Справа № 156/586/15-ц Провадження № 22-ц/773/1690/15 Головуючий у 1 інстанції: Дильний Г.М.
Категорія: 50 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г. ,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

з участю секретаря судового засідання Перебойчука Р.В.

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року

встановила:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

А тому, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання дитини - сина ОСОБА_4

Уточнивши позовні вимоги, просила також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн., починаючи з 22.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 400 грн., починаючи з 22.06.2015 року до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 487, 20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить його в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити..

В даному судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав.

Судом правильно встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 червня 2014 року (а.с. 6).

На даний час дитина проживає з матір'ю - ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_3 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, однак офіційно він ніде не працює та в центрі зайнятості на обліку, як особа, яка шукає роботу, не перебуває.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач пояснив, що дійсно офіційно він не працевлаштований, однак підзаробляє певні кошти, хоча ці заробітки мають мінливий характер.

Відповідно до ч.ч. 2,4,6 ст. 84 Сімейного Кодексу (ділі - СК) України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з наведеного, врахувавши всі обставини, що мають значення для справи, а також норми матеріального права, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

В апеляційній скарзі відповідач покликається на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано ту обставину, що він має значні проблеми із здоров'ям та потребує оперативного втручання.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Всупереч вказаним нормам, відповідач не довів жодними належними та допустимими доказами наявність у нього захворювання, яке спричинило стійку втрату ним працездатності і як наслідок неможливість сплати ним аліментів.

Доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки є безробітним, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися.

Таким чином, рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Проте, суд першої інстанції, правильно вирішивши спір в частині стягнення аліментів на дитину, всупереч вимогам зазначеної норми закону не вказав у судовому рішенні, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні, відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини судового рішення після слів «у розмірі 600 грн. щомісячно» доповнити таким реченням «що підлягає індексації відповідно до закону».

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: