АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слідчого СВ Києво - Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Петрова ОлегаВалентиновича про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу встановленою бездіяльністю відповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Петрова ОлегаВалентиновича про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу встановленою бездіяльністю відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Петрова О.В. про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу встановленою бездіяльністю відповідача, зазначивши про те, що постановою Києво- Святошинського районного суду від 11.06.2014 року скасовано постанову ДІМ Києво- Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Бойка С.М. про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.358 КК України. В подальшому, за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Києво-Святошинського району з приводу невнесення відомостей про скоєння злочину до ЄРДР слідчим суддею зобов'язано уповноважену особу прокуратури Києво-Святошинського району внести відомості, після чого матеріали направити за підслідністю. 29.07.2014 року слідчим СВ Києво- Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Петровим О.В. внесено відомості до ЄРДР за №0002333 за попередньою кваліфікацією ч.3 ст.358 КК України, до якого позивач звернувся з низкою клопотань, проте відповідь на них не отримав та оскаржив бездіяльність слідчого до слідчого судді. Ухвалою слідчого судді Києво- Святошинського районного суду від 13.11.2014 року зобов'язано слідчого Петрова О.В. надати письмову відповідь про розгляд клопотань ОСОБА_1.(а.с.2-3).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.11.2014 року зобов'язано слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Петрова О.В. надати ОСОБА_1 письмову відповідь про розгляд клопотання від 30.10.2014 року відповідно до вимог ст.220 КПК України в рамках кримінального провадження №0002333, що також підтверджується відповіддю за підписом голови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.07.2014 року ( а.с.7, 11).

Згідно ч.ч.1,2 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду передбачено Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", відповідно до положень якого така шкода відшкодовується у випадках: постановления виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позивач просить про стягнення майнових витрат, які ним начебто були понесені при оскарженні постановленого відповідачем процесуального рішення, а саме: витрат на підготовку та друк документів, витрат на поїздки до судових інстанцій, на загальну суму 93 гривні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що право на відшкодування шкоди за наведених позивачем обставин, в порядку, передбаченому Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" - не передбачено, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Крім того, позивач, посилаючись на п.8 ст.16 ЦК України вказує на необхідність саме відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Однак, ні в суді першої інстанції, ні з наданих позивачем письмових доказів не встановлено та не підтверджено порушення відповідачем цивільних прав позивача.

Фактично, позивач поніс майнові витрати в ході оскарження дій відповідача, як суб'єкта кримінально-процесуальних відносин, а тому правові підстави для відшкодування йому витрат у вище визначений ним спосіб не передбачено законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не прийняті до уваги положення ст. 1166, ч. 1 ст. 1174, ч.6 ст. 1176 ЦК України та положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Закону України «Про міліцію», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України в підтвердження порушення відповідачем цивільних прав ОСОБА_1 позивач суду не надав та судом не встановлено, як і не надано належних та допустимих доказів у підтвердження розміру майнових витрат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: