УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів:Ізмайлової Т. Л., Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», ОСОБА_6, треті особи: Філія в місті Дніпропетровську Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», ОСОБА_7, про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», в інтересах якого діє Вілько Наталія Георгіївна, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ОСОБА_6, треті особи: Філія в місті Дніпропетровську Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», ОСОБА_7, про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18 червня 2013 року по вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2013 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 54/13А від 12 липня 2013 року майнові збитки завдані позивачу складають 33 869, 60 грн.

12 серпня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровської філії ПрАТ «АСК «Інго Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «АСК «Інго Україна», що підтверджується Полісом № АВ/8156545 обов'язкового страхування НАСК «Оранта», остання виплатила йому лише 18 033,73 грн страхового відшкодування за завдані збитки, тому він вимушений звернутися з вказаним позовом та просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути: з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на його користь страхове відшкодування в розмірі 15 835, 87 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 800 грн, пеню у розмірі 2 082,53 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 129,39 грн, три відсотки річних від простроченої суми - 434,81 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн та судові витрати; з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4 059,13 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 15 835,87 грн; матеріальні збитки в розмірі 800,00 грн; пеню в сумі 2 082,53 грн; інфляційні втрати в сумі 2 129,39 грн; 3 % річних від простроченої суми - 434,81 грн; моральну шкоду - 5 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 франшизу в сумі 510,00 грн та моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 15 325,87 грн, пеню в сумі 2 082,53 грн, інфляційні втрати в сумі 2 129,39 грн, 3 % річних від простроченої суми - 434,81 грн, моральну шкоду в розмірі 500,00 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 800,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 франшизу в сумі 510,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в інтересах якого діє Вілько Н.Г., не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить позивачу складає 33 869,60 грн, а ПрАТ «АСК «Інго Україна», у якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 виплачено лише 18 033,73 грн, тому ПрАТ «АСК «Інго Україна» має відшкодувати позивачу ще 15 325,87 грн, що не перевищує ліміту відповідальності, який складає 50 000,00 грн та з урахуванням франшизи в розмірі 510,00 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6

Крім того, суд апеляційної інстанції задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з ПрАТ «АСК «Інго Україна» пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що страхова компанія прострочила виплату страхового відшкодування в повному обсязі. Також апеляційний суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про відшкодування страховою компанією моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України в розмірі 500,00 грн.

Проте повністю погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 червня 2013 року на вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2013 року ОСОБА_6 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Пежо» ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна», що підтверджується Полісом № АВ/8156545 обов'язкового страхування, сума ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн, розмір франшизи - 510 грн.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст. 990 ЦК України).

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (далі - Закон) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За приписами п. 33-1.1 ст. 33 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

На підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ МВС України зобов'язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров'я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров'я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди (п. 33-1.2 ст. 33-1 Закону).

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року (далі - Постанова) роз'яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 54/13А від 12 липня 2013 року матеріальний збиток завданий позивачу складає 33 869,60 грн.

12 серпня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровської філії ПрАТ «АСК «Інго Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом № 312 від 16 серпня 2013 року ОСОБА_5 повідомлено, що у відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «АСК «Інго Україна» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 18 033, 73 грн. Розмір франшизи згідно з договором становить 510 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем було проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля на станції технічного обслуговування - ТОВ «ГермесАвтоТранс», вартість якого складає 37 418,73 грн.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, зокрема, наявності підстав для стягнення з відповідача розміру страхового відшкодування, залишив поза увагою положення абзацу 1 п. 36.2 ст. 36 Закону, яким передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Водночас, судом першої інстанції не перевірено чи здійснена позивачем оплата вартості відновленого ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку.

Крім того, суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування не з'ясував наявність вини останнього у такій несвоєчасній виплаті, не перевірив чи було надано позивачем страховику пакет всіх документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (ст. 35 Закону), на кого зі сторін правовідносин покладено обов'язок надання/витребування документів з приводу обставин та осіб причетних до скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідно до положень ст. 33-1 Закону.

Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних витрат, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 - 550 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12). Проте, рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню, оскільки розмір 3% річних та інфляційних витрат залежить від розміру страхового відшкодування.

Крім того, суд апеляційної інстанції, вирішуючи даний спір в частині відшкодування моральної шкоди із страхової компанії, не звернув уваги на те, які правовідносини виникли між сторонами, оскільки моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом, в даному випадку Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», а тому неправильно застосував до спірних правовідносин ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з чим прийшов до передчасного висновку щодо їх задоволення в цій частині.

Також суд апеляційної інстанції, вирішуючи даний спір, не звернув уваги на те, що позивачем були уточнені позовні вимоги, згідно яких він просив стягнути матеріальну шкоду не лише із страхової компанії, а також із винної особи - ОСОБА_6, у зв'язку з чим не зробив правових висновків щодо вказаних вимог, що є порушенням норм процесуального законодавства.

За таких обставин, визнати ухвалене судове рішення законним і обґрунтованим не можна, тому воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», в інтересах якого діє ВількоНаталія Георгіївна, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук