Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3614/15-ц
Провадження № 2/644/1415/15
25 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Костіна О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача подав до суду позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором від 11.07.2013 року в розмірі 124 714,39 грн. та витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 11.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір. На виконання умов договору банк надав відповідачеві кредитні кошти з щомісячною оплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, який зобовязався здійснювати оплату послуг позивача згідно умов договору у строки, передбачені умовами даного договору та здійснювати погашення обовязкових платежів, за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість по оплаті передбачених кредитним договором платежів. Відповідач не здійснює жодних дій для погашення заборгованості.Внаслідок невиконання умов договору за відповідачем перед банком утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 124 714,39 грн.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, погоджувався на заочний розгляд справи.
За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Як встановлено судом, 11.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладаний кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в порядку та на умовах, зазначених кредитному договорі, а також правилах споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «ВТБ» в розмірі 100 000 гривень, строком повернення до 11.07.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24% річних.
Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п. 3. Кредитного договору).
Згідно п.4.2. кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту.
Згідно п.4.3. кредитного договору, кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 11 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.
Відповідно до п. 4.7. кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.
Відповідно до п.5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення.
У відповідності із п.3.2.1. правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», банк має право, у тому числі, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема у випадку порушення позичальником зобовязань, що випливають з умов кредитного договору; невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць.
Відповідач взяв на себе зобовязання повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором.
Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від зобовязання не допускається.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Проте, всупереч вимогам, встановленим ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені кредитним договором, чим не тільки порушує умови договору.
Даний факт підтверджується наявністю заборгованості позичальника за кредитним договором від 11.07.2013 року, згідно довідки щодо розрахунку заборгованості, станом на 02.07.2014 року.
Відповідно до п.7.4. кредитного договору, кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з цим договором у повному обсязі.
Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає наступне: якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязань.
Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обовязок позичальника з погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитом, пені, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором.
На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує відповідача на користь позивача судові витрати понесені останнім при подачі позову в суд і які документально підтверджені, а саме сплачений судовий збір, відповідно платіжного доручення від 18.12.2014 року в розмірі 1247,15 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 209, 212, 224 ЦПК України, ст.ст. 526,530,554, 631,625,1049,1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 247,15 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Шевченко