Справа № 463/2260/13 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/6300/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 24 липня 2015 року про роз`яснення рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Прикарпатське монтажно - налагоджувальне управління» про визнання наказу нечинним,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою від 24 липня 2015 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 серпня 2013 року у справі за його позовом до ВАТ «Прикарпатське монтажно -налагоджувальне управління» про визнання нечинним наказу № 02-к від 26.07.2012 року про звільнення ОСОБА_2 - голови правління ВАТ «ПМНУ», в зв`язку з прогулом.

Роз`яснено, що згідно з заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» про визнання наказу нечинним потреба в поновленні ОСОБА_2 на посаді, яку він займав до звільнення, відсутня через наявність факту існуючих трудових відносин.

Зазначену ухвалу оскаржив відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» , просить ухвалу скасувати.

Вважає ухвалу необґрунтованою, ухваленою внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовує тим, що ухвалою судом змінено зміст рішення. Позивач звертався до суду з вимогою змінити формулювання причин звільнення , а не з вимогою про поновлення на роботі або підтвердження трудових відносин з ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління». Окрім того, відповідно до рішення спостережної ради від 26.07.2012 р. ОСОБА_2 було відкликано з посади голови правління, дане рішення ОСОБА_3 оскаржував в судовому порядку, але рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31.01.2014 р. в справі №2/463/543/13 в задоволенні його вимоги було відмовлено. Крім того, при розгляді судом першої інстанції заяви про скасування рішення спостережної ради ВАТ «ПМНУ» ОСОБА_3 висував і інші вимоги в тому числі і поновлення на роботі. Відповідно до рішення Личаківського районного суду Львівської області від 29.04.2013 р. в справі №2/463/543/13 вимога щодо поновлення на роботі залишена без розгляду, та на даний час рішення про відкликання ОСОБА_3 з посади голови правління чинне, і такий не перебуває в трудових відносинах з ВАТ «ПМНУ».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, позивача-заявника ОСОБА_2, який таку заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В свою чергу, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", відповідно до ст.221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз'яснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Натомість, задовольняючи заяву та постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 14.12.2012 року позов ОСОБА_2 до ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 18 590 грн. заборгованості із виплати заробітної плати, та в ході судового розгляду встановлено, що така заборгованість виникла з вересня 2011 року по вересень 2012 року, доказів про розірвання трудових відносин з позивачем в процесі розгляду цієї справи, як і справи, в процесі розгляду якої ухвалено рішення від 14.08.2013 р., як зазначив, не здобуто. А тому, зробив висновок, що відносини між сторонами після винесення наказу про звільнення продовжували існувати, внаслідок чого позивачем не заявлялась вимога про поновлення його на роботі через неможливість виконання рішення суду з даного приводу, тому заяву про роз`яснення рішення задовольнив.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

У заяві про роз`яснення рішення суду від 14.08.2013 року заявник наголошує на тому , що рішення від 14.08.2013 року відповідач не виконав, не визнає його як поновленого працівника та рішення від 14.12.2012 року підтверджує його фактичні трудові відносини, які тривали в липні, серпні, вересні 2012 року.

Однак, такі твердження не відповідають фактичним обставинам, як видно з матеріалів справи, рішення, яке просить роз»яснити заявник, вступило в законну силу, оскільки ухвалою Апеляційного суду Львівської обл.. від 16.01.2014 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ВАТ «ПМНУ», рішення від 14.08.2013 року залишено без змін. Як встановлено в суді апеляційної інстанції з пояснень представника відповідача, згідно рішення спостережної ради підприємства на виконання рішення суду про визнання нечинним наказу № 02-к від 26.07.2012 року вирішено анулювати зазначений запис у трудовій книжці позивача, однак позивач, утримуючи трудову книжку, для внесення запису таку не надав. Окрім того, не підтвердив жодними доказами про неможливість виконати зазначене рішення та його звернення щодо виконання такого.

Як видно з рішення від 14.08.2013 року, предметом розгляду у даній справі була вимога про визнання нечинним лише наказу про звільнення у зв`язку з прогулом, питання поновлення на роботі не було предметом спору та не досліджувалось, відтак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дане рішення вступило в законну силу, а між сторонами існували інші спори /а.с.178 спр.№ 463/543/13/ за межами розгляду цієї справи, у якій оскаржувався лише наказ про звільнення за прогул, в т.ч. і щодо поновлення на роботі, та відповідно до рішення Личаківського районного суду Львівської області від 29.04.2013 р. в справі №2/463/543/13 вимога щодо поновлення на роботі залишена без розгляду. На зазначене суд уваги не звернув та фактично вніс зміни у суть рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи наведене, висновок суду про наявність підстав для роз`яснення рішення є помилковим, зробленим в порушення норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, п.2 ч.1 313, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 24 липня 2015 року скасувати і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м.Львова від 14 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» про визнання нечинним наказу № 02-к від 26.07.2012 року з особового складу ВАТ «ПМНУ» про звільнення за прогул.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Левик Я.А.

Шеремета Н.О.