Справа № 212/3576/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Зіміна М.В.,

при секретарі судового засідання Борух Ю.К.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Євраз ОСОБА_4» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що з 27.10.2006 по 25.11.2013 працював у ПАТ «Євраз ОСОБА_4» на різних посадах. Зазначає, що за час його роботи на підприємстві неодноразово підвищувались тарифні ставки та посадові оклади. У 2012 році йому підприємством було донараховано 781,67 грн. заробітної плати. Вважає, що відповідач повинен був при виплаті вказаної суми доплати нарахувати на неї компенсацію за порушення строків її виплати. Невиплату зазначеної компенсації втрати позивач вважає не проведенням повного розрахунку при звільненні, у звязку з чим відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач зазначає, що невиплатою належних сум при звільненні йому заподіяна моральна шкода. Через порушення його права на оплату праці просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 242,07 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 132132,42 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., а також судові витрати в розмірі 4060,00 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Зазначила, що порушення строку виплати заробітної плати не було. Позивачу не були нараховані грошові доходи, та твердження позивача є припущенням. Зазначає, що при звільненні не було спору між підприємством та позивачем з приводу розміру сум належних до виплати. Вказує на недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди. Просила застосувати строк позовної давності в три місяці, передбачений ст. 233 КЗпП України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 з 27.10.2006 по 25.11.2013 працював на шахті «Ювілейна» підземним гірником 1 розряду з повним робочим днем під землею та кріпильником 3 розряду з повним робочим днем під землею, та був звільнений за станом здоровя, що перешкоджає роботі за п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 7).

08 січня 2015 року ОСОБА_3Г звернувся до відповідача із заявою про виплату донарахованої відкоригованої заробітної плати за період з 27.10.2006 по 25.11.2013, середнього заробітку за час затримки виплати недоплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги за період з 27.10.2006 по день подання заяви. (а.с.9).

Листом від 05.02.2015 за № 372 ПАТ «Євраз ОСОБА_4» повідомило ОСОБА_3 про те, що у 2012 року згідно його заяви було здійснено перерахунок сум заробітної плати за час відпусток та було йому донараховано 781,67 грн., які були виплачені у лютому 2012 році.(а.с. 10).

Згідно довідки ПАТ «Євраз ОСОБА_4» заробітна плата ОСОБА_3 становила за час відпусток за період: жовтень-грудень 2007 року 2788,44 грн., квітень-травень 2008 року 1818,32 грн., жовтень-листопад 2008 року 2443,20 грн., червень-липень 2009 року 2134,1 грн., жовтень 2009 року 1676,25 грн. (а.с. 46).

Згідно довідки ПАТ «Євраз ОСОБА_4» сума донарахування заробітної плати ОСОБА_3 становила за час відпусток за період: жовтень-грудень 2007 року 163,08 грн., квітень-травень 2008 року 130,56 грн., жовтень-листопад 2008 року 383,37 грн., червень-липень 2009 року 72,55 грн., жовтень 2009 року 32,11 грн. (а.с. 47).

Згідно довідки ПАТ «Євраз ОСОБА_4» ОСОБА_3 таб. № 13489 перебував за період з 15.10.2007 по 10.12.2007 у основній відпустці тривалістю 57 календарних днів, період з 29.04.2008 по 29.05.2008 у основній відпустці тривалістю 28 календарних днів, період з 06.10.2008 по 04.11.2008 у додатковій відпустці тривалістю 30 календарних днів, період з 11.06.2009 по 09.07.2009 у основній відпустці тривалістю 28 календарних днів, період з 01.10.2009 по 25.10.2009 у додатковій відпустці тривалістю 25 календарних днів. (а.с. 58).

Згідно до довідки ПАТ «Євраз ОСОБА_4» середньоденний заробіток ОСОБА_3 за період липень-жовтень 2013 року становить 299,62 грн. (а.с. 59-60).

Згідно до наказу 28.02.2012 № 384, який видано ПАТ «Євраз ОСОБА_4» на підставі Сумісної постанови Генерального Директора та профспілкових комітетів ПАТ «Євраз ОСОБА_4» № 3 від 06.02.2012, наказ № 295 від 16.02.2012, вбачається, що ОСОБА_3 було нараховано недоплачену заробітну плату за час відпусток в розмірі 781,67 грн. (а.с. 62-64).

Із наданого розрахункового листа ОСОБА_3 таб. № 13489 за лютий 2012 року вбачається, що останньому була нарахована сума перерахунку відпустки у сумі 781,67 грн. (а.с. 61).

Із наданої відомості на перерахування в банк заробітної плати за лютий 2012 року вбачається, що працівнику за табельним номером 13489 було виплачено 06.03.2012 суму в розмірі 3395,13 грн. (а.с.65-67).

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Як вбачається з наказу відповідача № 384 від 28 лютого 2012 ОСОБА_3 проведено нарахування недоплаченої заробітної плати за період відпусток в розмірі 781,67 грн. та 06 березня 2012 року вказану суму було перераховано позивачу.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20 грудня 1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно до п. 2, 3 Постанови КМУ від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, законодавством передбачена компенсація лише у випадку невиплати саме нарахованої заробітної плати.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 недоплачена заробітна плата за період відпусток була нарахована підприємством 28 лютого 2012 року однією сумою в розмірі 781,67 грн. та 06 березня 2012 року вказана сума була сплачена, тобто час між нарахуванням та виплатою вказаної суми становив менше одного календарного місяця.

Таким чином, враховуючи відсутність затримки у виплаті нарахованої суми недоплати заробітної плати за період відпусток в розмірі 781,67 грн. більше одного місяця, відсутність спору між сторонами з приводу розміру недоплати заробітної плати за період відпусток, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати за час відпусток у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги за весь період відпусток в розмірі 242,07 грн.

Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати за час відпусток у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги, та не підлягають задоволенню через відмову у задоволенні основних вимог.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 грудня 2015 року.

Суддя: М. В. Зімін