Провадження № 2/344/3937/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 528. В шлюбі народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, в них різні погляди на сімейні взаємовідносини, різні інтереси. Стосунки які на даний час існують між ними виключають можливість її збереження. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, спору про поділ майна немає. За наведених обставин просить шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з нею.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу та проживання дітей разом з позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва одруження серії НОМЕР_1 від 12 травня 2010 року (а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 528.

В шлюбі народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах справи (а.с. 6,7,8).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, миритися не бажають. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та нормальному вихованню їх дитини. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, дітей залишити на проживанні з матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ч. 1 ст. 88 ст. ст. 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 528 - розірвати.

Малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір'ю, ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: с. Чорнолізці, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської області - 243 гривень 60 копійок судового збору та 300 грн. за надання правової допомоги.

Після набрання законної сили рішення суду надіслати до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2015 року.

Суддя Бабій О.М.