АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Козлова С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач вказував на те, що 21 січня 2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DN80АМ13360459, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 171,43 долари США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 січня 2015 року. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою на підставі договору поруки № 167, укладеного 20 жовтня 2010 року з ПАТ «Акцент-Банк», обсяг відповідальності поручителя в межах 10 000 грн.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, унаслідок чого виникла заборгованість станом на 10 вересня 2012 року у розмірі 11 052,14 доларів США, що еквіваленто 88 339,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 288,63 долари США; по процентам за користування кредитом - 1 746,29 доларів США; комісії - 948,21 доларів США; пені - 2 512,93 доларів США; штрафу - 31,28 доларів США (фіксована частина) та 524,80 доларів США (процентна складова), позивач просив стягнути з ОСОБА_2 78 339,76 грн. та солідарно з відповідачів 10 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права і про ухвалення нового рішення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову банку.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року, зазначене рішення апеляційного суду скасовано і справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі справи вбачається, що 21 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитно-заставний договір №DN80АМ13360459, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 171,43 долар США з кінцевим терміном повернення 20 січня 2015 року зі сплатою 9,96 % на рік за користування кредитом (а.с.9-18).

Укладаючи вказаний договір, поряд з установленням строку його дії сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів у розмірі 192,62 долари США), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору (п.17.8.).

Зобов'язання позичальника за цим договором у розмірі 10 000 грн. забезпечено порукою на підставі договору поруки №167 укладеного 20 жовтня 2010 року з ПАТ «Акцент-Банк» (а.с.7-8).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на те, що взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту відповідач виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 10 вересня 2012 року у розмірі 11 052,14 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 288,63 долари США; по процентам за користування кредитом - 1 746,29 доларів США; комісії - 948,21 доларів США; пені - 2 512,93 доларів США; штрафу - 31,28 доларів США (фіксована частина) та 524,80 доларів США (процентна складова).

З дослідженої судом апеляційної інстанції справи №2-40605/11 Центрального районного суду м.Миколаєва за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вбачається, що відповідно до ст.1050 ЦК України банк скористався правом на повернення кредиту за вказаним договором достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання, звернувшись 28 липня 2011 рокудо суду з зазначеним позовом.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 вересня 2012 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитом у розмірі 5 230,17 доларів США, за процентами - 1 108,96 доларів США, комісії - 664,33 долари США, пені - 983,59 долари США, штрафу 31,33 долар США (фіксована частина) та 399,35 доларів США (процентна складова), а всього 8 417,73 доларів США, яка утворилася станом на 23 червня 2011 року (а.с.42).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем повторно заявлено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості на суму 8417,73 доларів США, яка вже стягнута рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва, яке набрало законної сили.

Однак з таким висновком погодитись не можна за огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що даний спір хоч і випливає з того самого кредитного договору, по якому уже є інше судове рішення про стягнення заборгованості, проте період за який нараховано заборгованість, а також її сума не співпадають, а є значно більшими.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набранням рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті самі позовні вимоги, з тих самих підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

За правилами п.2 ст.205 ЦПК Ураїни суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, з урахуванням рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 вересня 2012 року, ухваленого по спору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 з приводу позовних вимог про стягнення з останньої заборгованості за тим самим кредитним договором за період станом на 23 червня 2011 року, провадження у справі підлягає закриттю в частині стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 5 230,17 доларів США, по процентам - 1 108,96 доларів США, по комісії - 664,33 доларів США, пені - 983,59 доларів США, штрафу (фіксована частина) 31,33 доларів США та (процентна складова) 399,35 доларів США.

Що стосується вимог банку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за період з 24 червня 2011 року станом на 10 вересня 2012 року, розрахунок якої наведено в письмових поясненнях представника ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідних розрахунках (а.с.121-123, 236-245, 254-257), то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За умовами п.17.8. укладеного між сторонами кредитного договору позичальнику була відкрита кредитна лінія у розмірі 3 916,67 доларів США для сплати страхових платежів. На виконання цього договору між ОСОБА_2 та ЗАТ «СК «Інгосстрах» 21 січня 2008 року було укладено договори страхування наземного транспорту та особистого страхування №DN80LK13360459, за умовами яких страхові платежі здійснюються щорічно 21 січня при пролонгації цих договорів (а.с.259-262). 21 січня 2012 року банком було сплачено за договором особистого страхування ОСОБА_2 еквівалент суми страхового платежу 470 грн. у доларах США.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 58,46 доларів США та по процентам - 637,33 доларів США, що утворилася за період з 24 червня 2011 року по 10 вересня 2012 року. Суми комісії та штрафу нараховані після того, як банк скористався правом на дострокове повернення кредиту, стягненню не підлягають.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення пені, колегія суддів з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав вважає, що нарахована позивачем пеня у розмірі 12 219,42 грн. значно перевищує розмір боргового зобов'язання.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором до 5 000 грн.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Стосовно вимог банку щодо стягнення суми з ПАТ «Акцент-Банк» за договором поруки.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» стосовно стягнення суми з ПАТ «Акцент-Банк» за договором поруки, витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Таким чином, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо ПАТ «Акцент-Банк» підлягає скасуванню, а провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за договором поруки підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за договором поруки та до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 5 230,17 доларів США, по процентам - 1 108,96 доларів США, по комісії - 664,33 доларів США, пені - 983,59 доларів США, штрафу (фіксована частина) 31,33 доларів США та (процентна складова) 399,35 доларів США закрити.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредиту у розмірі 58,46 доларів США, по процентам - 637,33 доларів США та пені - 5 000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Красвітна Т.П.

Козлов С.П.