Справа № 372/3033/13-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/5715/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 27 18.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Голуб С.А.,

суддів Верланова С.М., Приходька К.П.

секретар Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю и Броварське будівельно-монтажне управління 35" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Броварське будівельно-монтажне управління -35» ( далі по тексту - позивач, підрядник) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 ( далі по тексту - відповідач, замовник) на користь ТОВ «Броварське будівельно-монтажне управління -35» борг у сумі 73 360, 00 гривень та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що 23 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Броварське будівельно-монтажне управління -35» був укладений договір № 1/12 ( далі по тексту - договір), відповідно до п. 1 якого підрядник зобов'язався виконати і здати замовникові будівельні роботи, а саме: будівництво пристані та берегоукріплюючі лінії за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язався надати підрядникові будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Відповідно до додатку № 1 до Договору, вартість виконання будівельних робіт складає 186 313,00 гривень.

Згідно додатку № 3 до Договору замовник передав на виконання умов Договору 23 березня 2012 року підряднику 12 200 доларів США .

Наступна оплата робіт була здійснена замовником 13 листопада в сумі 9 475,00 гривень та 01 грудня 2012 року в сумі 6 000,00 гривень згідно розписок директора підрядника ОСОБА_3, тобто замовник з порушенням визначених в додатку № 3 до Договору передав підряднику 112 945,00 гривень .

Підрядником було виконано в повному обсязі умови договору, тобто закуплено матеріали, збудовано пристань та берегоукріплюючу лінію, а замовником в порушення умов Договору не було сплачено 73 360,00 гривень.

ТОВ «Броварське будівельно-монтажне управління 35» повідомляло ОСОБА_4 про завершення будівництва та необхідність прийняти об'єкт і підписати акт вартості виконаних робіт.

В жовтні 2013 року позивач направив відповідачу претензію, в якій просив сплатити борг та підписати акт, але відповідач акт не підписав, виконані роботи не оплатив та не звернувся до підрядчика із запереченнями щодо якості роботи. Враховуючи викладене позивач вважає, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт не звільняє його від обов'язку оплатити виконані роботи.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварське будівельно-монтажне управління -35» борг у сумі 73 360,00 гривень та 733 гривні 61 копійку в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

ОСОБА_2 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд не повно встановив обставини, що мають значення для справи, а саме не врахував факт передачі ОСОБА_2 01.06.2012 року - 30 000 грн. (а.с.8) та 31.10.2012 р. (а.с.10) - 5 500 грн., та не спростував доводів та доказів наданих відповідачем на підтвердження сплати вказаних сум.

Крім того, вважає, що додаток № 3 до Договору підряду із закріпленням здійснення платежів в іноземній валюті суперечить законодавству та не може бути належним доказом справі.

Відповідач наголошує на тому, що позивач не надав суду доказів здійснення фінансових операцій за договором підряду, а саме перерахування коштів на придбання матеріалів, внесення коштів, отриманих директором підприємства ОСОБА_5 на рахунок товариства, оплата коштів за виконані роботи будівельникам.

Вважає, що позивач не довів в судовому засіданні належними доказами виконання ним робіт за договором у повному обсязі. Позивач не представив відповідачу документацію в обсязі, передбаченому діючими Державними нормами та галузевими правилами приймання, в тому числі: документи (сертифікати та технічні паспорти), що засвідчують якість матеріалів, конструкцій і виробів, які застосовувались при виконанні робіт; Акти приймання прихованих робіт і акти про проміжне прийняття окремих відповідальних конструкцій; Акти про випробування змонтованого обладнання; журнали виконання робіт, авторського нагляду; протоколи випробувань, креслення.

Також позивач не надав накладних на придбані матеріали.

Крім того, одним із доводів апеляційної скарги є те, що відповідач не отримував від відповідача будь-яких документів, а також повістки до суду, оскільки Козинське відділення зв'язку ДП «Укрпошта» не доставляє поштову кореспонденцію за місцем реєстрації та проживання відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду і пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з викладених нижче підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 березня 2013 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Броварське будівельно-монтажне управління -35» укладено договір підряду на виконання будівельних робіт № 1/12.

Відповідно до розділу 1 Договору Підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати і здати замовникові наступні будівельні роботи: будівництво пристані та берегоукріплюючі лінії за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації й в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

У відповідності до п. 2.3. Договору, строки початку й завершення робіт, передбачених п. 1.1 цього Договору встановлюються від 23.03.2012 року до 20.07.2012 року.

Відповідно до розділу 3 Договору, вартість виконання будівельних робіт становить згідно додатку № 1 (п.3.1); аванс на придбання матеріалів згідно Додатку № 3 та додатку № 2 ( п. 3.2).

Відповідно до п. 3.4. Договору, розрахунок за виконані будівельні роботи замовником проводиться щомісячно не пізніше 3-х днів після підписання акту замовником.

Відповідно до п. 5.1 Договору, замовник не пізніше 2-х днів після отримання від підрядника повідомлення про завершення будівництва зобов'язаний направити комісію для приймання збудованого об'єкта. Комісія повинна здійснити приймання об'єкта в порядку встановленому відповідним чинним законодавством, не пізніше 3-х днів від початку ї роботи.

Відповідно до п.4.2.1. Договору, підрядник має право одержувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах та строки, передбачені календарним планом.

Відповідно до додатку № 1 до Договору, вартість виконання будівельних робіт (влаштування берегоукріплення, роботи та матеріали) складає 186 313,00 гривень.

Згідно додатку № 2 до Договору, сторони погодили наступний графік виконання робіт: з 23 березня по 30 березня 2012 року - підготовчі роботи; з 04 квітня 2012 року - заїзд техніки; з 05 квітня по 09 травня 2013 року - замив шунтів; з 10 травня по 30 травня 2012 року - бетонування; з 30 травня по 20 червня 2012 року засипка ґрунту; 20 червня 2012 року - здача об'єкта.

Додатком № 3 до Договору сторони погодили наступний графік оплати: 23 березня 2012 року замовник повинен передати підряднику 12 200 доларів США на виконання умов договору, 5 квітня 2012 року - 2000 доларів США, 30 квітня 2012 року - 4 220 доларів США, 20 червня - 4 220 доларів США.

На підставі додатку № 3 до Договору, 23 березня 2012 року замовник на виконання умов Договору передав підряднику 12 200 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ 94 478,00 гривень, факт отримання вказаних грошових коштів підтверджується підписом ОСОБА_3, який є директором підрядника.

В подальшому оплата робіт за Договором була здійснена замовником шляхом передачі підряднику коштів 13 листопада 2012 року у сумі 9 475 гривень та 01 грудня 2012 року в сумі 6 000,00 гривень, що підтверджується підписом ОСОБА_3, директора підрядчика про отримання вказаних коштів.

Судом встановлено, що замовник передавав кошти підряднику з порушенням строків обумовлених додатком № 3 до Договору від 23 березня 2012 року.

Відповідно до додатку до Договору № 1 вартість робіт за договором складає 186 313, 00 гривень, відповідачем було здійснено передачу коштів саме на виконання договору підряду 94 478, 00 гривень, 9 475, 00 гривень та 6 000,00 гривень.

Отже в результаті невиконання замовником умов Договору щодо передачі коштів підряднику на виконання Договору заборгованість за договором підряду складає: 186 313, 00 - 94 478, 00 - 9475,00 - 6000,00=73 360,00 гривень

Підрядник свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, закупив матеріали, збудував пристань та берегоукріплюючу лінію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач повідомляв відповідача про завершення будівництва та про необхідність прийняти об'єкт шляхом направлення телеграм від 09 жовтня 2013 року та 14 жовтня 2013 року, проте відповідач телеграми не прийняв та на повідомлення у відділення зв'язку не з'явився.

14 жовтня 2013 року позивач направив відповідачу цінним листом для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт з проханням прийняти об'єкт будівництва. Листи відповідач не отримав і вони були повернуті відділенням зв'язку позивачу за закінченням терміну зберігання.

22 жовтня 2013 року позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій просив сплатити борг та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт, але відповідач акт не підписав та заперечень щодо якості виконаних робіт на адресу позивача не направив, виконані роботи не оплатив.

Відповідно до довідки виданої ТОВ «Броварське будівельно-монтажне управління -35» станом на 03.12.2013 року на розрахунковий рахунок товариства кошти від ОСОБА_2, згідно договору №1/12 від 23.03.2012 року не надходили.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався наступними нормами матеріального права.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються главою 61 ЦК України.

Оскільки між сторонами у справі виникло правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, такі зобов'язання є грошовим зобов'язанням.

Відповідач в порушення цих умов та вимог ст. 530 ЦК України, де визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), не здійснив оплату в повному обсязі.

Як випливає з положень ч.1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядчик зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядчикові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладений на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У ст. 876 ЦК України зазначено, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Частина 4 ст. 882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно ст. 886 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Отже, суд першої інстанції визначив, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, замовник на порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Порушене право позивача, на отримання своєчасної оплати за виконану роботу за договором підряду, підлягає судовому захисту.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони узгоджуються із матеріалами справи, ґрунтуються на повному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи, ці висновки відповідають обставинам справи, зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

Відповідно до ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законі як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього кодексу.

Таким чином, визначальним в даній справі є договір підряду, який укладений між сторонами у встановленій законом письмовій формі, який є дійсним і підлягає виконанню сторонами.

Судова колегія перевіряє висновки суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги.

На аркуші справи 8 міститься документ виготовлений друкованим шрифтом, який називається «Коммерческое предложение ООО «Броварское строительно-монтажное управление -35» Лицензия серия АД № 040678 от 22 июня 2012 № 20-Л Устройство бетонной площадки и подпорной стенки» (текст оригіналу на російській мові), підписаний директором ТОВ ББМУ 35 ОСОБА_3, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів щодо облаштування бетонної площадки і підпірної стінки становить 49 012 грн. Під підписом ОСОБА_3 міститься наступний запис зроблений рукописним способом: «Получил 30 тис. грн.», а також підпис без зазначення прізвища.

ОСОБА_2 наполягає на тому, що цей запис на документі свідчить про отримання директором підприємства ОСОБА_3 від ОСОБА_2 30 000 грн. на виконання договору підряду №1/12 від 23 березня 2012 року, але судом першої інстанції ця сума не була врахована при проведенні розрахунку заборгованості.

Однак судова колегія не може погодитись із відповідачем в тому, що цей документ є належним та допустимим доказом проведення ним оплати за договором підряду.

Відповідно до ст. 58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач заперечував проти того, що відповідач сплатив 30 000 грн. Посилався на те, що ця сума була отримана ОСОБА_3 за роботи по влаштуванню бетонної площадки та підпорної стінки, що не є предметом Договору. За Договором підряду № 1/12 від 23 березня 2012 року є інша комерційна пропозиція на 186 313 грн., яка міститься на аркуші справи 9. А комерційна пропозиція від 22 червня 2012 року за якою було сплачено 30 000 грн. не має відношення до договору підряду з влаштування берегоукріплення.

Оскільки позивач не погоджується із тим, що відповідач сплачував 30 000 грн. на виконання договору підряду № 1/12, а відповідач на цьому наполягає, він у судовому засіданні мав довести, що ця оплата безпосередньо пов»язана із договором підряду.

На аркуші справи 10, як на то посилається відповідач у апеляційній скарзі міститься Додаток 3 до договору (графік оплати), на якому містяться записи із зазначенням різних дат і сум грошових коштів навпроти них і підписів, без визначення особи підписанта. Серед інших записів є запис: «31 октября - 4000 швеллера 1500 футляри труб = 5500 грн.» Також міститься підпис без зазначення прізвища підписанта.

Апелянт наполягає на тому, що ця сума мала бути включена в розрахунок сплачених ним позивачу коштів. Однак позивач, в свою чергу, наполягає на тому, що ці кошти сплачувались за інші робои, оскільки ні швелера, ні футляри труб при облаштуванні причалу не використовувались, що підтверджується Додатком № 1 до Договору, в якому не зазначено цих матеріалів.

Судова колегія вважає, що доводи позивача є логічними і підтверджуються матеріалами справи. Дійсно в додатку № 3, на який посилається відповідач, міститься декілька записів про отримання коштів із підписами, які різняться між собою, тобто як ОСОБА_3, який визнав свої підписи, так і інших осіб. Дана обставина дає підстави ставити під сумнів сплату всіх внесених сум саме на виконання договору підряду № 1/12. Крім того, відповідач не спростував доводи апелянта про те, що дані матеріали, за які спалачено 5500 грн. були використані при виконанні робіт за цим договором.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування сукдового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді