Справа № 219/8902/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В., при секретарі судового засідання Брагіній М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

відповідачі не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:ОСОБА_2 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 69/100. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про право на житло від 27.11.2007 року, виданого Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить позивачу, його дружині ОСОБА_2, та відповідачам (їх дітям) ОСОБА_3, ОСОБА_4, на праві спільної часткової власності по ? частці кожному. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі. Проте, незважаючи на дану реєстрацію, відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають та даною квартирою не користуються вже більше одного року. При цьому, як відомо позивачу, ОСОБА_4 проживає у м. Севастополі АРК ще з травня 2009 року ,а ОСОБА_3 у м. Батайську Ростовської області (Російська Федерація) з березня 2013 року ,і повертатися до вказаної квартири вони не планують. Крім того, не зважаючи на те, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, вони не несуть відповідних витрат за комунальні послуги та інших витрат на утримання квартири, а їх реєстрація не дає можливості позивачу оформити відповідним чином субсидію. У звязку із цим, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повному обсязі, просив їх задовольнити на підставах, викладених у позові.

Третя особа, ОСОБА_2, яка є дружиною позивача, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не зявилися, однак направили до суду електронною поштою заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, та не заперечували проти їх задоволення.

Суд, заслухавши доводи позивача, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 69/100, належить позивачу ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_2, та відповідачам (їх синам) ОСОБА_3, ОСОБА_4, на праві спільної часткової власності по ? частці кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.11.2007 року, виданого Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.12.2007 року № 17211855 (арк.с.9,10).

Згідно довідки Приватного підприємства «Вілс» № 2519 від 15.09.2015 року, за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 69/100, зареєстровані позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.с.12).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має припущення щодо порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для попередження такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Кожен із співвласників квартири не має переваг перед іншим.

Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є кожний з них власниками по 1/4 частині квартири, порушуються будь - яким способом порушуються його права, як власника такої ж частки - 1/4 частини квартири чи створює перешкоди у здійсненні прав власника. Доводи щодо неможливості оформити субсидію є необґрунтованими.

Визнання позову відповідачами, оформленими заявами від 26.11.2015 року та 30.11.2015 року, що надійшли до суду електронною поштою із зазначенням, що «не возражают о снятии меня с регистрационного учета в святи с прекращением права пользования» не можуть бути прийнято до уваги, оскільки, по-перше, в довіреності від 03.11.2015 року вказано, що ОСОБА_4 проживає за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_4, позовні вимоги не містять вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачами, які є співвласниками квартири, суперечить закону, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків передбачених законом, то власник (співвласник) не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є співвласниками квартири номер 100 по вул. Ювілейній 69, такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Шевченко