У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у квітні 2013 року між нею та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість про продаж останнім належного йому на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ціною в 20 тис. грн. Протягом квітня-липня 2013 року на виконання вказаної домовленості вона передала відповідачу кошти на загальну суму 9 000,00 грн. Разом з тим, відповідач відмовився продавати їй вказаний будинок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь сплачені грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн.

Крім того, у лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що між сторонами дійсно була досягнута домовленість про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу зазначеного вище житлового будинку, а в рахунок укладення зазначеного договору ОСОБА_3 в період з квітня по липень 2013 року передала йому грошові кошти на загальну суму 9 000,00 грн. У листопаді 2013 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 без його відома розібрала та вивезла коптильню, яка була розташована на подвір'ї вказаного будинку, а також зруйнувала дерев'яний та цегляний сараї, цегляну передню стінку зазначеного житлового будинку, а з самого будинку зникли меблі, посуд, книги. Зазначав, що такими неправомірними діями позивачки йому завдано матеріальної шкоди, яку він оцінив у розмірі 26 207,00 грн, які просив стягнути з позивачки на його користь.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9 000,00 грн на відшкодування майнової шкоди.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 26 207,00 грн на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року рішення районного суду у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 26 207,00 грн та судового збору в розмірі 262,07 грн змінено та відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишення в силі рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року.

Судові рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підставине оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з доведеності його вимог, та встановлення факту завдання ОСОБА_3 відповідачу майнової шкоди.

Скасовуючи рішення районного суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог та відмовляючи у їх задоволенні, апеляційний суд виходив з того, що відповідач на виконання вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довів наявність в діях ОСОБА_3 вини та прямого зв'язку між її поведінкою та завданням йому матеріальної шкоди. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги та зміст доданих до неї судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова