У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» про визначення строку дії договорів оренди землі, визнання договорів припиненими, за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» - Філімонової Ольги Миколаївни - на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» (далі - ТОВ «Зоря Нив») про визначення строку дії договорів оренди землі, визнання договорів припиненими.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 5,914 га та 2,037 га, які розташовані на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. 01 липня 2007 року між ним та відповідачем укладено два договори оренди землі, відповідно до умов яких він передав відповідачу в оренду належні йому земельні ділянки. Зазначені договори оренди землі від 01 січня 2007 року зареєстровані у Дніпропетровській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 22 жовтня 2008 року за № № 39 та 38. Строк оренди за вказаними договорами закінчився 01 січня 2014 року, наміру продовжувати оренду землі з відповідачем він не має. При намаганні самостійно використовувати свою земельну ділянку та у зв'язку із цим на звернення до відповідача із заявою про повернення земельної ділянки посадова особа ТОВ «Зоря Нив» повідомила, що відповідач має намір продовжувати орендні відносини, посилаючись на те, що договір оренди набрав чинності лише після його державної реєстрації, тобто 22 жовтня 2008 року, а тому термін дії договору закінчується 22 жовтня 2015 року. Вважав, що дані договори припинили свою дію 01 січня 2014 року і твердження відповідача про строк закінчення договорів є незаконними, оскільки державна реєстрація не впливає на строк дії договору, тому просив визначити строк дії договору оренди земельних ділянок, який був укладений 01 січня 2007 року між ним та ТОВ «Зоря Нив», згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 19 лютого 2001 року НОМЕР_1, виданого Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області площею, 2,037 га та 5,914 га, які розташовані на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, кадастрові № № НОМЕР_2, НОМЕР_3, строком з 01 січня 2007 року по 01 січня 2014 року, вважати вказані договори оренди землі від 01 січня 2007 року, укладені між ним ТОВ «Зоря Нив», припиненими з 02 січня 2014 року; зобов'язати ТОВ «Зоря Нив» повернути позивачу вказані земельні ділянки.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визначено строк дії договору оренди земельних ділянок, що був укладений 01 січня 2007 року між ТОВ «Зоря Нив» та ОСОБА_6, згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 19 лютого 2001 року НОМЕР_1, <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778690/ed_2015_02_12/pravo1/T980161.html?pravo=1>виданим Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778377/ed_2015_02_12/pravo1/T980161.html?pravo=1> області, площею 2,037 га та 5,914 га та розташованих на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, кадастрові № № НОМЕР_2, НОМЕР_3, з 01 січня 2007 року по 01 січня 2014 року.

Припинено з 02 січня 2014 року договори оренди земельних діляно <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778449/ed_2015_02_12/pravo1/T980161.html?pravo=1>к площею 2,037 га та 5,914 га, укладені 01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив», згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 19 лютого 2001 року НОМЕР_1, виданим Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, які розташовані на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, кадастрові № № НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Зобов'язано ТОВ «Зоря Нив» повернути ОСОБА_6 земельні ділянки площею 2,037 га та 5,914 га, згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 19 лютого 2001 року НОМЕР_1, виданим Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, які розташовані на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, кадастрові № № 2-010-0085, НОМЕР_3. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Зоря Нив» - Філімонова О.М. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843704/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>ОСОБА_6 на праві приватної власності належить <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843704/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>земельна ділянка площею 7,951 га, яка розташована на території Доб <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778725/ed_2015_02_12/pravo1/T980161.html?pravo=1>ровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 19 лютого 2001 року (а. с. 4).

01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив» укладено два договори оренди земельних ділянок площею 2,037 га та 5,914 га строком на сім років (а. с. 5-8).

За умовами вказаних договорів від 01 січня 2007 року орендодавець ОСОБА_6 надає, а ТОВ «Зоря Нив» приймає в строкове, платне користування зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, площею 2,037 га та площею 5,914 га.

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 договорів строк їх дії - 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити орендодавця про наміри продовження його.

Відповідно до п. 11.3 ч. 11 договорів передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, які істотно перешкоджають її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 13.1 ч. 13 договорів встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно з актом прийому-передачі вказаних земельних ділянок 01 липня 2007 року земельні ділянки були передані орендодавцем орендарю (а. с. 6).

22 жовтня 2008 року договори оренди землі були зареєстровані у Дніпропетровській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № № 39, 38.

Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (юридичної сили) договір, укладення якого уже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив» дійшли згоди щодо істотних умов договорів оренди земельних ділянок, скріпивши 01 січня 2007 року договори своїми підписами, що і є моментом їх укладення.

Строк дії договору оренди землі визначається відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» та оскільки встановлено, що спірні договори укладено 01 січня 2007 року, тому саме з цього часу необхідно обраховувати строк їх дії.

На підставі вказаного суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що строк дії договорів оренди земельної ділянки, укладених між сторонами, розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент його укладення.

Проте з іншими висновками суду погодитися не можна.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що матеріали справи не містять даних про те, що орендар ТОВ «Зоря Нив» повідомило орендодавця ОСОБА_6 про намір продовження договорів, як це передбачено п. 2.1 договорів, після закінчення строку дії договорів оренди земельних ділянок, термін дії договору не продовжувався, земельна ділянка використовується відповідачем безпідставно, вважали, що земельні ділянки підлягають поверненню позивачу.

Однак суди попередніх інстанцій не врахували, що ст. 33 Закону України «Про оренду землі» об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч. 1 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (ч. ч. 2-5 цієї статті).

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, зокрема у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що продовжує користуватися земельними ділянками після закінчення строку договору оренди, і заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору відсутні.

Проводячи оцінку поданих сторонами доказів, суди попередніх інстанцій зазначені вище обставини залишили поза увагою, не навели мотивів, з яких вважали відсутніми факти, якими обґрунтовувались заперечення за позовом, внаслідок чого не з'ясували: чи наявні підстави, передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», для поновлення договорів оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st3> кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Припинення договору, у тому числі й оренди землі, пов'язується зі строком, встановленим у договорі та нормами права, які регулюють правовідносини щодо закінчення строку дії договору (ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі»).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Задовольняючи позовні вимоги про визначення строку дії договорів оренди та відповідно їх припинення, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції не врахували, що вказані вимоги не відповідають змісту ст. 152 ЗК України та ст. ст. 19, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», оскільки у такому випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме повернення земельної ділянки, що узгоджується із змістом ст. 34 Закону України «Про оренду землі».

Оскільки під час нового розгляду справи непотрібно встановлювати нові обставини, то скасуванню підлягає ухвала апеляційного суду із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» - Філімонової Ольги Миколаївни -задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук