Справа №463/6887/14-ц
Провадження №2/463/561/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Коник О.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про реальний поділ земельної ділянки,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 про реальний поділ земельної ділянки.

Позов мотивують тим, що вони проживають в квартирі №1а будинку №13 по вул. Черешневій в м.Львові, в квартирі №1даного будинку проживають відповідачі. До будинку належить земельна ділянка площею 0,0627 га,яка перебуває у спільній сумісній власності позивачів та відповідачів. Згідно державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів за 3-5 №308 земельна ділянка належить ОСОБА_11,ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_7) ОСОБА_15, ОСОБА_6. Після видачі даного державного акту співвласники ОСОБА_16 та ОСОБА_17 померли і їх право власності повинно було перейти в спадок їх родичам ОСОБА_8, Гері (дошлюбне прізвище ОСОБА_14) ОСОБА_18, ОСОБА_10. На даний час у позивачів виникла необхідність поділити майно, що є у їх спільній сумісній власності з відповідачами і виділити свою частку в натурі, відповідачі відмовляються добровільно провести поділ земельної ділянки, позивачі змушені звернутись до суду. Оскільки Державним актом на право приватної власності на землю встановлено дев»ять співвласників спірної земельної ділянки, вважають, що позивачам має належати 4/5 даної земельної ділянки. Тому просять суд ухвалити рішення, яким поділити між ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_19, ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з другої сторони земельної ділянки площею 0,0627 га, яка використовується для обслуговування житлового будинку №13 по вул. Черешневій у м.Львові, виділивши ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 4/9 даної земельної ділянки, а ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10 5/9 даної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити.

Позивачі ОСОБА_5,ОСОБА_6 та представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_21 подали суду заяви про проведення судового розгляду даної справи в їх відсутності (а.с.100-102).

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, дала пояснення аналогічні поданим нею письмовим запереченням також пояснила, що дійсно позивачі проживають в квартирі №1а будинку №13 по вул. Черешневій в м.Львові, в квартирі №1даного будинку проживають відповідачі. До будинку належить земельна ділянка площею 0,0627 га,яка перебуває у спільній сумісній власності позивачів та відповідачів. Також вказала,що частки з праві власності на земельну ділянку слід визначати пропорційно до часток співвласників у праві власності на будинок. Відтак поділ, що його пропонують позивачі, який ґрунтується на кількості співвласників земельної ділянки є безпідставним. Крім того пояснила, що позивачі є власниками квартири №1а площею 73,1 кв.м в житловому будинку по вул. Черешневій 13, відповідачі є власниками квартири №1площею 85,8 кв.м. Даний будинок розділений на 2 частини квартири, відтак вважає, що земельну ділянку, яка виділена для обслуговування цього житлового будинку слід ділити між співвласниками квартир, пропорційно до площ квартир- частин будинку. Між сторонами склався усталений порядок користування земельною ділянкою. Зокрема земельна ділянка умовно розділена огорожею на дві частини, кожна з яких має окремий вхід у подвіря, відтак вважає,що між сторонами було досягнуто домовленості про порядок користування земельною ділянкою, а відтак і визначено частки у праві спільної сумісної власності, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи Львівської міської ради ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, видавався на спільну сумісну власність, частки сторін у відповідному майні не визначено, крім того, не представлено відомостей про право власності відповідачки ОСОБА_8 у спірному майні. Зазначає, що позовні вимоги про реальний поділ земельної ділянки без визначення часток співвласників є передчасними, тому вважає, що позов до задоволення не підлягає. Після оголошеної судом технічної перерви в судовому засіданні, подав заяву про продовження розгляду справи в його відсутності.

Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту її реєстрації, оскільки частки співвласників спірної земельної ділянки не визначено, тому позов про реальний поділ земельної ділянки без визначення часток співвласників до задоволення не підлягає. Після оголошеної судом технічної перерви в судовому засіданні, подала заяву про продовження розгляду справи в його відсутності.

Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши в зібрані по справі докази приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянкаможе знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч.4,5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно з ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні встановлено,що згідно державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів за 3-5 №308 (а.с.4)земельна ділянка у м. Львові по вул. Черешнева, 13 розміром 0,0627 га передана у спільну сумісну власність на підставі Ухвали Львівської міської ради народних депутатів № 523 від 31.10.1996 року ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_24, ОСОБА_1, ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_26 для обслуговування житлового будинку житлового будинку №13 по вул. Черешневій у м.Львів.

Житловий будинок № 13 по вул. Черешневій у м. Львові, що розташований на спірній земельній ділянці, складається з двох квартир. Квартира № 1 загальною площею 85, 8 кв.м. перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 В.(а.с.80-85)АДРЕСА_1 загальною площею 73,1 кв. м. перебуває у власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7 О. М. та ОСОБА_6 М.(а.с.5).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляду цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Згідно з п.21 вказаної вище Постанови якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відтак з врахуванням того, що частки співвласників спірної земельної ділянки не визначено, проти чого в судовому засіданні не заперечили і сторони, суд приходить до висновку про те, що позов про реальний поділ спірної земельної ділянки є безпідставним та до задоволення не підлягає .

Керуючись , ст. 10, 11, 60, 209, 212 215 Цивільного-процесуального кодексу України, ст. 86,89 Земельного кодексу України, ст.272 Цивільного кодексу України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про реальний поділ земельної ділянки відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.