УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району, Міністерство оборони України, про усунення перешкод у користуванні майном за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_7, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 7 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила усунути їй перешкоди у користуванні приміщеннями НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 7 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року, зупинено провадження у вказаній справі до розгляду іншої цивільної справи, у якій оспорюються правові підстави отримання ОСОБА_3 у користування житлового приміщення в спірному будинку, а саме, кімнати НОМЕР_4 та пов'язаною із цим неправомірністю зайняття допоміжних приміщень у будинку НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_3 посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові ухвали, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що розгляд цієї справи є неможливим до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_9 до ОСОБА_3, квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району, Міністерства оборони України, виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_10, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про захист житлових прав, оскільки вимоги взаємопов'язані і можливість її розгляду та вирішення залежить від судового рішення, ухваленого в іншій справі.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до роз'яснень, які надані у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Судова колегія вважає, що висновки місцевого суду про те, що розгляд справи за позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомістю неможливий до розгляду іншої цивільної справи у якій йдеться про правомірність набуття ОСОБА_3 права користування спірним приміщеннями, є помилковим, оскільки правомірність чи неправомірність набуття позивачем права користування на квартиру НОМЕР_4 та пов'язаною із цим неправомірністю зайняття допоміжних приміщень у будинку НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 є безпосереднім обов'язком суду, що розглядає справу.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, на зазначені обставини уваги не звернув і дійшов помилкового висновку про додержання судом першої інстанції вимог процесуального закону при постановленні ухвали про зупинення провадження у справі.

Сутність викладеного дає підстави стверджувати, що місцевий суд зупинив провадження у справі з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, а суд апеляційної інстанції не усунув допущені місцевим судом порушення.

За таких обставин питання про зупинення провадження у справі вирішено судами всупереч нормам процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції і передачі справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_7, задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 7 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська