ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/359/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Корецької О.М. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві перебувають виконавчі листи, видані 25.03.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва щодо: стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття; стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року. Вказані виконавчі листи були пред'явлені до виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві. Зазначає, що державним виконавцем неодноразово видавалися різні за змістом постанови про відкриття виконавчих проваджень та вчинення виконавчих дій у ВП № 47039587 та ВП № 47039673, датовані 26.03.2015 року. Про наявність двох чергових постанов у ВП № 47039587 та ВП № 47039673 від 26.03.2015 року скаржник дізнався під час отримання зарплатні за місцем своєї роботи. Даними постановами вирішено: проводити зі скаржника стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно, але без визначеного кінцевого строку: на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23-го віку, тобто до 18.02.2018 року (ВП № 47039587); проводити зі скаржника стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно, але без визначеного кінцевого строку: до досягнення повноліття, тобто до 23.06.2015 року (ВП № 47039673). Вважаючи, що дані постанови за змістом суперечать виконавчим листам, а також, що проведення з нього відрахувань має проводитися з врахуванням сум, які він сплачував на користь дітей за період з грудня 2013 року по вересень 2014 року, скаржник звернувся до суду із зазначаю скаргою та просив: визнати незаконними та скасувати постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесені 26.03.2015 року у ВП № 47039587 та ВП № 47039673; зобов'язати державного виконавця прийняти постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи строго у відповідності до виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2015 року; зобов'язати державного виконавця обчислити розмір заборгованості зі сплати аліментів із врахуванням наданих у заяві від 06.05.2015 року копій чеків на переказ грошових коштів сторонами виконавчого провадження, скласти про це відповідний розрахунок й повідомити сторони, а також стягнути з ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві на користь скаржника грошову суму у якості оплати послуг адвоката в розмірі 1 461, 60 грн.

В судове засідання скаржник не з`явився, представник скаржника звернувся до суду з заявою про розгляд заяви без їх участі, вимоги підтримав.

Державний виконавець Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Корецька О.М. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталася, вимогу суду надати прошиту та пронумеровану копію виконавчого провадження не виконала.

Оскільки неявка державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутністю.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2015 року в частини відмови у задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

25.03.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття та виконавчий лист, виданий 25.03.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року.

Як зазначає скаржник, державним виконавцем неодноразово видавалися різні за змістом постанови про відкриття виконавчих проваджень та вчинення виконавчих дій у ВП № 47039587 та ВП № 47039673, датовані 26.03.2015 року.

Як вбачається із постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 26.03.2015 року у ВП № 47039587 встановлено порядок проведення стягнення аліментів з боржника у ДК «Ядерне паливо», проте зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно (а.с. 24-25).

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 26.03.2015 року у ВП 47039673 встановлено порядок проведення стягнення аліментів з боржника у ДК «Ядерне паливо», проте зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно (а.с 27).

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, Законом передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так, відкриття виконавчого провадження та подальше вчинення виконавчих дій пов'язано з принципом диспозитивності і передбачає активну поведінку стягувача.

Відповідно до п. 7.1., п. 7.3., п. 7.3.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі. Постанова повинна містити: а) повне найменування та місцезнаходження підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи чи фізичної особи - підприємця, до якої направляється постанова, та її місце проживання; б) порядок стягнення суми боргу; в) розмір відрахувань; г) реквізити рахунку, на який необхідно перераховувати утримані кошти, або адресата у разі перерахування коштів поштовим переказом; ґ) вимогу щодо направлення звітів про здійснені відрахування та виплати із зазначенням періодичності подання звітів та адреси, на яку необхідно направляти звіти.

Відповідно до п. 7.16. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 державний виконавець виносить постанову, оформлену відповідно до підпунктів 7.3.1 та 7.3.2 пункту 7.3 цього розділу. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 69 Закону та пунктів 7.4 - 7.11 цього розділу.

Судом вбачається, що виконавчі документи, на які посилається державний виконавець у постановах про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.03.2015 року у ВП № 47039587 та у ВП 47039673 не відповідають змісту виконавчого листа від 25.03.2015 року, виданих Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття та виконавчого листа, виданого 25.03.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року.

В такому разі, суд приходить до висновку про неможливість звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 за постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.03.2015 року у ВП № 47039587 та у ВП 47039673 й, як наслідок вважає їх такими, що винесені незаконно та підлягають скасуванню.

Що стосується вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця прийняти постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи строго у відповідності до виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2015 року та зобов'язання державного виконавця обчислити розмір заборгованості зі сплати аліментів із врахуванням наданих у заяві від 06.05.2015 року копій чеків на переказ грошових коштів сторонами виконавчого провадження, скласти про це відповідний розрахунок й повідомити сторони слід зазначити наступне.

Так, зокрема, при наведенні тверджень на користь обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів із врахуванням наданих у заяві від 06.05.2015 року копій чеків на переказ грошових коштів сторонами виконавчого провадження, скласти про це відповідний розрахунок й повідомити сторони скаржник посилається на встановлення даних обставин при винесенні рішення Дарницький районним судом м. Києва від 22.01.2015 року.

Зокрема, даним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 позивачці грошові кошти на утримання дітей, направивши їй грошові перекази 6.12.2013 року - 800 грн.; 13.12.2013 року - 900 грн.; 29.12.2013 року - 400 грн.; 3.01.2014 року - 480 грн.; 5.01.2014 року - 100 грн.; 11.02.2014 року - 597 грн.; 13.02.2014 року - 298 грн. 50 коп.; 26.02.2014 року - 149 грн. 25 коп.; 27.02.2014 року - 995 грн.; 5.03.2014 року - 1750 грн.; 8.03.2014 року - 1750 грн.; 10.03.2014 року -100 грн.; 17.03.2014 року - 398 грн.; 20.03.2014 року - 720 грн.; 8.04.2014 року - 835 грн.; 11.04.2014 року - 100 грн.; 18.04.2014 року - 300 грн.; 25.04.2014 року - 970 грн.; 3.05.2014 року - 169 грн. 15 коп.; 7.05.2014 року - 400 грн.; 8.05.2014 року - 1650 грн.; 23.05.2014 року - 149 грн. 25 коп.; 1.06.2014 року - 298 грн. 50 коп.; 2.06.2014 року - 1990 грн.; 14.06.2014 року - 100 грн.; 16.06.2014 року - 318 грн. 40 коп.; 22.06.2014 року - 500 грн.; 24.06.2014 року - 1650 грн.; 24.06.2014 року - 150 грн.; 8.07.2014 року - 1721 грн. 35 коп.; 26.07.2014 року - 895 грн.; 1.08.2014 року - 248 грн. 75 коп.; 6.08.2014 року 1731 грн. 30 коп.; 21.08.2014 року - 1020 грн.; 27.08.2014 року - 2500 грн.; 5.09.2014 року - 1600 грн.

Так, ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Законом передбачено можливість батькам узгодити питання надання аліментів на утримання дитини шляхом укладання договору про сплату аліментів або вирішити порядок стягнення аліментів судом. Оскільки, законодавцем визначено та закріплено в ч. 1 ст. 191 СК України, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.05.2014 року, а рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2015 року вищевказані суми визначено як грошові кошти на утримання дітей, вимога про зарахування цих коштів у розмір заборгованості зі сплати аліментів є такою, що задоволенню не підлягає.

Крім того, судом прийнято до уваги положення ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень.

Таким чином, вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом виконавчих дій щодо своєчасного та повного виконання рішень є його обов'язком та способом реалізації наданих йому повноважень.

Права державного виконавця, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов'язки, а суд не вправі зобов'язувати посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Корецької О.М. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У зв'язку з тим, що суду не надано доказів того, що скаржником здійснено витрати на правову допомогу згідно з Актом прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 07.11.2015 року підстави для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 461 грн. 60 коп. відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України , ст.ст. 11, 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Корецької О.М. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 26.03.2015 року у ВП № 47039587 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно, якою встановлено порядок проведення стягнення аліментів з боржника у ДК «Ядерне паливо» та яка не відповідає виконавчому листу, виданому Дарницький районним судом м. Києва 25.03.2015 року у справі № 753/9228/14 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття.

Визнати незаконною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 26.03.2015 року у ВП № 47039673 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітної плати) боржника щомісячно, якою встановлено порядок проведення стягнення аліментів з боржника у ДК «Ядерне паливо» та яка не відповідає виконавчому листу, виданому Дарницький районним судом м. Києва 25.03.2015 року у справі № 753/9228/14 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА