Провадження: 2/484/1276/15
Справа: 484/2901/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі :

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Селявіна Світлана Василівна, про визнання договору дарування житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири, мотивуючи тим, що 22.05.2015 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Селявіною С.В. був посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки площею 0,0744 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстр. № НОМЕР_3, згідно якого дарувальник ОСОБА_1, безоплатно передала у власність відповідача - ОСОБА_2, обдарованого, а відповідач прийняв у дар на праві власності вищезгадані житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

Позивачка вважає, що вищезгаданий правочин повинен бути визнаний недійсним у зв'язку з тим, що у момент його здійснення не були дотримані вимоги актів цивільного законодавства, а саме: відчужений житловий будинок належав їй на підставі Договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., 13.07.2002 року, за реєстровим № 5120. Право власності на будинок було зареєстровано за № НОМЕР_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.10.2013 року. Договір довічного утримання був укладений між позивачкою і її матір'ю ОСОБА_5, за якою явона доглядала до дня її смерті. 07.10.1997 року між позивачкою і ОСОБА_6 було укладено шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер. Поскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), тобто предмет дарування, на день вчинення оспорюваного правочину, являвся спільним майном подружжя. Оскільки позивачка постійно проживала в будинку та не розуміла, що необхідно нотаріально оформити прийняття спадщини, тобто через об'єктивні обставини не здійснювала заходів щодо оформлення прийняття спадщини.

Крім зазначеного, позивачка вказує, що договір від 22.05.2015 року, насправді вона мала на меті укладення договору довічного утримання (напередодні саме про це йшла мова із відповідачем). Між тим, оскільки в силу похилого віку та за станом здоров'я вона потребує сторонньої допомоги, не розуміла правової природи й змісту правочину.

Позивачка та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги змінили, просили визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.0744 га., по АДРЕСА_1, а іншу 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки залишити за відповідачем. Зміну позовних вимог позивачка та її представник мотивують тим, що ОСОБА_1 на даний час втратила паспорт, а його відновлення потребує додаткового часу та витрат коштів, крім того представник відповідача та відповідач зазначають, що відповідач постійно проживає за кордоном і часу для здійснення нотаріальних дій щодо переоформлення житлового будинку у нього немає.

Відповідач та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні змінені позовні вимги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2015 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Селявіною С.В. був посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0744 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстр. № НОМЕР_3, відповідно до котрого позивчка, як дарувальник, безоплатно передала у власність відповідача - ОСОБА_2, обдарованого, а відповідач прийняв у дар на праві власності вищезгадані житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

В силу ч. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власносі набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентфікаційний код: НОМЕР_5 та ОСОБА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, право власності по 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.0744 га., по АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: підпис

Згідно з оригіналом: Суддя

Рішення набрало законної сили

С У Д Д Я: