Справа № 645/8015/15-ц
Провадження № 2-о/645/152/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.1997 року, виданого Другою Харківською району ОСОБА_2 нотаріальної конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-1206 серія ААК № 149626, ОСОБА_3, яка померла 04.03.2015 року.

В обґрунтування посилається на те, що 04.03.2015 року померла ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, відповідно до якого заповіла належний їй будинок № 4 по провулку Технічному в м. Люботині ОСОБА_1. При перевірці документів для оформлення свідоцтва про право на спадщину нотаріусом виявлено, що в свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.06.1997 року вказано помилково прізвище спадкоємця «Нємцова», замість «Немцева», в результаті чого заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3.

Заявник у судовому засіданні підтримав заяву, просивши про її задоволення.

ОСОБА_2 нотаріальна контора Харківського району Харківської області в судове засідання не з?явились, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Суд, вислухав заявника, дослідив матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

До категорії справ, передбачених вищевказаною нормою ЦПК України відносяться справи за заявами про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ст.256 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.235 ЦПК України).

Згідно свідоцтва про одруження ХV-УА № 165783 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 27.01.1949 року укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Немцева». Із технічного паспорту на будинок № 4 по провулку Технічному у м. Люботин, зазначено прізвище власниці як «Немцева». Відповідно до пенсійного посвідчення № 612266 прізвище також зазначено як «Немцева», у пільговому посвідченні № 057335 серія В-ІV прізвище померлої ОСОБА_6 зазначено «Немцева».

Згідно заповіту від 09.07.1997 року, зазначено, що ОСОБА_3 заповідає усе своє майно ОСОБА_1. Крім того, згідно паспорту прізвище ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено як «Немцева». У свідоцтві про смерть серія І-ВЛ № 480370 зазначено, що 04.05.2015 року померла ОСОБА_3.

Але у свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.06.1997 року, виданого Другою Харківського району ОСОБА_2 нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-1206 серія ААК № 149626, зазначено прізвище спадкоємця як «Нємцова» М.О..

Копії всіх вище перелічених документів містяться в матеріалах справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.06.1997 року, прізвище спадкоємця помилково зазначено як «Нємцова» М.О..

Згідно відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 07.10.2015 року, встановлено, що 19.08.2015 року до нотконтори звернувся ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 04.03.2015 року, на житловий будинок по провулку Технічному, 4 у м. Люботин. При проведенні правового аналізу документів, поданих для видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом встановлено, що прізвище власника будинку не відповідає прізвищу заповідача, у звязку з чим була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших заяв щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, не надходило.

Таким чином, судом встановлено, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 04.03.2015 року.

Керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 нотаріальна контора Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 червня 1997 року, видане Другою Харківського району ОСОБА_2 нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-1206 серія ААК № 149626, належить ОСОБА_3, яка померла 04 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -