Справа № 159/4149/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Агеєва Є.О.
Провадження № 22-ц/773/1646/15 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю. ,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

за участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Заліська Наталія Миколаївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

3 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ковельської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Заліська Наталія Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ковелі помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на майно. Зазначила, що після смерті батька в січні 2014 року неодноразово зверталася до Ковельської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, однак таку заяву від неї прийнято не було, оскільки їй було надано список документів, які слід подати разом із заявою. Вважає, що строк прийняття спадщини пропущено з поважної причини і просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька строком на два місяці.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ковелі, строком на 2 (два) місяці. Встановлено початок перебігу строку для подання заяви про прийняття спадщини з часу набрання даним рішенням законної сили.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне і необ'єктивне дослідження доказів, неповне встановлення обставин справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що спадкоємець ОСОБА_1 пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому строк продовжено до 2 місяців з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення встановив, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 04.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_5, що відповідно стверджується свідоцтвом про народження та укладення шлюбу (а.с. 7, 5).

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі: поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавця заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову, свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також судом першої інстанції з матеріалів адміністративної справи №159/1574/14-а Ковельського міськрайонного суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Заліської Н.М. про визнання незаконними дій та бездіяльності нотаріуса встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Ковельської державної нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5.

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_1 свідомо не зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалам оглянутої адміністративної справи № 159/1574/14-а. Та обставина, що позивач зверталась до Ковельської державної нотаріальної контори з заявою про отримання спадкового майна свідчить, що позивач у визначений ст. 1270 Цивільного кодексу України вчиняла дії для прийняття спадщини, проте внаслідок бездіяльності нотаріуса не змогла реалізувати їх в повній мірі.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону N 3425-XII, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону N 3425-XII відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про своєчасність звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, факт чинення перешкод у прийнятті такої заяви , що в подальшому потягло звернення до суду за захистом порушеного права на оформлення спадщини.

Судовим рішенням, що постановлено в порядку адміністративного судочинства, визнано неправомірними дії та бездіяльність нотаріуса щодо неприйняття заяви від ОСОБА_1 та зобов'язано державну нотаріальну контору прийняти відповідну заяву, однак це рішення було скасовано 18.05.2015 року ухвалою апеляційного суду із закриттям провадження у справі через непідвідомчість даного спору адміністративному суду. Копію повного тексту цієї ухвали ОСОБА_1 отримала в середині червня 2015 року, що підтверджує поважність причин пропуску строку для подання відповідної заяви. Крім того, позивачем ОСОБА_1 суду надано довідку про її хворобу та копії судових ухвал по справі щодо захисту її спадкових прав на підтвердження поважності пропуску визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що встановлені в судових засіданнях обставини у своїй сукупності свідчать про поважність причин неподання у встановлений строк позивачем заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом встановлено вірно, ухвалене у справі судове рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, оскільки є власним тлумаченням відповідача норм чинного законодавства і обставин справи, які були предметом дослідження судом, і суд першої інстанції їм дав правильну юридичну оцінку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, зазначені в ньому висновки відповідають дійсним обставинам справи, а отже підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: