне рішення, застосувала неіснуюче спадкове законодавство.

Відповідно до ст.125 Конституції України діють місцеві, апеляційні, вищі спеціалізовані суді та Верховний суд України.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає, як посадова особа, уповноважена на виконання функції держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а саме шляхом оскарження судового рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про вищу раду юстиції".

Таким чином, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за №8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" роз'яснює, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Констультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, керуючись ст.122 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області про скасування незаконного рішення суду, як такої, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_2 його право на захист порушених прав за допомогою процедур апеляції, касації та звернення до Європейського суду з прав людини в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством.

Роз'яснити ОСОБА_2, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами надіслати ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя