Справа № 199/6218/15-ц
03 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням №9 по вул. Тагільській у м. Дніпропетровську.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору дарування від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3026, на праві власності належить 27/96 частин домоволодіння №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Також на підставі Договору дарування земельної ділянки від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3023, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0456 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Тагільська, 9.
У спірному домоволодінні за даною адресою продовжує бути зареєстрованою донька позивача ОСОБА_2, яка була зареєстрована у вказаному домоволодінні як член родини. На теперішній час вона не проживає в будинку з червня 2014 року, її особисті речі відсутні, проживає за іншою, невідомою позивачу, адресою.
Починаючи з червня 2014 року ОСОБА_2 в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, тому позивач просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську.
Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи сповіщалась належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №84 від 22.10.2015 року. За даних обставин та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Треті особи у судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3026, належить 27/96 частин домоволодіння №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Також на підставі Договору дарування земельної ділянки від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3023, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0456 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Тагільська, 9.
У спірному домоволодінні за даною адресою продовжує бути зареєстрованою донька позивача ОСОБА_2, яка була зареєстрована у вказаному домоволодінні як член родини з дозволу позивача.
Як встановлено судом та підтверджується письмовими показаннями сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.08.2015 року відповідачка не проживає у домоволодінні №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську з червня 2014 року та її особисті речі відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідачка не проживає в будинку більше одного року, її реєстрація за вказаною адресою не дозволяє позивачу розпорядитися своєю власністю, крім того, він змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську.
Також суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 169, 208, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 405 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: