АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7954/13-ц Номер провадження 22-ц/786/3015/15Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування; третя особа ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги мотивує тим, що 08.12.2011 року між ним та ПАТ «Просто-страхування» було укладено договір №1113218 серія АТК добровільного страхування майнових інтересів власників автомобіля НОМЕР_1. 14.09.2012 року мала місце ДТП за участю застрахованого автотранспортного засобу (наїзд на дерево), внаслідок чого автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Про дорожньо-транспортну пригоду біло повідомлено відповідача, надано ПАТ «Просто-страхування» заяву про виплату страхового відшкодування; ДТП була оформлена з виїздом на місце співробітників ДАІ. Згідно калькуляції, складеної в автосалоні «Audi» (м.Полтава, вул..Київське шосе,29) вартість відновлювального ремонту (в тому числі роботи, запасні частини та витратні матеріали) автомобіля НОМЕР_1 складає 41094,98 гривень. Відповідач листом №04-7599 від 24.10.2012 року відмовив у проведенні страхового відшкодування на підставі п.3 ст.26 Закону України «Про страхування», п.3 ст.991 ЦК України та п.2.11.3.9 «В» договору страхування - «страховик має право відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у разі подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет цього договору страхування, інших даних, вказаних в цьому договорі про факт настанні страхового випадку». Позивач вважає, що страхова компанія не виконала свої договірні зобов'язання щодо відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, не мала права відповідно до норми ст.991 ЦК України відмовитися від здійснення страхової виплати, тому ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на його користь 41094,98 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. В уточненій позовній заяві позивач збільшив позовні вимоги згідно висновку судової експертизи від 26.12.2014 року, та просив стягнути з відповідача 43027,77 гривень матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в особі Полтавської філії Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування; третя особа: ОСОБА_3 - відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в особі Полтавської філії Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» понесені витрати за проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та авто товарознавчої експертизи в сумі 2460 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтави від 20.09.2012 року 14.08.2012 року о 21.00 годин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на 14 км автодороги М.Рублівка-Полтава під час розвороту, рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечної дистанції, допустив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.13.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.232).

08.12.2011 року між позивачем та ПАТ «Просто-страхування» було укладено договір №1113218 серія АТК добровільного страхування майнових інтересів власників автомобіля НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідач листом №04-7599 від 24.10.2012 року відмовив у проведенні страхового відшкодування на підставі п.3 ст.26 Закону України «Про страхування», п.3 ст.991 ЦК України та п.2.11.3.9 «В» договору страхування - «страховик має право відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у разі подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет цього договору страхування, інших даних, вказаних в цьому договорі про факт настанні страхового випадку» (а.с.7).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Згідно з висновком комплексної судової автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертизи №957/958 від 26.12.2014 року, проведеної Юр»євим І.В., судовим експертом Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. Професора М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП, що сталася 14.08.2012 року, становить 43027,77 гривень. Пояснення водія ОСОБА_3 стосовно механізму контактування та обставин ДТП є технічно неспроможними. Заявлену сукупність пошкоджень автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті наїзду на дерево під час руху заднім ходом отримати не міг. (а.с.167-188 том 1).

У відповідності до вимог частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи сукупність доказів у справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно вважав, що слід віддати перевагу висновку комплексної судової автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертизи над іншими доказами, оскільки у суду не виникає сумніву щодо правильності висновку експертів, які мають спеціальну експертну підготовку по дослідженню обставин дорожньо-транспортних пригод, технічного стану транспортних засобів та їх деталей, транспортної трасології.

Таким чином, позивач свідомо надав страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, а тому страховик правомірно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування.

При цьому колегія суддів, вважає, що постанова судді Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП, яка встановлює обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 14.08.2012 року за участю вказаного водія, не спростовує вищенаведений висновок експертизи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для її задоволення немає.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Розгляд справи проведений місцевим судом з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : __________________ Винниченко Ю.М.

Судді: ___________Карпушин Г.Л. _________________Бондаревська С.М.