Справа № 489/3860/15-ц
Номер провадження 2/489/1927/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), ОСОБА_3 (далі-відповідач 2) про визнання частки у спільному майні, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 53/100 частки житлового будинку за адресою: пров. 1 Бульварний, 30 в м. Миколаєві, яку на підставі заповіту отримав позивач та оформив спадкові права відповідно до закону. Проте останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний будинок, так як вона знаходиться у спільній сумісній власності померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Просить суд визнати за померлою ОСОБА_4 1/2 частки земельної ділянки, яка знаходиться у спільному майні та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки в порядку спадкування.

Ухвалою суду первісних відповідачів замінено правонаступниками.

В судовому засіданні представник позивача збільшила вимоги і просила визнати, що частка померлої ОСОБА_4 складала 53/100 та просила визнати право власності в порядку спадкування, позов підтримала, просила його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно Свідоцтва про смерть, серії I-ФП, 18.02.2014 померла ОСОБА_4.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, позивач є спадкоємцем ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про право на спадщину №56480354 позивач успадкував 53/100 частки у праві власності на житловий будинок, за адресою: пров. 1 Бульварний, 30 в м. Миколаєві.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2014 позивач є власником 53/100 частки житлового будинку за адресою: пров. 1 Бульварний, 30 в м. Миколаєві.

Згідно Державного акту на право власності на землю, земельна ділянка, яка розташована за адресою: пров. 1 Бульварний, 30 в м. Миколаєві знаходиться у приватній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що перейшов у власність позивача на підставі заповіту.

03.09.2014 винесено постанову про відмову від вчинення нотаріальних дій у зв'язку з неможливістю визначення розміру спадщини, яка переходить до позивача після смерті ОСОБА_4 у праві власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: пров. 1 Бульварний, 30 в м. Миколаєві у позасудовому порядку.

Згідно із ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, й лише у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що за час життя ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, заповідано позивачу.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до роз'яснень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04р."Про практику застосування судами земельного законодавства " З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.

Оскільки власники частка житлового будинку померлої ОСОБА_4 складала 53/100, відповідачі не заперечували проти вимог, суд вважає за можливе визнати, що частка померлої ОСОБА_4 у спільному майні, а саме земельній ділянці № 30 по провулку Бульварний Перший в м. Миколаєві, складає 53/100.

Враховуючи те, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було лише відсутність визначення часток у спільній власності суд вважає, що задоволення вказаної вимоги достатньо для захисту прав позивача.

При винесенні рішень суд не повинен перебирати на себе функції інших органів влади, тому враховуючи відсутність спору щодо оформлення спадщини при визначенні частки померлої, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог про визнання права власності належить відмовити.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати, що частка померлої ОСОБА_4 у спільному майні, а саме земельній ділянці № 30 по провулку Бульварний Перший в м. Миколаєві, складає 53/100.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв