27 листопада 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі - Верстюк Т.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на майно та договорів дарування.
За даною адресою крім неї є зареєстрований її син - ОСОБА_3.
Відповідач з 2006 року перебуває в розшуку за вчинення злочину, не проживає за адресою, де зареєстрований.
Позивач стверджує, що реєстрація відповідача у її будинку є перешкодою для повного розпорядження і користування належною її власністю - домоволодінням, тобто його реєстрація порушує її право власності.
Відповідач добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з квартири, тобто добровільно змінив своє місце проживання.
Позивач просить визнати ОСОБА_3 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_2.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідачу судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.ст. 317, 321 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири № 20 за адресою: м. Хмельницький, вул. Гарнізонна 2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1996 р., виданого Хмельницьким БТІ.
За даною адресою зареєстрований її син - ОСОБА_3.
Відповідач з 2006 року перебуває в розшуку за вчинення злочин, не проживає за адресою, де зареєстрований. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2015 р. ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім з 1.07.2007 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Факт непроживання відповідача у АДРЕСА_3 з 1.07.2007 р. як свідки підтвердили ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Суд приходить до висновку, що слід визнати ОСОБА_3 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_2.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 213-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 317, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.