Справа №2/489/3134/15
УХВАЛА

19 листопада 2015 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, яким просив розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Однак позов предявлено з порушенням підсудності.

Відповідно до частини першої статті 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Частиною 9 статті 100 ЦПК України визначено, що позови до відповідача ,місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно позову, місцем проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено м.Миколаїв, вул. 10 Поздовжня, 29. Такою ж адресою є і місце проживання позивачки.

Однак за відомостями адресно-довідкового бюро УДМС України в Миколаївській області станом на 16 листопада 2015р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Миколаївської області не зареєстрований.

Втім, згідно копії актового запису про шлюб № 305 від 13 червня 2014 року, місцем реєстрації ОСОБА_2 зазначено Автономна Республіка Крим, Сакський район, с. Привітне, вул. Гвардійська 12.

Частиною 2 статті 110 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Між тим, в обґрунтування подачі даного позову до Ленінського районного суду м. Миколаєва, ні позовна заява, ні додані матеріали, не містять даних про проживання разом з позивачем неповнолітньої дитини і знаходження в неї дитини на утриманні, а також поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача.

Виходячи з наведених правових норм, даний позов слід розглядати за правилами загальної підсудності, тобто за останнім відомим місцем проживання відповідача АРК Крим.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р., визначені заходи правового реагування на тимчасово окупованій території у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, та визначено змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд:

цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевим загальним судам міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Таким чином, у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 121 ЦПК, позов слід повернути позивачці для подання до Апеляційного суду м. Києва для подальшого визначення підсудності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 115, 121, 122 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути з усіма додатками для подання до належного суду.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Д.Г. Губницький