СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1157/15-ц
Провадження № 2/306/528/15
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

при секретарі Дешко В.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява справу за позовом публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "ВіЕс Банк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що 02 квітня 2008 року між публічним акціонерним товариством "ВіЕсБанк" (правонаступник ВАТ "Електрон Банк") та громадянином ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № КF 48224 з додатками, згідно якого позивачем було надано кредит відповідачу в розмірі 65 000 Євро, з кінцевим строком погашення не пізніше 31.03.2028 року під 11.0% річних

Позивачем умови кредитного договору виконано та надано кредит в сумі, визначеній Кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1449_104 від 03.04.2008 року.

Відповідач своїх договірних зобовязань не виконав, внаслідок чого заборгував банку 48812.04 Євро, що становить 1 146 503.10 грн., з яких 45138,37 Євро - заборгованості за кредитом, 3 074.34 Євро - заборгованість за відсотками, 599.33 Євро - нарахованої пені.

Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 (згідно довіреності від 19.03.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрованої в реєстрі за № 194) в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні (заява від 25.11.2015 року).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що між сторонами 02.04.2008 року укладено кредитний договір № КF 48224 з додатками, згідно якого позивачем було надано кредит відповідачу в розмірі 65 000 Євро з кінцевим строком погашення не пізніше 31.03.2028 року під 11.0% річних .

Станом на день звернення до суду 21.05.2015 року відповідач заборгував за кредитним договором 48812. 04 Євро , що становить 1 146 503 .10 грн., з яких 45138,37 Євро - заборгованості за кредитом, 3 074.34 Євро - заборгованість за відсотками, 599.33 Євро - нарахованої пені.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - при розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України».

Відповідно до ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 615 ч. 2 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.

За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Разом з тим, суд вважає за необхідне врахувати наступне.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" - "Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".

Згідно ст. 1 ч.1 вказаного Закону : "Дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов'язок за межами України, та членів їх сімей.

Судом перевірено докази, надані представником відповідача, а саме :

- довідка головного управління МВС України в м. Київ від 28.11.2014 року № 14/544, згідно якої ОСОБА_2 з 13 вересня 2014 року перебуває на службі в органах внутрішніх справ. Обіймає посаду старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київ -2" Головного управління МВС України в м. Києві.

Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 07 жовтня 2014 року № 200 о/с дск ОСОБА_2 відряджений в зону проведення антитерористичної операції на територію Луганської та Донецької областей для виконання завдань, визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом" та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції.;

- довідкка головного управління МВС України в м. Києві від 02.06.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 обіймає посаду старшого інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київ-2" Головного управління МВС України в м. Києві.

Відповідно до витягів з наказів першого заступника керівника Антитерористичного центру при службі Безпеки України від 27 грудня 2014 року № 112 з 07.10.2014 року по 05.11.2014 року, з 06.11.2014 по 26.11.2014 року; від 06 березня 2015 року № 65 з 30.01.2015 по 01.03.2015 року, від 31 березя 2015 року - з 31.03.2015 року по 30.04.2015 року перебував у службовому відрядженні у складі сил і засобів, залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових завдань.

Таким чином, заявлені вимоги щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_2 за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року та пені, за вказаний період, являється таким, що не відповідає вимогам Закону.

Разом з тим, Законодавством України не передбачено будь-яких пільг вказаним особам щодо сплати основного боргу за кредитом. Отже, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, вимоги являються підставними та їх слід задовольнити.

В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України, (стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог).

Позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 3654,00 грн. та витрат за подання заяви про забезпечення позову в сумі 121 грн. 80 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 527, 530, 1049, 1050, 615, 625 ЦК України, ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", керуючись ст.ст. . 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця: м. Свалява, вул. Туряниці, буд. 4, Закарпатської області заборгованість по кредитному договору № KF 48224 від 02.04.2008 року на суму 45138,37 EUR (по курсу НБУ станом на 15.05.2015 року становить 1 EUR = 23,488121 грн.) - 1060215,49 грн. на користь публічного акціонерного товариства "ВіЕсБанк" (р/р 0, МФО 325213, в ЛТУ НБУ м. Львова, адреса: м. Львів, вул. Грабовського, буд. 11).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця: м. Свалява, вул. Туряниці, буд. 4, Закарпатської області на користь ПАТ "ВіЕсБанк" (р/р 0, МФО 325213, в ЛТУ НБУ м. Львова, адреса: м. Львів, вул. Грабовського, буд. 11) - сплачені судові витрати у сумі 3491,48 грн. (три тисячі чотириста девяносто одна гривна 48 копійок).

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська