АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7862/15 Головуючий 1-ї інстанції - Якуша Н.В.
Справа № 640/8156/15-ц Доповідач - Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання незаконними дії приватного нотаріуса, визнання недійсним (нікчемним) договір відступлення права вимоги, скасування записів обтяження, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (надалі - ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М.), Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (надалі - ПАТ «ОТП Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») в якому, з урахування уточнень просив: 1.визнати незаконними дії ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. щодо посвідчення Договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» в частині, що стосується передачі права вимоги за договорами іпотеки №РМ-SМЕ 701/157/2008 від 25.04.2008року, №РМ-SМЕ 701/157/2008/1 від 12.06.2009року, №РМ-SМЕ 701/186/2008 від 22.05.2008року, №РМ-SМЕ 701/186/2008/1 від 12.06.2009року, укладених між ним та ПАТ «ОТП Банк»; 2.визнати недійсним (нікчемним) договір відступлення права вимоги від 18.03.2011року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» в частині, що стосується передачі права вимоги за договорами іпотеки №РМ-SМЕ 701/157/2008 від 25.04.2008року, №РМ-SMЕ 701/157/2008/1 від 12.06.2009року, №РМ- SМЕ 701/186/2008 від 22.05.2008року, №РМ-SМЕ 701/186/2008/1 від 12.06.2009року, укладених між ним та ПАТ «ОТП Банк»; 3.скасувати записи у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, які внесені відповідно до договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011року щодо обтяження нерухомого майна - квартири за адресою: м. Харків, Салтівське шосе №242-А, кв.135, та нежитлових приміщень 1-го поверху №2-1-:-2-4 загальною площею 41,1кв.м, що належить йому ОСОБА_1 як наслідок недійсності (нікчемності) правочину.4.Вирішити питання про судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 25.04.2008року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки №РМ-8МЕ 701/157/2008 та 12.06.2009року договір іпотеки (наступної черги) №РМ-8МЕ 701/157/2008/1, згідно умов яких для забезпечення виконання позивачем зобов'язань в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» було передано нерухоме майно, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №2-1-:-2-4, загальною площею 41,1кв.м, в будинку №27, по вул. Чайковська в м. Харкові.

22.05.2008року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки №РМ-8МЕ 701/186/2008, а 12.06.2009року договір іпотеки (наступної черги) №РМ-8МЕ 701/186/2008/1, відповідно до умов яких, з метою забезпечення виконання позивачем зобов'язань, в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» було передано нерухоме майно - квартиру №135 у будинку №242-А по Салтівському шосе в м. Харкові. У подальшому, в 2015 році йому стало відомо, що 18.03.2011року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, який посвідчено ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. за реєстровим №1677. Вважає, що приватним нотаріусом порушено ст.55 Закону України «Про нотаріат», оскільки посвідчення правочинів щодо іпотеки земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації») однієї із сторін відповідного правочину. Зазначив, що нерухоме майно, що є предметом іпотеки відноситься до Харківського міського нотаріального округу, а юридична адреса ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» зареєстрована у м. Київ, тобто відноситься до Київського міського нотаріального округу.

В судове засідання суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідачів ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Дідоха І.З. надала суду письмові заперечення, в яких вказувала на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 25.04.2008року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки №РМ-8МЕ 701/157/2008 та 12.06.2009року договір іпотеки (наступної черги) №РМ-8МЕ 701/157/2008/1, згідно яких для забезпечення виконання позивачем зобов'язань в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» було передано нерухоме майно, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №2-1-:-2-4, загальною площею 41,1кв.м, в будинку №27 по вул. Чайковська в м. Харкові.

22.05.2008року між цими ж самими сторонами було укладено договір іпотеки №РМ-8МЕ 701/186/2008, а 12.06.2009року договір іпотеки (наступної черги) №РМ-8МЕ 701/186/2008/1, відповідно до умов яких, з метою забезпечення виконання позивачем зобов'язань в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» передано нерухоме майно - квартиру №135 у будинку №242-А по Салтівському шосе в м. Харкові.

Зазначені договори іпотеки посвідчені ПН Харківського МНО Сульженко Ж.Л.

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя, в якому зазначається інформація про іпотекодавця та іпотекодержателя: для юридичних осіб відомості про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців.

У зв'язку із укладенням вищевказаних договорів іпотеки ПН Харківського МНО Сульженко Ж.О. було здійснено державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою та накладено заборону їх відчуження.

18.03.2011року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М., за реєстровим №1677, згідно умов якого, у зв'язку з укладенням між цими самими сторонами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 18.03.2011року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув право дійсної вимоги до ОСОБА_1 за основним кредитним і забезпечувальним зобов'язаннями.

Згідно положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про іпотеку» відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що договір про відступлення права вимоги від 18.03.2011року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. саме у м. Дніпропетровськ.

Згідно ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п. 1 Глави 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. - нотаріальні дії можуть вчинюватися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 Закону України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Статтею 55 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що посвідчення правочинів щодо іпотеки земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Таким чином, обмежень з приводу посвідчення договору про відступлення права вимоги цим Законом не встановлено, а тому посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що при посвідченні спірного договору про відступлення права вимоги ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. вийшла за межі свого нотаріального округу колегією суддів не приймаються, оскільки не ґрунтуються на законі.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання спірного договору про відступлення права вимоги недійсним (нікчемним) через недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору немає

Так, частиною 4 ст.203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч.2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом, який відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Згідно ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

У разі наявності нотаріально завіреного договору забезпечення кредиту (іпотеки, застави) на виконання припису ч. 1 ст. 513 ЦК України додатково укладається договір відступлення права вимоги заставодержателя або іпотекодержателя за відповідним договором забезпечення.

Як убачається з матеріалів справи відповідачами по справі було дотримано вимоги Закону щодо порядку реєстрації правочину про відступлення права вимоги, а саме він був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений та зареєстрований у реєстрі правочинів.

Оскільки позовні вимоги з приводу скасування записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, які внесені відповідно до договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011року щодо обтяження нерухомого майна є похідними від попередніх позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, тому підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

Отже, вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, та дав належну оцінку зібраним доказам.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, тому підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону, колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -