Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 48 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину автомобіля, визнання довідки-рахунок недійсною, стягнення грошової компенсації та поділ зобов'язань подружжя по кредитному договору, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину автомобіля, визнання довідки-рахунок недійсною, стягнення грошової компенсації та поділ зобов'язань подружжя по кредитному договору. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 31.08.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою - ОСОБА_2, якій було розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2014 року. За час перебування у шлюбі з відповідачем вони спільно придбали: автомобіль «Mitsubishi Outlander», двигун НОМЕР_2. Незважаючи на його законне право на даний транспортний засіб, ОСОБА_2 без його згоди продала транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», двигун НОМЕР_2 своїй матері - ОСОБА_3, згідно довідки-рахунок серія ВІА №312056 від 11.02.2014 року за 215 380 грн. Крім того, в період шлюбу згідно кредитного договору №ML-010/195/2008 від 27.02.2008 року в інтересах сім'ї було взято кошти в сумі 63 000 доларів США на придбання нерухомого майна, яке оформлене на нього та перебуває у заставі ПАТ «ОТП Банк». Залишок несплаченої суми за кредитним договором становить 22 171 грн. 97 коп., які в рівних частинах повинні сплачувати, як він так і відповідачка ОСОБА_2 Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль «Mitsubishi Outlander», двигун НОМЕР_2, визнати за ним право власності на ? частину даного автомобіля, визнати недійсною довідку-рахунок від 11.02.2014 року про придбання вищевказаного автомобіля на ім'я ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію дійсної ринкової вартості ? частини автомобіля у сумі 196 900 грн.; визнати ОСОБА_2 та його зобов'язаними особами перед ПАТ «ОТП Банк» щодо сплати залишку заборгованості за кредитним договором №ML-010/195/2008 від 27.02.2008 року на суму 22 171 грн. 97 коп. Під час розгулу справи було залучено до участі у справі як співвідповідача ПАТ «ОТП Банк».

22 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 на її користь половину отриманих ним доходів від підприємницької діяльності за 2013 рік, а також за 2014 рік у розмірі 17 700 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на її користь половину від сплаченого збору на державне пенсійне страхування у розмірі 1 895 грн. 26 коп. Зазначає, що в період шлюбних відносин сторонами за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1, поділ якої не вдалось вирішити мирним шляхом. Також, ОСОБА_1 в період шлюбу займався підприємницькою діяльністю, а тому вона вважає, що має право на отримання частини прибутку від здійснення підприємницької діяльності. Крім того, на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2013 року нею та ОСОБА_1 було подано заяву до УПФ в Богунському районі про видачу довідки про повернення коштів в сумі 3 790 грн. 53 коп., які було повернуто ОСОБА_1 через органи державного казначейства.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15 жовтня 2015 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107 690 грн. вартості 1/2 частини автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, двигун № НОМЕР_1. Визнано ОСОБА_1 зобов'язаною особою перед ПАТ «ОТП Банк» щодо сплати залишку заборгованості за кредитним договором №ML-010/195/2008 від 27.02.2008 року. Визнано ОСОБА_2 зобов'язаною особою перед ПАТ «ОТП Банк» щодо сплати залишку заборгованості за кредитним договором №ML-010/195/2008 від 27.02.2008 року. В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ? частину отриманої від УПФУ в м. Житомирі суми 1% збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування у звязку із придбанням квартири вперше в розмірі 1895 грн. 26 коп. В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить частково скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002 року, який був розірваний рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 березня 2014 року.

За період шлюбу подружжя придбали автомобіль «Mitsubishi Outlander», двигун № НОМЕР_1. 11.02.2014 року ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 продала даний автомобіль своїй матері ОСОБА_3 за ціною 215 380 грн., що підтверджується довідкою-рахунок серія ВІА №312056 від 11 лютого 2014 року.

Також, у період шлюбу з метою придбання квартири АДРЕСА_1, 27.02.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-010/195/2008 на загальну суму 63 000 доларів США. Згідно договору купівлі-продажу квартри від 27.02.2008 року ОСОБА_1 купив квартиру за вищевказаною адресою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до вимог ст.63 СК Ураїни дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

У п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль «Mitsubishi Outlander», двигун НОМЕР_2, визнати за ним право власності на ? частину даного автомобіля, визнати недійсною довідку-рахунок від 11.02.2014 року про придбання вищевказаного автомобіля на ім'я ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію дійсної ринкової вартості ? частини автомобіля у сумі 196 900 грн.

Отже, заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного автомобіля та одночасного стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації дійсної вартості ? частини автомобіля є взаємовиключними.

На підтвердження позовних вимог про стягнення грошової компенсації ринкової вартості ? частини автомобіля ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної вартості автомобіля на час його відчуження.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 27.04.2015 року дійсна ринкова вартість автомобіль «Mitsubishi Outlander», на момент продажу, а саме 11.02.2014 року становила 219 400 грн.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 не заперечував проти того, щоб автомобіль «Mitsubishi Outlander» залишався у власності ОСОБА_3

Оскільки спірний транспортний засіб був проданий ОСОБА_2 під час шлюбу без взаємної згоди ОСОБА_1, то суд першої інстанції правильно вважав, що ОСОБА_1 в передбаченому ст.71 СК України порядку та з врахуванням його вимог має право на грошову компенсацію половини вартості спірного автомобіля. З огляду на викладене суд першої інстанції обгрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вимог про визнання за ним права власності на ? частину автомобіля та визнання недійсною довідку-рахунок від 11.02.2014 року про придбання вищевказаного автомобіля на ім'я ОСОБА_3

Правильним є рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь ? частини суми 1 % збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Встановлено, що УПФУ у м. Житомирі на виконання судового рішення повернуло ОСОБА_1 1% збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування у зв'язку із придбанням квартири вперше в розмірі 3 790 грн. 53 коп.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що ці кошти він отримав в грудні 2013 року.

Судовим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 26.03.2014 року встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Тобто, повернення коштів відбулося після припинення фактичних шлюбних відносин.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірні кошти в сумі 3 790 грн. 53 коп. ОСОБА_1 використав в інтересах сім'ї. Тому відсутні підстави для скасування судового рішення в цій частині.

При розгляді справи судом дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та дана їм належна оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді