Справа № 369/9162/15-ц
Провадження № 2/369/3818/15
УХВАЛА

Іменем України

04.09.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 Казімєжа про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Казімєжа до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину.

Разом з цим, позивач ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову відповідно до якої просив суд вжити заходів забезпечення позову в порядку ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), а саме: накласти арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_1. Накласти заборону Державній реєстраційній службі України (02660, М. Київ, вул. Марини Раскової, 15, ) проводити будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2.

Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що у зв'язку з наявністю прострочення з оплати за договором позики, оформленим розпискою від 23.06.2014 року, позивач звернувся до ТОВ «Петрівський Квартал», від якого отримав відповідь про укладення оскаржуваного договору відступлення права вимоги за майновими правами на квартиру. З вказаних дій відповідачів, зокрема ОСОБА_2 вбачається, що останній не зважаючи на наявність забезпечення у вигляді заборони на відчуження майна, свідомо уклав оскаржуваний договір всупереч вказаній забороні. Отже, з вказаних дій відповідачів вбачається, що останні можуть свідомо порушувати договірні зобовязання, що значно збільшує вірогідність переуступлення майнових прав на вказану квартиру на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання своїх договірних зобовязань або ж ухилення чи значного утруднення виконання судового рішення. У якості додаткового аргументу можливого невиконання або значного утруднення виконання судового рішення слід навести ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2, що значно спрощує досягнення домовленості між ними, в тому числі і щодо вирішення питання про фактичну безоплатність правочину всупереч зазначеному в тексті обовязку оплати.

Обґрунтовуючи співмірність заходу забезпечення позову, просив зауважити те, що ціна позову складає 289 700,20 грн. - вартість майнових прав на квартиру, при цьому подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали в позику 48 772,00 доларів США, отже заборона розпоряджатися майновими правами на нерухомість відповідача не призведе до дисбалансу інтересів позивача та відповідача, а також до значного дисбалансу (окрім визначеної законом межі) інтересів відповідача та інших третіх осіб.

З огляду на встановлену законом презумпцію правомірності правочину в результаті укладення оскаржуваного договору про відступлення права вимоги носієм майнових прав на вказану квартиру є саме ОСОБА_3, а тому арешт на майнові права на вказану квартиру слід вжити саме відносно ОСОБА_3

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 Казімежа про забезпечення позову слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину.

Враховуючи, те, що один із предметів спору, є повернення майнових прав на квартиру №9, по бульвару Л. Українки, 4 в с. Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, враховуючи, те, що ціна позову складає 289 700,20 грн., та те, що згідно відповіді ТОВ «Петрівський квартал» від 18.06.2015 року про укладення оскаржуваного договору відступлення права вимоги за майновими правами на квартиру, зокрема, що ОСОБА_2 уклав оскаржуваний договір, та враховуючи вірогідність переуступлення майнових прав на вказану квартиру на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання своїх договірних зобовязань, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь Позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснив Пленум Верхового суду України в своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у частині 1 статті 152 ЦПК України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених частиною 4 зазначеної статті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, у відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, враховує докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з?ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, в порядку забезпечення заявленого позову, суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.

Тобто, суд вважає, що у даному випадку заявлені вимоги по забезпеченні позову, співмірні із заявленими вимогами у позові, до того ж, невжиття такого роду заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі, якщо позов буде задоволений.

Що стосується вимоги, про накладення арешту на майнові права на квартиру АДРЕСА_1, суд не знаходить підстав для забезпечення позову у такий спосіб.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 Казімєжа про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Казімєжа до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину задовольнити частково.

Заборонити Державній реєстраційній службі України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової,15 ), 15 (КОД ) проводити будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Копію даної ухвали направити на виконання Реєстраційній службі Києво-Святошинського РУЮ Київської області.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Я.Волчко