Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності виступає представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності виступає представник ОСОБА_2, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Котляревського, 4/14. В даній квартирі окрім неї також зареєстровані її син ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4, які фактично в квартирі не проживають більше року, спільного з нею господарства не ведуть, витрати за комунальні послуги, розрахунок яких проводиться в залежності від кількості зареєстрованих осіб, вони не несуть. Вказані обставини перешкоджають їй реалізувати своє право власника повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому вона змушена за захистом своїх прав звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою №14 в будинку №4 по вул..Котляревського в м.Ужгороді.

Відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи без самостійних вимог Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений..

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1994 року, виданого міським фондом комунального майна Ужгородської міської ради на підставі розпорядження №8 від 31.08.1994 року, квартира за адресою м.Ужгород, вул..Котляревського, 4/14, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_5.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, власника не може бути позбавлено права користування квартирою.

В судовому засіданні встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 окрім позивачки ОСОБА_1 значаться зареєстрованими її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою ЖРЕР №2 «Підзамок» №2364 від 12.10.2015 року. Відповідачі спільного господарства з ОСОБА_1 не ведуть, вони участі в утриманні майна не приймають, витрати за комунальні послуги не несуть.

З актів перевірки дотримання паспортного режиму комісії ТОВ «Підзамок» від 12.01.2015 року, 21.04.2015 року та 20.08.2015 року слідує, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі за адресою м.Ужгород, вул..Котляревського, 4/14 не проживають з 2005 року.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що особа втрачає право користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою №14 в будинку №4 по вул..Котляревського в м.Ужгороді є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання органом, який здійснює реєстрацію.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою №14 в будинку №4 по вул..Котляревського в м.Ужгороді.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.