Справа № 191/2713/15-ц
Провадження № 2/191/1206/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

при секретарі Силкіной О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20 березня 2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідації банку», згідно з яким з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк».

12 липня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №BLаЖГА00051745, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 20000,00 грн. строком до 12 липня 2014 року. За користування кредитом встановлена плата в розмірі 15% річних, за обслуговування кредиту щомісячна плата в розмірі 350,00 грн., що становить 1,75% від суми. Свої зобов'язання в частині сплати кредиту відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 04 серпня 2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 82123,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 11362,32 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3940,82 грн., комісії за РО в розмірі 5118,84 грн., штрафу в розмірі 61701,64 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості, від сплати судових витрат позивач звільнений.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але завчасно надав суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплатити позивачу заборгованість за кредитом, в розмірі 20687,13 грн. відсотків за користування кредитом та комісії. Проти задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу заперечував, посилаючись на те, що він сплачував кредит, у нього була деяка заборгованість, а коли він мав намір оплатити заборгованість, то виявилось, що банку м. Павлограді Дніпропетровської області, вже не існує. Жодних претензій чи повідомлень про наявність заборгованості він не отримував.

Під час судового розгляду справи судом були оглянуті наступні докази: копія договору банківського обслуговування від 12 липня 2011 року; графік погашення заборгованості за кредитом та процентами; детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки; розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року; копія паспорту та ідентифікаційного номеру відповідача.

Суд дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією договору банківського обслуговування від 12 липня 2011 року, згідно якого між сторонами був укладений вказаний договір і відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн. на споживчі потреби з кінцевою датою повернення 12 липня 2014 року. За користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 15 % річних та комісія за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та наявність заборгованості за кредитом в розмірі 11362,32 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 3940,82 грн., комісії в розмірі 5118,84 грн.

Відповідач в цій частині позовні вимоги визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У п.8 спеціальної частини договору та п.4.2 кредитного договору зазначено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, при тому, що прострочення боргових зобов'язань за договором перевищило 60 днів, банк має право вимагати від позивальника додатково сплатити банку штраф в розмірі 25 % від суми кредиту.

Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено 12 липня 2011 року, відповідач отримав в кредит грошову суму в розмірі 20000,00 грн., яку зобов'язався повернути до 12 липня 2014 року. Відповідач виконував умови кредитного договору щодо сплати кредитних коштів, в подальшому така сплата була тимчасово припинена.

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня).

Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14.

Таким чином, нарахування банком неустойки у вигляді штрафу у розмірі 61701,64 грн,. є порушенням вимог вищезазначених норм, а тому штраф підлягає зменшенню до 2840,58 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 536, 549, 613, 625 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 209, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, який народився 27.09.1952 року в с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», р/р: 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО: 321024, , заборгованість за договором банківського обслуговування №BLаЖГА00051745 від 12 липня 2011 року станом на 04 серпня 2015 року в загальному розмірі 20421(двадцять тисяч чотириста двадцять одну) грн. 98 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 11362(одинадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 32 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3940(три тисячі девятсот сорок) грн. 82 коп., комісії за РО в розмірі 5118(пять тисяч сто вісімнадцять) грн. 84 коп., штраф в розмірі 2840(дві тисячі вісімсот сорок)грн.. 58 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, який народився 27.09.1952 року в с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави в особі Управління Державного казначейства України у м. Синельникове Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, р/р: 0034, Банк одержувача: Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО: 805012, КБКД: 22030001, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_2