Справа № 456/3748/15-ц
Провадження № 2/456/1658/2015
РІШЕННЯ

іменем України

12 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моршинської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на приміщення кафе-бару, позначеному в технічному паспорті літерою Б-1, загальною площею 142,4 кв. м та котельні, позначеної в технічному паспорті літерою Г-1, загальною площею 18,3 кв. м, які розташовані по вул. І.Франка,54 «а» в м. Моршин Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що йому належить на праві власності 89/100 частин нежитлової будівлі Салону краси, готелю, розташованих за адресою: вул.І.Франка,54а в м. Моршин. Інші 11/100 частин даної будівлі належить відповідачці по справі ОСОБА_2

Дана будівля зведена ними зі згоди та дозволу Моршинської міської ради на земельній ділянці, кадастровий номер :01:006:0171, яка орендована ОСОБА_2 терміном на 49 років. Договір оренди укладено 16.03.2006р., зареєстровано у Стрийському районному відділі Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», запис у Державному реєстрі земель № 35 від 11.04.2015р.

Між ним та ОСОБА_2 здійснений реальний розподіл належних їм часток. Однак, в 2009р. зі згоди ОСОБА_2 ним добудовано приміщення кафе-бару Б-1 розміром 3,68х6,83 + 13,00х4,89 + 4,37 + 4,89/2 х 4,27 + 5,93 х 5,73, загальною площею 142,4 кв. м, та приміщення котельні, позначене у технічному паспорті літ. Г-1 розміром 2,97х4,13 + 2,48х0,39 + 2,48 + 1,23/2 х 2,47 загальною площею 12,9 кв. м. Дане будівництво проведено без належно оформленого дозволу та проектної документації на початок будівельних робіт, хоча відповідно до проведеного технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта будівлі салону краси, готелю, кафе, бару по вул. І.Франка,54 «а» в м. Моршин Львівської області від 25.02.2015р., виданого Стрийським МБТІ, відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації, придатні для подальшої безпечної експлуатації. Окрім цього дані прибудови не порушують інтереси мешканців м. Моршин, не суперечать суспільним інтересам.

Листом виконкому Моршинської міської ради від 07.08.2015р. № 1755/03.21 ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації права власності та рекомендовано звернутись до реєстраційної служби.

Позивач в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_3 позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.

Представники відповідача - Моршинської міської ради та третьої особи, будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останніх на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та з дотриманням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.5 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст.325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з ч.ч.1,3,5 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Пункт 12 постанови передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

З п.16 Постанови вбачається, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 16.03.2006р. Моршинська міська рада надала ПП Печеняк ОСОБА_4 в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0961 га, кадастровий номер :006:0171 за адресою м. Моршин, вул. І.Франка,54 «а» (а.с. 11-13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Моршин по вул. І.Франка,54 «а», форма власності приватна спільна часткова, частки кожного складають 89/100 та 11/100, відповідно (а.с. 7-10).

ОСОБА_1 за згодою відповідачки ОСОБА_2 самочинно добудовано приміщення кафе-бару, позначене у технічному паспорті літ. Б-1 розміром 3,68х6,83 + 13,00х4,89 + 4,37 + 4,89/2 х 4,27 + 5,93 х 5,73, загальною площею 142,4 кв. м, та приміщення котельні, позначене у технічному паспорті літ. Г-1 розміром 2,97х4,13 + 2,48х0,39 + 2,48 + 1,23/2 х 2,47 загальною площею 12,9 кв. м.

Листом виконкому Моршинської міської ради від 07.08.2015р. № 1755/03.21 ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації права власності та рекомендовано звернутись до реєстраційної служби.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта будівлі салону краси, готелю, кафе, бару по вул. І.Франка,54 «а» в м. Моршин за результатами технічного обстеження будівлі салону краси, готелю, кафе, бару (загальною площею 1495,6 кв. м) та котельні (загальною площею 12,9 кв. м) встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Будівлі придатні для подальшої безпечної експлуатації.

Отже, судом встановлено, що спірні будівлі кафе-бар та котельня самочинно побудовані позивачем на земельній ділянці, орендарем якої є ОСОБА_2 Остання, як користувач земельної ділянки за договором оренди не заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані споруди; останні відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації, придатні для подальшої безпечної експлуатації, будівництвом не порушено прав інших осіб, тому у суду є всі підстави визнати за позивачем право власності на самочинно збудовані будівлі кафе-бару та котельні.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення прибудови кафе-бару, позначене у технічному паспорті літ. Б'1, розміром 3,68 х 6,83 + 13,00 х 4,89 + 4,37 + 4,89/2 х 4,27 + 5,93 х 5,73, загальною площею 142,4 кв. м та приміщення котельні, позначене у технічному паспорті літ. Г1, розміром 2,97 х 4,13 + 2,48 х 0,39 + 2,48 + 1,23/2 х 2,47, загальною площею 12,9 кв.м, які розташовані за адресою: вул. І.Франка,54а в м. Моршин Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_5