Дата документу 15.10.2015
Справа № 334/4023/15-ц
Провадження № 2/334/2108/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

за участю прокурора Красуля Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позові зазначено, що з 19.01.2001р. по 26.05.2006р. він перебував у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю. В цей час він постійно спілкувався з сином, забирав його до себе додому на вихідні дні, інколи на тиждень. Він займався його вихованням, цікавився його фізіологічним та духовним розвитком, разом проводив вільний час.

За рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжя № 2-2775/04 від 05.05.2004р. він сплачував відповідачці аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно.

В 2006р., працювавши в ПАТ «ЗІМЗ» він отримав виробничу травму - перелом обох ніг. В цей час відповідачка привела до нього сина та не повернулась за ним, причини своєї тривалої відсутності не пояснила. З тих пір та по теперішній час син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.

З цього часу син ОСОБА_3 був позбавлений піклування та виховання з боку матері ОСОБА_2

Всі питання щодо виховання сина вирішувалися ним самостійно , без участі та підтримки відповідачки, а саме, організація побуту, харчування та навчання.

Відповідачка намагалася проявляти увагу та турботу до сина, але ці наміри були короткотривалими. Вона не цікавиться навчанням дитини, до школи не приходила, батьківські збори не відвідувала, не спілкувалась з вчителями, класним керівником, не цікавилась фізичним та інтелектуальним розвитком дитини.

Приблизно 4 роки тому відповідачка виїхала за кордон .

Зараз дитина навчається у 9 класі.

Відповідачка уникає зустрічі та спілкування з неповнолітнім сином, інколи спілкується іноді спілкується з ним в електронному режимі через скап.

Вона не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, матеріально його не утримує, що негативно впливає на його розвиток та виховання. не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Тобто свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина.

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків тривалий час.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду заперечення на позов, в яких вказала, що вона зареєстрована за адресою :АДРЕСА_1, фактично проживає в Італії м. Ніаполь . Вона була змушена виїхати на заробітки до іншої держави, оскільки в Україні не мала змоги працевлаштуватися, щоб належно утримувати дитину.

За час перебування за межами України, вона по декілька разів на місяць підтримувала зв`язок з сином ОСОБА_3, спілкуючись з ним по телефону та через Інтернет. За весь час перебування в Італії регулярно бере участь в утриманні дитини, пересилаючи для дитини грошові кошти та речі на ім`я власного батька - ОСОБА_5, пояснюючи тим, що не довіряє, що переслані гроші та речі батько, ОСОБА_1 використає за призначенням та від її імені не передасть дитині.

З травня 2015р. спілкуватися з сином не може через відсутність зв`язку з ним.

Просить не позбавляти її батьківських прав, в позові відмовити.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3. пояснив, що він приблизно понад 7 років проживає разом з батьком ОСОБА_1

Де знаходиться його матір ОСОБА_2 він не знає. Вона казала йому що знаходиться в Італії. Він не зустрічається з матір`ю. Вона кілька разів дзвонила йому в стані алкогольного сп`яніння. Матеріально мати їм з батьком не допомагає. Батько утримує його матеріально, готовить їм їсти, ходить до школи, купує речі, доглядає, порається по господарству.

Зі слів батька знає, що є заява про позбавлення матері батьківських прав, і не заперечує проти цього, оскільки тривалий час з матір'ю не бачився.

Представник органу опіки та піклування Запорізької міського ради по Ленінському району зазначив, що орган опіки та піклування дійшов висновку, що мати ОСОБА_2 не виконує покладені на неї батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши його на одноосібне утримання та виховання батьку ОСОБА_1, тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, інших осіб, які приймають участь у вихованні дитини, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 10.09.2015р. протокол № 18/2 орган опіки та піклування на підставі ст.. 164 Сімейного кодексу України, вважає за можливе позбавити батьківських прав гр.. ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор Красуля Н.В. зазначила, що ОСОБА_2 не виконує своїх обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається вихованням та утриманням дитини, не спілкується з ним. З метою захисту прав та інтересів дитини вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, неповнолітньої дитини, представника Служби (управління) у справах дітей, висновок прокурора, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.01.2001р. по 26.05.2006р., що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю ОСОБА_2 та перебував не її утриманні, однак не був ніде зареєстрованим.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжя № 2-2775/04 від 05.05.2004р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно.

З 2006р. дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, не приділяє їй ніякої уваги, не піклується про стан її здоров'я, фізичний розвиток, не забезпечує її догляд та харчування, не зустрічається з нею та не спілкується, не приймає ніякої участі у її долі.

Відповідачка не надає матеріальної допомоги сину, який потребує такої допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу не займається вихованням дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, не піклується про її стан здоров'я, не здійснює догляд та контроль, матеріально не утримує, не приймає ніякої участі в її житті, не спілкується та не зустрічається з нею.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 05/01-25/1546 від 15.09.2015р., з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей на підставі п.2 ст.164 СК України, доцільно позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав, тому що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Вказаний висновок підтримав в судовому засіданні і прокурор Красуля Н.В.

Суд враховує думку неповнолітнього ОСОБА_3, який досяг 14 років та втратив інтерес до матері, яка не піклується про нього, не утримує його та не спідкується і не зустрічається з ним.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.07р ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідачка доказів виконання нею батьківських прав суду не надала.

З її заяви вбачається, що гроші вона пересилає своєму батьку, а не бутьку дитини на її утримання.

Оскільки відповідачка не приймає ніяких мір протягом тривалого часу по виконанню своїх батьківських обов`язків, на даний час не змінилося її відношення до дитини, суд вважає, що вона навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню та утриманню, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, позбавити її батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Братськ, Іркутської області, Росія, батьківських прав у відношенні її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Лихосенко М. О.