Справа № 2/331/1374/15
№ 331/4824/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
за участю представників:
прокуратури - Якубіної Т.В.,
третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, про позбавлення батьківських прав,
В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа : служба ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовної вимоги зазначила, що 30 листопада 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований у Сонечною сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 66 від 30.11.2001 р.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З ОСОБА_4 вони прожили до 2006 року, шлюб припинено 05 грудня 2006 року Жовтневим відділом РАГС ЗМУЮ, актовий запис № 316, після чого він виїхав і з тих пір з ними не мешкає.
Дитини він не утримує та навіть не бажає спілкуватися, адже за вказаний період він не навідався жодного разу, хоча знає де вони мешкають.
09 лютого 2012 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя виніс рішення про стягнення з ОСОБА_4 на її користь задля утримання сина ОСОБА_5 аліментів в розмірі ? часті з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 23 листопада 2011 року і до повноліття дитини.
Після розірвання шлюбу вона не перешкоджала ОСОБА_4 спілкуватися з сином, але він ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не надає належного утримання та забезпечення, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, не піклується про його стан здоров»я та не надає матеріальну допомогу на її утримання, має заборгованість по аліментам та ніколи добровільно їх не сплачував.
Дитина, ОСОБА_4, весь час мешкає з матір»ю за адресою : АДРЕСА_1.
Як на думку позивачки, зазначені нею обставини, відповідно до пунктів 2,4,5 ч.1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2015 року залучено до участі в цій справі в якості належної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, замість неналежної - служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради ( а.с. 29-30).
В суді позивачка позов підтримала з підстав, викладених по тексту заяви, просить його задовольнити.
Представники прокуратури та третьої особи, кожен в окремості, позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує ( а.с. 47).
Прийнявши до уваги думки позивача, представників прокуратури та органу опіки та піклування, кожного в окремості, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників третьої особи , прокуратури, взявши до уваги письмову заяву відповідача ОСОБА_4, приходить до наступного.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В суді встановлено, що 30 листопада 2001 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований у Сонечною сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 66 від 30.11.2001 р.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюб між сторонами припинено 05 грудня 2006 року Жовтневим відділом РАГС ЗМУЮ, актовий запис № 316.
Після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина - ОСОБА_5 постійно проживає разом з матір»ю за адресою : АДРЕСА_1.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2012 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? часті усіх видів його заробітку ( доходів), але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 23 листопада 2011 року та до його повноліття ( а.с.9).

Відповідно до довідки Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 у період з 20 січня 2015 року по 22 липня 2015 року не отримувала аліментів згідно виконавчого листа № 2/808/345/2012 ( а.с. 50).

Згідно довідки № 101 від 31.03.2015 р. ОСОБА_5 навчається в Запорізькому навчально-виховному комплексі « Запорізька Січ» у 7а класі ; батько дитини у вихованні сина участі не бере ; за період навчання жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився успіхами та проблемами сина ( а.с.6).

Згідно довідки № 139 від 03.04.2015 р. ОСОБА_5 навчається у Запорізькій дитячій музичній школі № 3 ; з 01 вересня 2010 року і по теперішній час плату за навчання в розмірі 80 грн. у місяць вносить його мати ОСОБА_3 ( а.с.7).

Під час судового розгляду справи позивачкою до матеріалів справи долучена заява відповідача - ОСОБА_4 , посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С. 27 жовтня 2015 року , зареєстрована в реєстрі за № 2698, про добровільну відмову від батьківських прав у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і усиновлення його дитини в майбутньому згідно чинного законодавства ( а.с.49).

13 листопада 2015 року заступником голови районної адміністрації, головою комісії з питань захисту дитини наданий висновок , згідно якому вважається за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 60-61).

З висновку вбачається, що в телефонній розмові з головним спеціалістом відділу по Жовтневому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради батько дитини - ОСОБА_4 повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, оскільки це є бажання дитини ( а.с.60).

На виконання вимог ст. 171 СК України, спеціалістами відділу по Жовтневому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_5, під час якої встановлено, що останній раз він спілкувався с батьком наприкінці жовтня 2015 року ; зустріч відбулась у нотаріуса, коли батько писав заяву про відмову від батьківських прав. Зі слів ОСОБА_5, батько його не відвідує, не дзвонить, не цікавиться його захопленнями та інтересами ( а.с.61).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2).

Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року - « Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Відповідно до ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку ; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Суд, аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, Закону України « Про охорону дитинства», взявши до уваги сукупність досліджених в суді доказів, висновки компетентного органу щодо можливості позбавлення батьківських прав, представника прокуратури, волевиявлення відповідача ОСОБА_4, та з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1, сплачений при зверненні до суду з позовом немайнового характеру судовий збір у розмірі 243, 60 грн. ( двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Н.Г.Скользнєва

16.11.2015