Справа № 442/9344/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/6904/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений на підставі довідки-рахунку від 03.12.2013 року, №100876 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо автомобіля марки Hundai Sonata, д.н.з АВ8111ВІ, № кузова KVHEC41CBBA213896;

- скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ №062735 видане ОСОБА_6;

- витребувати на її користь вказаний автомобіль з чужого незаконного володіння ОСОБА_6.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в період з 24.04.2010 року по 13.10.2011 року та в період з 05.06.20102 року по 16.09.2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, в якому у них 08.11.2012р. року народилась донька Кіра. Під час перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, останній отримав кредит та придбав автомобіль марки Hundai Sonata.

Після розірвання з відповідачем шлюбу вони не досягли домовленості щодо розподілу спільного майна, а тому в липні 2014 року позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, під час розгляду якого дізналась, що спірний автомобіль відповідач ОСОБА_4 03.12.2013 року, без її відома та згоди, неправомірно відчужив своєму батькові - відповідачеві ОСОБА_6. Посилаючись на вказане, просила задовольнити її позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року позов задоволено та:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений на підставі довідки-рахунку від 03.12.2013 року, №100876 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо автомобіля марки Hundai Sonata, д.н.з АВ8111ВІ, № кузова KVHEC41CBBA213896;

- скасовано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ №062735 від 01.07.2014р. видане ОСОБА_6;

- витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 автомобіля марки Hundai Sonata, д.н.з АВ8111ВІ, № кузова KVHEC41CBBA213896.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та користь ОСОБА_2 1460,60 грн. понесених судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачкою не було доведено факту недійсності договору купівлі-продажу спірного автомобіля, їй було відмово про його продаж та не доведено, що кошти отримані від його продажу були втрачені не в інтересах сімї. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб і в період шлюбу подружжям був придбаний автомобіль Hundai Sonata, д.н.з АВ8111ВІ, № кузова KVHEC41CBBA213896, який 27.04.2011р. згідно облікової картки приватного транспортного засобу був зареєстрований на ОСОБА_4 з правом користування автомобілем ОСОБА_2 (а.с. 88).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином зазначений автомобіль є обєктом спільної сумісної власності сторін.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2011р. сторони розірвали шлюб (а.с. 9 копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серія Л-СГ № 068540), а 05 червня 2012р. повторно зареєстрували шлюб (а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб Серія 1-СГ № 179349).

03 грудня 2013р. відповідач ОСОБА_4 продав спірний автомобіль своєму батькові ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку від 03.12.2013р. № 100876 (а.с. 78, 17) і 04.12.2013р. вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_6

Відповідно до положення ч.1,3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути надана письмово.

За нормами частини 4 ст. 203 ЦПК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Отже, згода другого з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі.

Судом встановлено, що на час продажу автомобіля відносини між сторонами не були доброзичливими і дружина ОСОБА_2 не давала письмової згоди на відчуження автомобіля ОСОБА_6, а також не встановлено, що вона надавала згоду на відчуження автомобіля в іншій формі, ураховуючи взаємовідносини сторін.

16 вересня 2014р. сторони повторно розірвали шлюб, а ще до його розірвання 14 липня 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та серед іншого майна просила виділити їй спірний автомобіль Hundai Sonata (а.с. 12-14 копія позовної заяви).

Системний аналіз доказів у справі та характер взаємовідносин сторін підтверджує відсутність згоди дружини ОСОБА_2 у будь-якій формі на продаж автомобіля своєму свекру та її обізнаність про продаж автомобіля взагалі, а також використання грошей від його продажу, за умови, що він був відплатний, в інтересах сімї.

Відповідно до правової позиції висловленої у Постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015р. у справі № 6-7цс15 законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна.

У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним.

Ураховуючи, що позивач ОСОБА_2 не давала ні письмової, ні усної згоди на відчуження автомобіля, не вчиняла дій, які б за своїм характером свідчили про її згоду, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, скасування свідоцтва та витребування автомобіля.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

ОСОБА_7