АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що він є власником 1/3 частини квартири № 54 у будинку № 23 «А» по вулиці Героїв Севастополя в м. Києві відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва 20 грудня 1999 року. (розпорядження № 2261).

Власниками інших частин вказаної квартири є його мати - відповідачка ОСОБА_5 та його сестра - відповідачка ОСОБА_4, кожній з яких належить на праві власності по 1/3 частини квартири.

На час звернення до суду з позовом оригінал правовстановлюючого документу, який посвідчує його право власності на спірне майно - свідоцтво про право власності на житло від 20 грудня 1999 року знаходиться у відповідачів. Відповідачі відмовляються добровільно надати йому зазначений оригінал свідоцтва, чим перешкоджають розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Зокрема, він має намір укласти в інтересах своєї дитини договір дарування 1/3 частини спірної квартири.

Справа №760/14249/2015
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14803/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
З наведених підстав, просив зобов'язати відповідачів надати йому оригінал правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1, а саме свідоцтво про право власності на житло від 20.12.1999 р., виданого Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва (розпорядження № 2261).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надати ОСОБА_6 оригінал свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, виданого 20 грудня 1999 року Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва за розпорядженням № 2261, для укладення договору дарування належної йому частини квартири.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати з оплати судового збору в сумі 243 грн.60 коп., тобто по 121, 80 грн. з кожного відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідачів ОСОБА_3, який діє на підстав договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_9, ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.94, 95). А тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в рівних долях кожному.

Правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на дану квартиру є свідоцтво про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням органу приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва від 20 грудня 1999 року №2261.

Статтею 33 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до ст.ст.316, 317 ЦК, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.ч.1, 4 ст.355 ЦК, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст.356 ЦК, Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частино першою ст.358 ЦК визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 362 ЦК, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є обґрунтованими, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спільне майно знаходиться у відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що не заперечувалось відповідачами в суді першої інстанції і це вбачається зі змісту апеляційної скарги, чим порушується право власності позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: