Справа № 347/1487/15
Провадження № 22-ц/779/2467/2015
Головуючий у 1 інстанції Бельмега М.В. М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця відділу ДВС Косівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 10 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду від 10 серпня 2015 року подання державного виконавця відділу ДВС Косівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, до виконання ним зобовязань за виконавчим листом про примусове виконання рішення суду № 1-456/2007р., виданого Голосїївським районним судом м. Києва.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що така ухвала є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, та його конституційних прав, тому ухвала підлягає скасуванню з наступних підстав.

По-перше, в ухвалі суду зазначено, що на виконанні в відділі ДВС Косівського РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Косівським районним судом про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 боргу у сумі 120 000 гривень. Проте зазначений виконавчий лист № 1-456/2007р. видавався Голосіївським районним судом м.Києва, а не Косівським районним судом, як зазначено в описовій частині ухвали.

По-друге, в ухвалі суду зазначено, що особа, щодо якої розглядається подання, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі. Апелянт стверджує, що з'явитися в судове засідання він не міг, оскільки за вказаною адресою, яка зазначена в ухвалі суду, тобто м.Косів, вул.Шухевича, 21 Івано-Франківської області, він не проживає і знятий з реєстрації 03.07.2013 року, а з 17.07.2013 року зареєстрований і постійно проживає за адресою м.Новодністровськ, мікрорайон Діброва, 1-Б, кв.11 Чернівецької області, що стверджується ксерокопією його паспорта.

По-третє зазначає, що йому нічого не було відомо про відкриття виконавчого провадження щодо нього відділом ДВС Косівського районного управління юстиції і про розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в Косівському районному суді, тому дії відділу ДВС є незаконними.

На думку апелянта, виконавче провадження відділом ДВС Косівського РУЮ відкрито незаконно, оскільки виконавчий лист знаходився на виконанні відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області, куди ним було подано заяву від стягувача ОСОБА_5 від 08.12.2010 року про повернення їй виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу на її користь в сумі 120 000 гривень. Після чого відділом ДВС Сокрирянського районного управління юстиції 23.12.2010 року був направлений лист начальнику СВК № 67 про припинення стягнення із моєї заробітної плати та повернення виконавчого листа до ВДВС Сокирянського РУЮ.

З наведених підстав просив ухвалу суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відділу ДВС Косівського РУЮ в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладених у ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмежене ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд враховував загальний розмір суми боргу та невиконання боржником рішення суду, і на підставі цього дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання грошового зобов'язання слід тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Однак такий висновок суду є неправильним та суперечить нормам процесуального права.

Так, відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Права та обовязки державного виконавця передбачено ст.11 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 18 частини 3 цієї ж статті закріплено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Виходячи зі змісту даної норми права, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника застосовується судом у випадку встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Зважаючи на те, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається негайно тільки з участю державного виконавця, та з огляду на положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, саме на державного виконавця покладається обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.11.2007 року Голосіївський районний суд м. Києва видав виконавчий лист по справі №1-456/2007р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 120 000 грн. (а.с.4). Із записів на звороті виконавчого листа, які здійснені державними виконавцями, вбачається, що виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні у відділах ДВС, частково утримано кошти в розмірі 1450,38 грн.

22.06.2015 року по вказаному виконавчому листу відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.3).

Отже з досліджених вище матеріалів слідує, що надані державним виконавцем документи свідчать про факт наявності зобовязання, однак не про факт ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки у матеріалах відсутні докази вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, направлення даної постанови боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як це передбачено ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», а також направлення відповідних вимог держаного виконавця.

Оскільки надані державним виконавцем документи не підтверджують факту ухилення боржника від виконання зобовязань, суд дійшов неправильного висновку щодо наявності правових підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи наведене, відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Косівського районного суду від 10 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Косівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_6