Справа № 495/8749/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одесьокї області, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура Одеської області про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура Одеської області про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 739 106, 18 гривень з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, який обґрунтувала наступним.

20 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідпальністю «Буковина» і Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1,1675 га для обслуговування бази відпочинку «Буковина 1».

Відповідно до п.2 цього договору купівлі - продажу ціна земельної ділянки становить 1 638 000,00 гривень, які Покупець ТОВ «Буковина», повинен сплатити 300 000 гривень у десятиденний строк з дня підписання цього договору, а останні 1 338 000 гривень - до 01 липня 2008 року. За умовами цього договору Товариством з обмеженою відповідпальністю «Буковина» було сплачено Білгород-Дністровській районній державній адміністрації Одеської області 646 600,00 гривень і ця обставина підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 17 червня 2009 року у справі №24/35-09-1409.

16 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідпальністю «Буковина» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги (ст.512 ЦК України), в силу якого TOB «Буковина» передало ОСОБА_1 права вимоги по стягненню з Білгород - Дністровської районної державної адміністрації грошових коштів у сумі 640 600,00 гривень, які були сплачені за договором купівлі - продажу земельної ділянки, однак рішенням господарського суду Одеської області від 01 листопада 2010 року даний договір купівлі-продажу від 20.03.2008 року було розірвано.

Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України 28.10.2013 року TOB «Буковина» повідомило Білгород - Дністровську районну державну адміністрацію листом № 67 про відступлення права вимоги на користь ОСОБА_1, на думку якої, внаслідок розірвання договору за рішенням суду, правові підстави набуття і збереження відповідачем коштів ТОВ «Буковина» у сумі 646 600,00 гривень згодом відпали, і відповідно, ці кошти підлягають поверненню згідно положень статті 1212 ЦК України.

Далі, як вказує позивач, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми торгу чи відкриття виконавчого провадження (Постанова Верховного суду України від 24 жовтня 2011 року ЄДРСР 19130783). Тобто, з відповідача підлягають стягненню: 1) сума основного боргу у розмірі 646 600 гривень, 2) інфляційні втрати 31 455 гривень 78 копійок, 3) три проценти річних 57 609 гривень 40 копійок, судовий збір 3 441 гривень, а всього 739 106 гривень 18 копійок.

На підставі викладеного та з посиланням на статті 3,8, 61, 109, 118-120. 512-517, 536, 625 ЦК України ОСОБА_1 просить суд стягнути з Білгород - Дністровської районної державної адміністрації Одеської області на її користь суму у розмірі - 739 106 гривень 18 копійок ( 646 600 гривень - суму основного боргу, 31 455 гривень 78 копійок - інфляційні втрати, 57 609 гривень 40 копійок - три проценти річних, судовий збір - 3 441 гривень).

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримав вимоги позовної заяви, просив суд її задовольнити.

Представник Білгород-Дністровської районної державної адмінінстрації у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з мотивів, які викладені у запереченнях та пояснила наступне. Ухвалою касаційної інстанції було встановлено, що висновки судів першої та другої інстанції по даній справі стосовно безпідставного набуття Білгород-Дністровською райдержадміністрацією коштів у сумі 646600,00 гривень є передчасними, оскільки TOB «Буковина» має заборгованість перед райдержадміністрацією за договором купівлі- продажу земельної ділянки від 20.03.2008 року на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 17.06.2009 року.

Так, 20.03.2008р. між Білгород-Дністровською райдержадміністрацією та TOB «Буковина» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки рекреаційного призначення, загальною площею 1,1675 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель і споруд № 8. За договором TOB «Буковина» повинна була сплатити 1 638 000,00 гривень. Перший транш по договору було покупцем сплачено у сумі 646 600,00 гривень, однак, решта частина коштів ТОВ «Буковина» сплачено не було. Внаслідок невиконання TOB «Буковина» своїх зобов'язань по договору, утворилась загальна заборгованість 1224679,93 гривень, з яких 99141,72 гривень - сума основного боргу, 26683,89 гривень - 3% річних, 129861,68 гривень - сума інфляції, 76722,64 гривень - неустойка (пеня). Незважаючи на значну суму заборгованості, TOB «Буковина» з питанням розстрочення платежу до райдержадміністрації не зверталося, на претензію райдержадміністрації відповіді не надало. У зв'язку з невиконанням ТОВ «Буковина» договірних зобов'язань, заступником Білгород-Дністровського прокурора в інтересах держави в особі райдержадміністрації було подано позов до TOB «Буковина» про стягнення коштів, який було задоволено Господарським судом Одеської області (справа № 24/35-09-1409). На даний час рішення господарського суду не оскаржено та є чинним.

02.07.2009 року Господарським судом Одеської області було видано наказ № 24-35-09-1409 про примусове виконання рішення господарського суду, який на даний час перебуває на виконанні відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції. До цього часу TOB «Буковина» борг не сплачено. Внаслідок невиконання покупцем істотних умов договору, за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі райдержадміністрації до TOB «Буковина» Господарським судом Одеської області було винесено рішення від 01.11.2010 року по справі 19/128-10-3949 про розірвання договору купівлі-продажу від 20.03.2008 року укладеного між райдержадміністрацією та TOB «Буковина». Внаслідок невиконання договірних зобов'язань з боку TOB «Буковина» позов був задоволений та договір було розірвано.

Згідно положень ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.03.2008р. укладений між райдержадміністрацією та TOB «Буковина» був розірваний в результаті невиконання TOB «Буковина» своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розділу третього договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між TOB «Буковина» та райдержадміністрацією кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки покладені на неї договором, сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору та чинного законодавства України.

З врахуванням зазначеного, підставою для отримання продавцем (райдержадміністрацією) коштів у сумі 646600 гривень став діючий та неоскаржений ніким на той момент договір купівлі-продажу земельної ділянки, тобто правові підстави отримання коштів продавцем існували, тому кошти у сумі 646 600 гривень не можна вважати безпідставно набутим майном. Тобто, застосування вимог ст. 1212 ЦК України у вказаних правовідносинах є неприпустимим. Крім того, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 16.07.2014 року встановлено, що висновки судів першої та другої інстанції по зазначеній справі стосовно безпідставного набуття Білгород-Дністровською райдержадміністрацією коштів у сумі 640600 грн. є передчасними, оскільки рішенням господарського суду Одеської області від 17.06.2009р. з TOB «Буковина» стягнуто на користь Білгород- Дністровської райдержадміністрації заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.03.2008р. в загальній сумі 1 224 679,93 грн. і станом на день розгляду справи зазначене рішення знаходилось на виконанні. Більше того, ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2013р., яку залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2013 року та постановою Вищого господарського суду від 15.10.2013 року, відмовлено TOB «Буковина» у задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Одеської області від 17.06.2009 року про стягнення із заявника заборгованості за договором купівлі-продажу на загальну суму 1 224 679,93 гривень. Виходячи з наведеного, у районної державної адміністрації відсутнє зобов'язання перед TOB «Буковина», а навпаки існуючий борг на загальну суму 1224 679,93 гривень підлягає стягненню з товариства, відповідно до рішення господарського суду Одеської області.

Крім того, представник відповідача зазначила, що договір відступлення права вимоги, повідомлення і рішення Господарського суду від 17.06.2009 року по справі № 24/35-09-1409, що зазначалися позивачем в якості підстав, не містять доказів про зобов'язання райдержадміністрації перед TOB «Буковина». Пунктом 2.4. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.03.2008 року укладеного між райдержадміністрацією та TOB «Буковина» було визначено зобов'язання покупця сплатити на розрахунковий рахунок 300 000 гривень у десятиденний строк з дня підписання договору, а інші 1 338 000 гривень до першого липня 2008 року. Зобов'язань райдержадміністрації повернути кошти покупцю у разі розірвання договору, договором не передбачено. Згідно змісту рішення Господарського суду Одеської області по справі № 19/128- 10-3949 про розірвання договору купівлі-продажу, зобов' язань райдержадміністрації внаслідок розірвання договору перед TOB «Буковина» не передбачено. Таким чином, на момент укладання договору відступлення права вимоги між ОСОБА_1 та TOB «Буковина» були відсутні підстави стосовно стягнення з райдержадміністрації коштів у сумі 646600,00 грн. Крім того, договір відступлення права вимоги, укладений між громадянкою ОСОБА_1 та TOB «Буковина» у відповідності до норм ч. 1 ст. 513 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню. Так, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникли зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Згідно п.1.1 договору відступлення права вимоги TOB «Буковина» передала ОСОБА_1 право вимоги за стягненням з Білгород-Дністровської райдержадміністрації коштів у сумі 640600 грн., яка була сплачена за договором купівлі- продажу земельної ділянки від 20.03.2008р. укладеного між TOB «Буковина» та райдержадміністрацією. Оскільки вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки був нотаріально посвідчений, то з врахуванням цього та ч. 1 ст. 513 ЦК України договір відступлення права вимоги укладений між TOB «Буковина» та громадянкою ОСОБА_1 також повинен бути нотаріально посвідчений, але зазначеної вимоги при укладанні договору дотримано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемний. На підставі викладеного представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, надав на адресу суду телефонограму, згідно якої вказав, що хворіє, просить справу розгляднути без його пристуності, у задоволенні позову просить відмовити. Згідно пояснень, даних прокурором раніше у судових засіданнях, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції Одесьокї області ОСОБА_4 пояснив, що виконавче провадження, яке було відкрито 05.06.2013 року, про що була винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження, на даний час триває, здійснюється розшук майна боржника задля звернення стягнення на нього в рахунок погашення боргу, тобто виконавче провадження здійснюється у відповідності до діючого законодавства.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача за довіреністю - ОСОБА_2, представника відповідача - Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одесьокї області ОСОБА_5, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2008 року між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина» був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області продала та передала у приватну власність, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина» придбало та прийняло у приватну власність земельну ділянку площею 1, 1675 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №8 за ціною 1 638 000,00 гривень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина» зобовязання, взяті на себе за цим договором, виконала лише частково сплатила лише суму предмета договору у розмірі 646 600,00 гривень, решта сума за вказаним договором залишилась не сплаченою. Внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина» своїх зобовязань, рішенням Господарського суду Одеської області від 17.06.2009 року по справі № 24/35-09-1409 позовні вимоги заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області до ТОВ «Буковина» про стягнення суми заборгованості за придбану земельну ділянку за договором купівлі-продажу були задоволені та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина» на користь Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області 1 224 679, 93 гривень. У подальшому, на виконання цього рішення Господарським судом Одеської області 02 липня 2009 року був виданий наказ про примусове виконання рішення Господарського суду по вищевказаній справі, який є дійсним для предявлення протягом трьох років з 02.07.2009 року. Цей наказ оспорювався Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина», однак, ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2013 року, яка була залишена без змін постановою Одеського апеляційного Господарського суду від 08.08.2013 року та Постановою Вищого Господарського суду України від 15.10.2013 року у справі № 24/35-09-1409, Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина» було відмовлено у визнанні наказу Господарського суду Одеської області від 02 липня 2009 року таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вказаних документів 05.06.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження на виконання Наказу від 02.07.2009 року, яке на даний час є не закінченим, тобто триває.

Крім того, згідно рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2010 року, позовні вимоги заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина» про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, позовні вимоги прокурора були задоволені, договір, укладений 20 березня 2008 року між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина» було розірвано та зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина» повернути до державної власності земельну ділянку площею 1, 1675 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №8.

16 жовтня 2013 року між позивачем по справі ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина» був укладений договір про відступлення права вимоги, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина» передало ОСОБА_1 право вимоги по стягненню з Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області грошових коштів у сумі 640 600,00 гривень, про що Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина» надіслало повідомлення на адресу Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 28.10.2013 року №67.

В подальшому, ОСОБА_1, вважаючи себе повноцінним набувачем права вимоги у Білгород-Дністровської РДА грошових вимог, вирішила звернутися до суду з проханням стягнути з відповідача - Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області на її користь суму у розмірі 739 106,18 гривень, як таку, що набута безпідставно, оскільки договір, за якими сплачені ці кошти, є розірваним, а сплачені за цим договором кошти не повернуті тому, хто їх сплачував.

Однак, з такими позовними вимогами ОСОБА_1 суд погодитись не може та вважає їх безпідставними виходячи з наступного.

При укладанні договору купівлі-продажу 20.03.2008 року сторонами, Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина» та Білгород-Дністровською РДА, були обумовлені всі істотні умови договору, в тому числі вартість земельної ділянки, яка передавалась і становить 1 638 000 гривень, та порядок сплати всієї суми грошових коштів.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Разом з тим, ТОВ «Буковина», чиї права вимоги вона нібито передала позивачу, сплатила відповідачу лише першу частину обумовленої суми в розмірі 646 600 гривень. Наслідком неналежного виконання ТОВ «Буковина» своїх договірних обовязків стало стягнення Господарським судом решту вартості земельної ділянки, а в подальшому розірвання договору купівлі-продажу через невиконання істотних умов договору однією з сторін. Варто зазначити, що право на розірвання договору купівлі-продажу у Білгород-Дністровської РДА було передбачено самим договором від 20.03.2008 року, пунктом 8.1, який надавав продавцю Білгород-Дністровській РДА, беззаперечне право на розірвання договору у разі не виконання покупцем ТОВ «Буковина», умов п.2.2 і п.2.4 ціна, строки і порядок продажу земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зазначена стаття визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

На думку суду, посилання позивача на положення статті 1212 ЦК України є помилковими та безпідставними з огляду на наступне.

Договір купівлі-продажу є цивільним правочином, який фізичні та/або юридичні особи мають право укладати під час використання своїх цивільних прав та здійснення цивільних обовязків, при цьому сторони вільні у виборі контрагентів та встановлення умов виконання укладеного між ними договору. Тобто, ТОВ «Буковина» та Білгород-Дністровська РДА самостійно, виходячи з мотивів покращення свого фінансового стану, з метою зміни своїх цивільних прав та обовязків щодо обєкта купівлі-продажу, уклали вищезазначений договір та визначили в ньому всі істотні умови, спрямовані на належне виконання взятих на себе обовязків за договором, який є двостороннім.

Разом з тим, законодавством закріплений принцип обовязковості виконання укладених договорів, а порушення цього принципу призводить до відповідних наслідків.

Так, 01.11.2010 року рішенням Господарського суду Одеської області договір купівлі-продажу від 20.03.2008 року було розірвано, і для сторін виникли саме ті юридичні наслідки, що передбачені законодавством та характерні тільки при розірванні договору.

Відповідно до ч.2-3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Також, частиною 4 ст. 653 ЦК України, законодавцем чітко встановлено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що договором та законом не встановлений порядок повернення того, що було виплачене в якості виконання грошового обовязку за договором, сторона, яка частково виконала умови договору і тим самим частково виконала свій обовязок, не має право вимагати повернення того, що було нею передано в якості такого виконання до моменту розірвання договору, тобто до 01.11.2010 року.

До того ж, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Тому, не можуть бути враховані судом та взяті до уваги при вирішенні спору положення ч.3 ст. 1212 ЦК України, оскільки договір купівлі-продажу від 20.03.2008 року не визнаний недійсним, а тому не призводить до наслідків, встановлених для правочинів, які визнані недійсними, і відповідно, кошти, що виплачувались Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина», не відносяться до категорії «безпідставно виплачених», оскільки вони виплачувались на підставі договору купівлі-продажу, який на момент такої виплати був чинним та підлягав виконанню, а станом на сьогоднішній день даний договір має правовий статус «розірваного», а тому до нього застосовуються положення статті 653 ЦК України.

У відповідності до ст..629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивач не надала суду належних та допустимих доказів згідно положень ст.ст. 58-59 ЦПК України, які підтверджували б набуття відповідачем без достатньої правової підстави майна - грошових коштів у розмірі 646 600 гривень за рахунок позивача.

Щодо наявності у ОСОБА_1 правових підстав для звернення до суду з відповідними вимогами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3)виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Тобто, законодавством встановлений вичерпаний перелік підстав заміни кредитора у зобовязанні. Разом з тим, повертаючись до положень ч.2 ст.. 653 ЦК України (у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються), суду не зрозуміло як ТОВ «Буковина» відступило своє право вимоги у зобовязанні яке припинено та без наявності підтвердженого статусу Кредитора. Не зрозумілим також є питання стосовно форми укладеного між позивачем та ТОВ «Буковина» договору відступлення права вимоги та його чинності в цілому.

Однак, відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд не може виходити за межі позовних вимог та надавати правову оцінку обставинам і доказам, спір щодо яких не заявлений сторонами. Тому, при розгляді данних вимог, суд надає правову оцінку обставинам, та доказам, якими вони підтверджуються, що виникли в результаті виплати покупцем частини коштів за договором купівлі-продажу від 20 березня 2008 року.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 року, якою були скасовані рішення Білгород-Дністровського міськарйонного суду Одеської області від 19.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 11.03.2014 року, вказано, що судами при розгляді даної справи не були досліджені та, відповідно, не була надана оцінка таким обставинам : рішенню Господарського суду Одеської області від 17.06.2009 року,яким з ТОВ «Буковина» на користь Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одесьокї області було стягнуто заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.03.2008 року у загальному розмірі 1 224 679, 93 гривень, яке станом на день розгяду справи знаходиться на виконанні; Ухвалі Господарського суду Одесьокї області від 27.06.2013 року, (залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2013 року), якою ТОВ «Буковина» відмовлено у задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає викнанню наказ, виданай Господарським судом 02.07.2009 року про примусове виконання рішення Господарського суду Одесьокї області Одеської області від 17.06.2009 року про стягнення із заявника заборгованості за договором купівлі-продажу у загальному розмірі 1 224 679, 963 гривні.

Приймаючи до уваги вищевказані рішення та ухвали, пояснення сторін, а також приймаючи до уваги пояснення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_4, суд зазначає, що виконавче провадження по стягненню з ТОВ «Буковина» на користь Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одесьокї області решти вартості придбаної земельної ділянки в розмірі 1 224 679,93 гривень на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 17.06.2009 року, досі знаходиться на виконанні, тобто триває. Тобто, ТОВ «Буковина» на сьогоднішній день є боржником по грошовому зобовязанню в якому кредотором виступає Білгород-Дністровська РДА, що також зумовлює необґрунтованість позовних вимог позивача у звяку з їх передчасністю.

Згідно статті 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

За таких підстав, оцінивши всі зібрані за справою докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними та необґрунтованими, тобто такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 625, 653, 1212, 1214 ЦК України, статтями 1, 10, 11, 58-60, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура Одеської області про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя