АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/437/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3542/15Головуючий у 1-й інстанції Сімонова С.Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Гальонкіна С.А.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Повстинагроальянс» про визнання договору оренди землі недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в інтересах ОСОБА_3 до суду з вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі від 25 лютого 2009 року, укладений між ОСОБА_4 і ТОВ "Смотриківське»", правонаступником якого є ТОВ «Повстинагроальянс», зареєстрований відділом Полтавської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14 червня 2010 року за НОМЕР_1.

В обґрунтування заявлених вимог у позові стверджується про те, що ОСОБА_4 не підписувала оспорюваний правочин.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновок суду про недоведеність факту підписання оспорюваного договору іншими особами суперечить наданим доказам, а саме показанням свідків. У порушення вимог ст.10 ЦПК України суд не забезпечив всебічне і повне з'ясування суттєвих обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається із матеріалів справи, 25 лютого 2009 року між ТОВ "Смотриківське»", правонаступником якого є ТОВ «Повстинагроальянс», і ОСОБА_4, матір'ю ОСОБА_3, укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,5686 га, розташованої на території Смотриківської сільської ради Пирятинського району. Вказана земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на землю НОМЕР_2 від 06 листопада 2006 року. Договір оренди укладений строком на десять років. Договір оренди зареєстрований відділом Полтавської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14 червня 2010 року за НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 27 січня 2015 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ТОВ «Повстинагроальянс» на підставі договору оренди від 25 лютого 2009 року.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дав їм правильну юридичну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, при цьому суд першої інстанції виходив з недоведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, як на підставу для задоволення позову позивач посилається на те, що його мати не підписувала оспорюваний договір, отже було відсутнє її волевиявлення на вчинення правочину.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ні ст. 792 ЦК України, ні норми ЗУ «Про оренду землі» (ст.15) не визначають юридичних фактів, з якими пов'язується нікчемність договору оренди, отже цей вид правочину відноситься до категорії оспорюваних правочинів.

Відповідно до ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона має довести перед судом існування тих обставин, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом абзацу другого ч.1 ст.218 ЦК України заперечення стороною факту укладення письмового правочину не може доводитися показаннями свідків і, відповідно, рішення суду у такому спорі не може ґрунтуватися на показаннях свідків.

Таким чином, у разі заперечення особою належності йому підпису на документі належними і допустимими засобами доказування цього факту є письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, а також висновок експертизи, оскільки це потребує спеціальних пізнань у галузі науки.

Ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі позивач питання про призначення і проведення почеркознавчої експертизи не порушував. Зважаючи на те, що відповідач з доводами позивачки не погоджується, суд першої правомірно не прийняв до уваги пояснення позивача, показання свідків про те, що фактично договір підписала сестра позивача (донька померлої ОСОБА_4.).

Окрім того, у суді першої інстанції ОСОБА_5 пояснювала, що вона повідомляла матері про підписання договору оренди від її імені. Позивач ОСОБА_3 після прийняття спадщини отримав від ТОВ «Повстинагроальянс» орендну плату за оспорюваним договором оренди (а.с.77-84). Що у відповідності до положень ст..241 ЦК України свідчить про схвалення ним цього правочину.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд не роз'яснив позивачу зміст ст.218 ЦК України чим порушив приписи ст.10 ЦПК України, колегія суддів визнає безпідставними оскільки позовна заява від імені ОСОБА_3 виготовлена і подана до суду адвокатом ОСОБА_2, який приймав участь в усіх судових засіданнях і якому суд роз'яснював його процесуальні права (а.с.3 зворот, 13,14, 54,60,64-65,89,107-108,126).

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а тому рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308 ч.1, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Лобов Судді: П.С. Абрамов

С.А.Гальонкін

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов