У х в а л а

16 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Сеніна Ю.Л., Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Конюшівської сільської ради Рогатинського району, треті особи: ОСОБА_7, Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори, про визнання недійсним рішень Конюшівської сільської ради Рогатинського району, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати недійсним рішення виконкому Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 1999 року в частині надання дозволу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на оформлення права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинок в с. Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, видане 5 лютого 2000 року виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі рішення виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 1999 року; визнати незаконним поділ будинку АДРЕСА_1 на два окремих господарства з присвоєнням окремих номерів АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1; визнати недійсним договір дарування від 23 квітня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала половину вказаного будинку ОСОБА_6; визнати недійсним рішення Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 16 січня 2011 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,3543 га, з них 0,1628 га під будівлями і дворами та 0,1915га - рілля; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 0,1628 га для індивідуального житлового будівництва та серії НОМЕР_2 0,1915 га для ведення особистого селянського господарства, видані ОСОБА_6, та скасувати їх державну реєстрацію в органах земельного кадастру; визнати майном колгоспного двору житловий будинок 1960 року побудови загальною площею 42,3 кв. м, житловою 32,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з відповідними будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 68 841 грн, житловий будинок 1982 року побудови загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з відповідними будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 100 161 грн; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 лютого 2012 року, видане ОСОБА_6 державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. та зареєстроване в реєстрі за № 272, в частині спадкування 1/4 частини житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою 32,8 кв. м, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1; виключити 5/7 частини вказаного житлового будинку 1960 року побудови із спадкової маси, що входить до складу спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті прабабусі ОСОБА_11 та ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька ОСОБА_12; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частини майна колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1; визнати, що на день смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, їй належало 1/7 частини майна колгоспного двору, як члену колгоспного двору і яке складалося із 1/7 частини житлового будинку 1960 року побудови та 1/7 частини житлового будинку 1982 року побудови; визнати, що на день смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, йому належало 2/7 частини майна колгоспного двору, з них 1/7 частини як члену колгоспного двору та 1/7 частини успадкована після смерті бабусі ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини від спадкового майно, а саме від 2/7 частини майна колгоспного двору, яке належало ОСОБА_12, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складалося із 2/7 частини житлового будинку 1960 року побудови та 2/7 частини житлового будинку 1982 року побудови, що становитиме 50/700 частини житлового будинку 1960 року побудови та 50/700 частини житлового будинку 1982 року побудови; всього просила визнати за нею право власності на 150/700 частин вказаних житлових будинків.

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на половину будинку.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення третьої сесії шостого скликання Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 16 січня 2011 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1915 га для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1915 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення особистого селянського господарства на території Конюшківської сільської ради Рогатинського району, виданий ОСОБА_6 на підставі рішення третьої сесії шостого скликання Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 16 січня 2011 року. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, якими позови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано недійсним рішення виконкому Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 14 жовтня 1999 року в частині надання дозволу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на оформлення права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок у с. Конюшки Рогатинського району, видане 05 лютого 2000 року виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Конюшківської сільської ради від 14 жовтня 1999 року. Визнано недійсним договір дарування половини будинку по АДРЕСА_2, укладений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 від 23 квітня 2008 року, посвідчений нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 2047. Визнано майном колгоспного двору житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з приналежними до нього будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 68 841 грн, та житловий будинок 1982 року побудови, загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 100 161 грн. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 лютого 2012 року, видане ОСОБА_6 державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. та зареєстроване в реєстрі за № 272, в частині спадкування 1/4 частини житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований на АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/14 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами та із житлового будинку 1982 року побудови по АДРЕСА_1, загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 3/14 частини майна зазначеного вище колгоспного двору. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/14 частини майна вказаного колгоспного двору. Вирішено питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу. У решті позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовлено.

Додатковим рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2014 року визнано за ОСОБА_7 право власності на 3/14 частини майна цього колгоспного двору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6, та додаткове рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2014 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року залишено без змін.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року рішення Рогатинського районного суду від 08 квітня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у цій частині задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_1, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_1, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право власності на житловий будинок, 1982 року побудови, по АДРЕСА_1, загальною площею 164 кв.м, житловою площею 63,7 кв.м з приналежними до нього будівлями та спорудами, договору дарування вказаного житлового будинку, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору відмовлено. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначеної ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 120, 121, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, Закону України «Про власність».

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, 13 травня 2015 року, 15 липня 2015 року, 30 липня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 24 червня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд визнаючи за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частини майна колгоспного двору за кожною, яке складалось із житлового будинку 1960 року побудови на АДРЕСА_1, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами, виходив з того, що останні спадкують майно колгоспного двору після смерті батька ОСОБА_12, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11 Відмовляючи в частині позовних вимог щодо спірного будинку, 1982 року побудови касаційний суд зауважив, що право власності на цей будинок було оформлено 5 лютого 2000 року на підставі рішення Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 39 від 17 жовтня 1999 року, а отже воно до спадкової маси не входить.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ містяться такі висновки:

- в ухвалі від 29 жовтня 2014 року касаційний суд скасовуючи рішення попередніх інстанцій виходив з того, що суди не встановили, чи прийняв ОСОБА_3 спадщину та чи виконав обов'язок , покладений на спадкоємця щодо звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про спадщину;

- в ухвалі від 15 липня 2015 року касаційний суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали в спірному дворогосподарстві з 1987 року до 15 квітня 1991 року, визнав частки кожного з них у розмірі по 1/3 (як членів колгоспного двору), застосував черговість спадкування, і встановив факт, що на день смерті ОСОБА_6 останньому належали 3/4 частини спірного будинку, які відповідно до заповіту може успадкувати ОСОБА_5, а також визначив відповідні частки, які в порядку спадкування належать позивачам як за первинним, так і за зустрічним позовами;

- в ухвалі від 13 травня 2015 року касаційний суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій на порушення вимог статей 212-214 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 303 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 304 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2095/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> повно та всебічно не з'ясували обставини справи, не надали оцінки наявній в матеріалах справи довідці виконкому Вертокиївської сільради від 15 листопада 1993 року № 248, в якій зазначено, що в погосподарській книзі спірний жилий будинок значиться за померлою ОСОБА_7 як за головою та останнім членом вже робітничого двору, в той час як в копії погосподарської книги за 1958-1960 роки, в якій зазначена суспільна група господарства - колгоспна, а головою сім'ї колгоспного двору вказано ОСОБА_6 та зазначено шість членів сім'ї; крім того, належним чином не з'ясували питання щодо правового статусу будинку на час відкриття спадщини, тобто, коли відбулися вказані зміни у суспільній групі господарства, хто був членом колгоспного двору на момент його переходу в робітничий двір та, в залежності від типу господарства, набув статусу члена двору й, відповідно, не визначилися, на яких підставах виникло право спадкування на спірний будинок;

- в ухвалі від 30 липня 2015 року касаційний суд виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_9 була членом колгоспного двору, станом на квітень 1991 року двір був колгоспним двором, у якому проживало п'ятеро членів двору, які маїють право на рівні частки у цьому дворі, а відтак ОСОБА_9 мала право скласти заповіт лише на їй належну частку.

Отже, у справі, яка переглядається, та у справі, на рішення якої посилається заявник в обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 120, 121, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, Закону України «Про власність».

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Конюшівської сільської ради Рогатинського району, треті особи: ОСОБА_7, Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори, про визнання недійсним рішень Конюшівської сільської ради Рогатинського району, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.М. Сімоненко
Ю.Л. Сенін
А.Г. Ярема