Справа № 751/7165/15-ц Провадження № 22-ц/795/2200/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Маслюк Н. В. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року по справі №4119-9/1242/14 за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву в повному обсязі, а саме: скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" у справі №4119-9/1242/14 від 11.12.2011 р.; визнати недійсним п.12 кредитного договору №700004850 від 21.03.2008 року, укладеного між ЗАТ „Альфа-Банк" та ОСОБА_5; стягнути на її користь витрати, понесені на оплату судового збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року, яка є предметом апеляційного оскарження, було поновлено ОСОБА_5 строк на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року; заяву ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року у справі № 4119-9/1242/14 за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року у справі № 4119-9/1242/14 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 700004850 від 21.03.2008 року та витрат по сплаті третейського збору. В іншій частині рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року у справі № 4119-9/1242/14 було залишено без змін. В задоволенні решти вимог було відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" на користь ОСОБА_5 304 грн. 50 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду є незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права та внаслідок неправильного встановлення судом обставин по справі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини регулюються Законом України „Про захист прав споживачів", а тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1.ст 6 Закону України "Про третейські суди", що є підставою для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду.

ОСОБА_5 звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дослідив питання недійсності третейської угоди у вигляді третейського застереження, яке піднімалося в її заяві в засіданні суду першої інстанції, не дослідив спірний кредитний договір на предмет ідентифікації осіб, які підписали кредитний договір та третейське застереження.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Розписки про вручення судових повісток ПАТ „Альфа-Банк" та представнику апелянта ОСОБА_7 є належним підтвердженням повідомлення сторін про розгляд справи. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за правилами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши справу Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнській фінансовий союз" №4119-9/1242/14 за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 21.03.2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ „Альфа-Банк" та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №700004850, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 64 010,28 доларів США, а Позичальник зобов'язувався повернути отримані кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12,99% річних. Кредит надавався на придбання транспортного засобу (а.с.9-10).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.03.2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк" та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №700004850-П (а.тр.с.17) та договір про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки від 28.01.2009 року (а.тр.с.18).

У відповідності до п.2.1 договору поруки поручитель зобов'язувався перед кредитором відповідати у повному обсязі за неналежне виконання позичальником зобов'язань, що витікають з кредитного договору №700004850 від 21.03.2008 року.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 11 грудня 2014 року по справі № 4119-9/1242/14 позов ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" 617 584,75 грн. заборгованості за кредитним договором та 400 грн. витрат по сплаті третейського збору (а.с.6-8).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року, яка є предметом апеляційного оскарження, поновлено ОСОБА_5 строк на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року з посиланням на пропуск цього строку з поважних причин. Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів щодо незаконності висновків суду першої інстанції в зазначеній частині.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_5 про скасування вищевказаного рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6, який був поручителем по кредитному договору, помер 22.09.2012 року, тому рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року у справі № 4119-9/1242/14 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 700004850 від 21.03.2008 року та витрат по сплаті третейського збору підлягає скасуванню, оскільки третейський суд вирішив питання про права і обов'язки ОСОБА_6, який не брав участі у справі.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_8 в іншій частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір, по якому ухвалене рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року у справі № 4119-9/1242/14 в частині стягнення боргу з ОСОБА_5, підвідомчий третейському суду, оскільки банк не є споживачем, а тому його звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до третейського суду не може вважатись спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є невиконання умов договору, а не порушення Закону України „Про захист прав споживачів", а інші підстави для скасування оскаржуваного рішення третейського суду відсутні.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може повністю погодитись, враховуючи наступне.

Висновок суду першої інстанції в частині скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 700004850 від 21.03.2008 року та витрат по сплаті третейського збору з підстав вирішення третейським судом питання про права і обов'язки особи, яка не брала участі у справі, є правильним, зважаючи на таке. З копії свідоцтва про смерть серії I-KИ №479947 вбачається, що ОСОБА_6 помер 22.09.2012 року (а.с.11). Отже, рішенням третейського суду від 11.12.2014 року вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_6, цивільна правоздатність якого припинилась у момент його смерті 22.09.2012 р. відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України.

Таким чином, відсутні підстави для скасування ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року в частині поновлення ОСОБА_5 строку на оскарження рішення Третейського суду та в частині скасування рішення Третейського суду від 11.12.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті третейського збору.

Частиною 3 ст. 51 Закону України „Про третейські суди" та ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, зокрема: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України „Про третейські суди" (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 03 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз", про скасування якого просила ОСОБА_5, ухвалено 11 грудня 2014 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Суд першої інстанції на зазначену обставину уваги не звернув, крім того, помилково послався на те, що спір, який виник між сторонами, не є спором про захист прав споживачів.

Оскільки ОСОБА_5 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, така справа третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України „Про третейські суди" не підвідомча, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України ухвалене в цій справі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 в частині вимог про визнання недійсним п.12 кредитного договору № 700004850 від 21.03.2008 р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5, не може бути задоволена, зважаючи на таке. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України). В резолютивній частині заяви ОСОБА_5 про скасування рішення третейського суду, поданій до суду першої інстанції, вимога про визнання недійсним п.12 кредитного договору або про визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження, не заявлялась (а.с.4-зворот); посилання на недійсність третейського застереження в кредитному договорі містилось лише як обґрунтування вимог про скасування рішення третейського суду (а.с.3-зворот-4), а не як окрема вимога. За таких обставин вимогу апеляційної скарги ОСОБА_5 про визнання недійсним п.12 кредитного договору №700004850 від 21.03.2008 року, укладеного між ЗАТ „Альфа-Банк" та ОСОБА_5, належить вважати такою, що виходить за межі заявлених в суді першої інстанції вимог.

З врахуванням наведеного та відповідно до п.2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених вимог.

Таким чином з ПАТ „Альфа-Банк" на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути 730 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору (609 грн. - при подачі заяви та 121,80 - при подачі апеляційної скарги), оскільки апеляційну скаргу задоволено частково).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, п.2 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виклавши резолютивну частину ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2015 року в наступній редакції:

"Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 11.12.2014 р.

Заяву ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.12.2014 року по справі №4119-9/1242/14 за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" на користь ОСОБА_5 730 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору."

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: