Справа № 509/3897/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Шестопалової О.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2, борг за договором позики в сумі 1 969 600,12 гривень.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, та проти його задоволення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать почтові повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

01.06.2003 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір на вдосконалення та реконструкцію садового будинку і земельної ділянки, розташованих на ділянці №2 в Садовому товаристві «Тополя» в м. Одеса по вул. Зої Космедемянської, 1, діл. 2, з метою проживання та користування ОСОБА_3 будинком.

На момент укладання договору, ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження 1-ЖД №101744 виданим 12.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради.

Садовий будинок, реконструкцію якого зробила ОСОБА_3, придбано подружжям в період шлюбу, тобто він належить відповідачам на праві спільної сумісної власності.

Сума 1 786 097 грн. витрачена ОСОБА_3 на вдосконалення та реконструкцію садового будинку і земельної ділянки, була використана за цільовим призначенням, що значно підвищило вартість обєкта нерухомості, тобто одержані за договором гроші, використані в інтересах сімї відповідачів.

Тому, відповідач забовязан сплатити позивачу суму витраченую ОСОБА_3 на вдосконалення та реконструкцію садового будинку і земельної ділянки 1 786 097 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.Загалом стягненню з відпоідача належить сума 1 969 600, 12 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, забовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від забовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у забовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він забовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цого Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового забовязання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового забовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладенного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,174,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.15,16,525,526,530,611, 625,1046,1049,1050 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 261601252, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 170801100, заборгованість у сумі 1 969 600 (один мільйон девятсот шістдесят девять тисяч шістсот) гривень, яка складається з: борг за договором позики 1 786 097 грн., інфляційні витрати за період з 01.10.2013р. по 31.05.2015р. в сумі 86 613 грн. 47 коп., 3% річних за період з 01.10.2013р. по 31.05.2015р. в розмірі 96 889 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 261601252, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 170801100, судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.К. Кочко