ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7263/15-ц
Провадження 2/362/2989/15
У х в а л а

"23" листопада 2015 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, служба у справах дітей Васильківської міської ради, приватний нотаріус Васильківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в:

Ужовтні 2015 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, служба у справах дітей Васильківської міської ради, приватний нотаріус Васильківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним договору дарування.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

За вимогами ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За вимогами ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За ч. 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розміром справи, або звільнити від їх оплати.

За п. 29 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Так, позивачем належно необґрунтовано підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, зокрема майновий стан сторони, яка звертається до суду в інтересах малолітньої дитини.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає, що вимоги про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Між тим, всупереч цим нормам до позовної заяви не додано документа у підтвердження оплати судового збору, а тому позивачу слід здійснити оплату судового збору з урахування кількості заявлених немайнових вимог, який за прохальною частиною є дві, та у законодавчо закріпленому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 210 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко