Справа № 301/1998/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" листопада 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючоїПітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршавацивільну справу за позовом ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.02.2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АЕ/0948497, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_1».
25.06.2013 року в м. Києві, на Великій кільцевій дорозі, відбулася ДТП, учасниками якої були: застрахований позивачем автомобіль «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_1», яким керував ОСОБА_1, та автомобіль «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_2», власником якого є ТОВ «Фарма Старт» та яким керував ОСОБА_3
Згідно постанови Іршавського райсуду від 18.07.2013 року, вказана ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.
Внаслідок ДПТ, через пошкодження автомобіля ТОВ «Фарма Старт» зазнала матеріальної шкоди на суму 5170 грн. Відповідно до платіжного доручення від 11.04.2014 року АТ «Ск «Українська страхова група» виплатило потерпілій особі страхове відшкодування у сумі 5170 грн.
Оскільки, всупереч вимогам ст. 33 пп.33.1.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ні водій ОСОБА_1, ні власник автомашини ОСОБА_2 протягом трьох днів не повідомили страховика про настання дорожньо-транспортної події, просив стягнути з відповідача в порядку регресу 5170 грн. страхового відшкодування та судові витрати.
Ухвалою Іршавського райсуду від 03.11.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_2.
В судовезасіданняпредставник позивачане з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи ( а.с. 54).
Відповідач ОСОБА_1 у судовезасіданняповторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав (а.с.48,53,68,73).
Третя особа ОСОБА_2 у судовезасіданняповторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав ( а.с.65, 74).
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Постановою Іршавського районного суду від 18.07.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 20-21).
Згідно даної постанови, 25.06.2013 року о 16.45 годин ОСОБА_1, перебуваючи на закритій території митниці за адресою: м. Києві, вул. В.Кільцева, 4, керуючи автомобілем марки «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_1», рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде небезпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_2», що рухався позаду нього під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
08.02.2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та власником транспортного засобу «Iveco», реєстраційний номер «НОМЕР_1» - ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АЕ/0948497 ( а.с.5). Вказаний договір діяв до 07.02.2014 року.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Згідно із підпунктом 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 05.03.2013 року, що діяла на час виникнення правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 05.03.2013 року, що діяла на час виникнення правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
З позовної заяви вбачається, що ні водій, винний у настанні ДТП - відповідач ОСОБА_1, ні страхувальник та власник транспортного засобу - третя особа ОСОБА_2 із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПАТ «ПРОСТО-страхування» не зверталися.
09.09.2014 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» направило ОСОБА_1 регресну вимогу на суму 5170 грн. ( а.с.39). Така вимога відповідачем ОСОБА_1 була отримана 23.09.2014 р., про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення, однак, виконана добровільно не була ( а.с.40).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, кожна сторона розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, сторони зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні прав і виконувати процесуальні обов'язки (ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України).
Відповідач не надавсуду жодного належного і допустимого доказу на спростування позовних вимог. Ні відповідач, ні третя особа заперечень на позов не подали.
Отже, факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.
Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією ВСУ, що викладена у справі № 6-1цс14 від 12.02.2014 року.
За таких обставин суд вважає, що позов ПАТ «ПРОСТО-страхування» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу страхового відшкодування у сумі 5170 грн. є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Суд також вважає, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у сумі 1218 грн., що складаються з судового збору ( а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 1166 ч. 1, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.11, 15, 57-61, 88 ч.1, 158 ч.2, 169 ч.4, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» 5 170 (п'ять тисяч сто сімдесят) грн. затрат по виплаті страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судовихвитрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем та третьою особою протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських