Справа № 131/2178/15-ц
У Х В А ЛА

20 листопада 2015 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Дєдова М.С.

при секретарі Тетерук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці заяву головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся головний державний виконавець Максименко О.В. із заявою про зміну способу виконання рішення.

Заява мотивована тим, що на виконанні у відділі ДВС Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавчий лист №200/15713/13 Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 06.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2, жителя ОСОБА_3, 8, м.Іллінці Вінницької області, заборгованості за кредитним договором в сумі 34526,69 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбак».

На підставі даного виконавчого листа 07.07.2015 року було відкрито виконавче провадження, проведено перевірку майнового стану боржника, під час перевірки було встановлено, що за боржником на праві особистої власності зареєстровано житловий будинок за адресою м.Іллінці ОСОБА_3,8, в якому проживає із сімєю.

20.10.2015 року за адресою провулок Лялі Ратушної,8, м.Іллінці проведено опис та арешт житлового будинку, що належить ОСОБА_2

Боржником ОСОБА_2 було надано довідку про склад сімї, згідно якої до складу сімї боржника входить неповнолітній внук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає в даному будинку.

Згідно п.4.5.9 Інструкції «З організації примусового виконання рішень», у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

Державним виконавцем 29.10.2015 року було направлено лист до органів опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на реалізацію даного житлового будинку. 10.11.2015 року з Іллінецької районної державної адміністрації надійшло розпорядження №233, яким відмовлено в наданні дозволу на реалізацію даного житлового будинку.

Згідно відповідей на запити державного виконавця у боржника ОСОБА_2 інше майно та кошти, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення вище вказаного боргу на користь стягувача відсутнє.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Головний державний виконавець Максименко О.В. в судове засідання не зявився, проте подав заяву з проханням слухати його заяву у його відсутність, заяву про зміну способу виконання рішення підтримав, просить її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно виконавчого листа №200/15713/13-ц Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 06.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2, жителя ОСОБА_3, 8, м.Іллінці Вінницької області, заборгованості за кредитним договором в сумі 34526,69 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбак».

07.06.2013 року державним виконавцем Житнік Ю.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №200/15713/13-ц від 06.12.2013 року Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз».

Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за завою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Закону України «Про виконавче провадження». Державною виконавчою службою, крім інших, виконуються також рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

Саме завданням державної виконавчої служби, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У п. 10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом не встановлено виняткових випадків, які б мали місце і були б підставою для встановлення способу і порядок виконання рішення суду в тому порядку, який просить заявник.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суду не надано доказів того, що саме утруднює або робить неможливим вчинення дій державним виконавцем щодо виконання стягнення коштів з боржника як визначив суд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що заява державного виконавця про зміну способу виконання рішення суду є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну виконавчу службу», ст.ст. 57-60, 208-210, 212, 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя