Справа № 183/5945/15
Провадження № 2/183/3291/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря Данильченко Т. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого посилалась на те, що вона має двох повнолітніх доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають окремо від неї. Останнім часом у неї загострилися хвороби і на даний момент вона потребує сторонньої допомоги. Молодша донька ОСОБА_4 весь час намагалась їй допомагати по мірі її можливостей: купляла продукти харчування, допомагала прибирати квартиру, після загострення хвороби позивача та значного погіршення стану здоров'я була з позивачем у лікарні. Відповідач жодного разу позивачу не допомагала ані морально, ані матеріально, хоча має можливість це робити і позивач її просила про це. На даний момент позивач не працездатна, знаходиться на пенсії, хворіє, у зв'язку з чим не може працювати. Розмір її пенсії складає 949 грн. на місяць, яких не вистачає ні на елементарні речі, ні на ліки, вона потребує послуг соціального працівника, проте немає на це фінансової можливості. Відповідач має можливість надавати позивачу допомогу на утримання. Донька позивача ОСОБА_4 на теперішній час не має можливості утримувати позивача та допомагати їй, оскільки вона поїхала із сім'єю до Російської Федерації. Оскільки відповідач не працює, отримує не фіксовану суму грошових доходів, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що проживає сама в однокімнатній квартирі, вже після звернення до суду перенесла операцію, на яку просила гроші у відповідача, проте остання їй відмовила, після операції потребує реабілітації та довгострокового лікування, на що потрібні значні кошти. Її пенсії достатньо лише для сплати комунальних платежів, після чого грошей не вистачає навіть для купівлі хлібу. Вона має борги за комунальні послуги, не може купити всі необхідні ліки, на якій їй видають рецепти лікарі. У зв'язку із станом здоров'я потребує сторонньої допомоги, для чого нею укладений договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самого) громадянина з 4 групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома, який укладений на платній основі, оскільки вона має дітей.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, через свого представника надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 17).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог тим, що відповідач не працює, доходів не має, має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє і на лікування необхідні значні кошти. Відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу матері, чоловік відповідача навчається за кордоном, а не працює. Вважає, що оскільки соціальний працівник надає допомогу позивачу, то іншої допомоги від відповідача вона не потребує. Позивач отримує пенсію, яка дорівнює прожитковому мінімуму непрацездатної особи, а тому додаткової матеріальної допомоги від відповідача не потребує. Крім того, позивач має ще одну доньку, з якої не просить стягнути аліменти, але яка також повинна допомагати матері. Вважає, що позивач не надала доказів, які б підтверджували необхідність у матеріальній допомозі у вигляді аліментів щомісяця і лише з однієї доньки, а тому вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не підтвердженими. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних встановлених в судовому засіданні обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_5 (а.с. 3).

Позивач є непрацездатною особою, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн.; має хронічні захворювання, потребує медикаментозного лікування, на що необхідні значні кошти (а.с. 4, 5, 23). Крім того, позивач відповідно до договору про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самого) громадянина з 4 групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома отримує від Територіального центру соціального обслуговування соціальні послуги, визначені договором, на платній основі (а.с. 24). З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо заперечень представника відповідача проти позовних вимог тим, що позивач отримує пенсію в розмірі, який дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб в 2015 році, суд звертає увагу на те, що відповідна довідка про отримання батьком чи матір'ю доходів, які є меншими за прожитковий мінімум, безумовно свідчать про таку потребу, але є лише одним з передбачених ч. 2 ст. 57 ЦПК України засобів доказування.

Разом із тим, наявність у батька чи матері цього мінімуму не може заперечувати факт потреби в матеріальній допомозі.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що позивач має інші доходи крім пенсії за віком.

Крім того, абзацом 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, наявність можливості отримання матеріальної допомоги від інших дітей враховується лише при визначенні розміру стягнень і не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Вважаючи позовні вимоги обґрунтованими, суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 грн. щомісяця, оскільки враховує, що не тільки відповідач має обов'язок щодо утримання непрацездатної матері, але і молодша донька позивача, до якої позовні вимоги не пред'являлись, має обов'язок надавати матеріальну допомогу матері.

Крім того, суд бере до уваги, що в обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів, позивач посилалась на потребу у додаткових витратах, пов'язаних з тяжкою хворобою, проте такі позовні вимоги нею не заявлялись. А, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Визначаючи розмір аліментів судом також враховується те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави, судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення.

Суддя Г.Є. Майна