У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати відповідача надати правовстановлюючі документи на вказану квартиру для отримання свідоцтва про право на спадщину.

На обґрунтування позову ОСОБА_6 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_10, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на ім'я ОСОБА_7, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також 15 травня 2012 року до відкритої спадкової справи було долучено заяву сина померлої - ОСОБА_9, яким мав право на обов'язкову частку у спадщині у зв'язку з непрацездатністю, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру.

Правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача та позивач неодноразово просив її надати їх йому для належного оформлення своїх спадкових прав, однак відповідач відмовляється такі надати.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7 надати ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, для отримання свідоцтва про право на спадщину. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_9 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 03 січня 2012 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після її смерті залишилося спадкове майно: квартира АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 04 листопада 1994 року № 3-94-40012-Ц.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 є: ОСОБА_7 згідно із заповітом, ОСОБА_9 за законом.

27 січня 2012 року ОСОБА_7 звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до Сьомої харківської державної нотаріальної контори.

07 травня 2012 року син померлої ОСОБА_9 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Сьомої харківської державної нотаріальної контори через Шосту державну нотаріальну контору м. Одеси.

Згідно з довідкою МСЕК ОСОБА_9 є інвалідом другої групи безстроково.

Родинні стосунки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджуються копією свідоцтва про народження, відповідно до якого ОСОБА_10 є матір'ю ОСОБА_9

Згідно зі свідоцтва про смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, свідоцтво про право на спадщину не отримав.

07 грудня 2012 року ОСОБА_6 звернувся до Шостої одеської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що належними способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача надати правовстановлюючі документи, а позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно є передчасними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та визнаючи з позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на спадщину та отримати свідоцтво, відповідач відмовляється такі надати та відповідно оспорює право ОСОБА_6 на спадщину. В частині позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_7 надати правовстановлюючі документи суд апеляційної інстанції виходив з того, що такі вимоги не відповідають способу захисту прав та інтересів особи, передбачених ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844322/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844367/ed_2014_07_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування <nau://ukr08>» роз'яснено, що перелік осіб, які мають право на обов'язковому частку, що визначений ст. 1241 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1241>, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1297 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844405/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 39 <nau://ukr/3425-12|st39> Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема видають свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту ст. ст. 1296 <nau://ukr/435-15|st1296>-1299 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1299> питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у ч. 2 п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що на час відкриття спадщини ОСОБА_9 був непрацездатним, своєчасно звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_10, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки, крім нього, інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_10 не було, то він спадкує Ѕ частини спірної квартири відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Також, встановивши, що до отримання свідоцтва про право власності на спадщину ОСОБА_9 помер, після його смерті залишився спадкоємець - син ОСОБА_6, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_9, правовстановлюючі документи на спірну квартиру знаходяться у ОСОБА_7, відповідач оспорює право ОСОБА_6 на спадщину, і своїми діями - ненаданням правовстановлюючих документів на квартиру - унеможливлює оформлення позивачем спадщини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, оскільки відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину - квартиру АДРЕСА_1

З урахуванням способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених у ч. 2 ст. 16 ЦК України, та того, що право, яке позивач вважав порушеним, захищене у обраний ним спосіб шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_7 надати ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає змісту ст. 332 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказів, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук