Провадження № 2/760/6988/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Здорик Л.В.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Товариства з обмеженою відповідальністю «КП- ГОРИЗОНТ» про скасування рішення Державної служби інтелектуальної власності України та визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 від 10.03.2015 року,суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Товариства з обмеженою відповідальністю «КП- ГОРИЗОНТ» про скасування рішення Державної служби інтелектуальної власності України та визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

12.11.2015 року представник ОСОБА_1подав до суду клопотання про забезпечення позову та просив суд вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КП-ГОРИЗОНТ» та Державній слхжбі інтелектуальної власності України провадити дії щодо внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва № НОМЕР_1 а саме: стосовно передачі прав третім особам повністю або частково права власності на торгівельну марку за свідоцтвом України № НОМЕР_1, щодо припинення дії свідоцтва на торгівельну марку за свідоцтвом України № НОМЕР_1 за заявою власника повністю або частково;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КП-ГОРИЗОНГ» здійснювати дії щодо відчуження прав та заборонити укладати ліцензійні договори на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

Своє клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач 2 може передати права власності на знак за свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10.03.2015 рокуіншій особі до вступу рішення в законну силу, що зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки власником спірного свідоцтва буде інша особа, а не відповідач 2, що ускладнить та затягне вирішення спору по-суті, так-як потрібно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні подане ним клопотання про забезпечення позову підтримав і просив суд його задовольнити.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України проти задоволення судом клопотання про забезпечення позову не заперечував.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КП- ГОРИЗОНТ» заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову посилаючись на ту обставину, що представником позивача не наведено переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження своїх вимог про забезпечення позову у наведений ним спосіб, та що внаслідок не забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали позову та клопотання про його забезпечення, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» убачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору іншим особам, а також видати виключну або невиключну ліцензію на використання знаку для товарі і послуг за оскаржувальним свідоцтвом будь-яким іншим особам.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, що належать відповідачу-2.

Враховуючи те, що позивачем ставиться питання про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, яке належить відповідачу 2, те, що власник спірного свідоцтва може відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передати будь-якій особі право власності на спірні знаки на підставі договору іншим особам, що в свою чергу, утруднить та затягне вирішення спору по-суті, оскільки потрібно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Також суд враховує те, що вказані дії можуть привести до неможливості виконання рішення суду, оскільки власниками спірного свідоцтва до вступу рішення в законну силу, можуть бути інші особи.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може відмовитися повністю або частково від свідоцтва. В разі такої відмови, як випливає зі ст. 22 Закону, ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва не має право на повторну реєстрацію знаку протягом 3-х років після припинення дії свідоцтва.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача щодо вжиття зазначених заходів забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне викласти заходи забезпечення позову в редакції зазначеної в резолютивній частині ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1про забезпечення позову - задовольнити.

заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КП-ГОРИЗОНТ» та Державній слхжбі інтелектуальної власності України провадити дії щодо внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва № НОМЕР_1 а саме: стосовно передачі прав третім особам повністю або частково права власності на торгівельну марку за свідоцтвом України № НОМЕР_1, щодо припинення дії свідоцтва на торгівельну марку за свідоцтвом України № НОМЕР_1 за заявою власника повністю або частково;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КП-ГОРИЗОНГ» здійснювати дії щодо відчуження прав та заборонити укладати ліцензійні договори на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам по справі до відома виконання.

Суддя: