Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2015 року скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову ВДВС Дніпровського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка була винесена Головним державним виконавцем Телявським А.М, від 23.06.2015 року у виконавчому провадженні №47518034 від 13.05.2015 р. та зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва винести постанову про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Скарга мотивована тим, 13.05.2015 року державний виконавець прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження №47518034 на підставі виконавчого листа №2-3776/2010 в супереч вимог ст.. 25 та п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження». Державний виконавець надіслав скаржнику лист про відкриття виконавчого провадження після спливу строку на добровільне виконання постанови №47518034 від 13.05.2015. 04.06.2015 року заявник звернувся до суду із скаргою про скасування постанови про відкриття провадження у справі ВП №47518034 від 13.05.2015 р., яку 02.07.2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено. 23 червня 2015 року державний виконавець прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанову про арешт скаржник отримав 29.07.2015 року. Державний виконавець відмовився скасувати постанову про арешт майна, оскільки в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року цього не зазначено.

Скаржник до судового розгляду подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві до суду не з'явився, заперечень по суті справи до суду не надходило про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали скарги приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні судового рішення, прийнятого у відповідності з цим Кодексом, порушені їх права та свободи.

Згідно положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, що видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2015 р. скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження №47518034 від 13.05.2015 року. (а.с.19-20).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2015 р. скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №47518034) від 13 травня 2015 року, яка винесена головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявським А.М., про примусове виконання виконавчого листа №2-3776/2010 виданого 15.07.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 997 509,00 грн.(а.с.21-25)

До скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - 23.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського району м. Києва винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню ВП №47518034 та накладено арешт на все майно ОСОБА_1 в мужах суми стягнення 997 509,00 грн.(а.с. 3)

29.07.2015 року ОСОБА_1 до ВДВС Дніпровського району м. Києва подано заяву про скасування постанови про відкриття виконання провадження від 13.05.2015 року та скасування всіх дій державного виконавця, пов'язаних та вчинених в результаті виконавчого виконавчого провадження (а.с.18).

Виконавчі дії можуть вчинятися лише в межах відкритого виконавчого провадження. Внаслідок скасування постанови про відкриття виконавчого провадження втрачають свою чинність й постанови, якими було забезпечено примусове виконання у цьому виконавчому проваджені.

Проте постанова про арешт майна ОСОБА_1 не скасована.

Арешт і вилучення майна боржника проводиться державним виконавцем у порядку, передбаченому ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії за проводяться державним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення вжиті в межах виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 47518034 скасована, арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 23.06.2015 року по виконавчому провадженню ВП 47518034 підлягає зняттю.

На підставі викладеного, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженні №47518034 від 23.06.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зобов'язати державного виконавця постановити постанову про зняття арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення судового рішення, в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: