Категорія 34Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

при секретарі: Сніжко O.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3 та Державної Казначейської служби України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою УМВС України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Позовні вимоги, з врахуванням заміни неналежного відповідача та зміни підстав позову, мотивовані наступним.

13 березня 2015 року о 9 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Островського ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Foton», д.н.з. 020862 і, порушивши п.п. 13.1, 11.4 ПДР України, не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5; після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2

В результаті ДТП завдано шкоди автомобілю «Фольксваген» та автомобілю марки «BМW», який належить ОСОБА_2

В автомобілі НОМЕР_2 пошкоджено капот, передній бампер, два передні крила, лобове скло, шість подушок безпеки, решітка радіатора, дах.

Право власності ОСОБА_2 на автомобіль НОМЕР_3 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ №САТ110979.

Вина ОСОБА_4 встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року у справі №127/4814/15-п, якою останнього притягнуто до адміністративної віповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Foton», д.н.з. 020862, його власником являється Автогосподарство УМВС України у Вінницькій області.

Цивільна відповідальність Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області за шкоду, завдану даним автомобілем, була застрахована у Страховій компанії «Княжа Вієнна ОСОБА_6», що підтверджується копією поліса № АС8181477 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів, який був укладений 08.04.2014 року.

Вартість заподіяного матеріального збитку складає 664 885 грн., що підтверджується звітом №15/108 від 05.04.2015 року, складеним субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 За результатом розгляду документів за зазначеним страховим випадком, що стався 13.03.2015 року, розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті ОСОБА_2 по договору цивільної відповідальності СК «Княжа Вієнна ОСОБА_6», з врахуванням франшизи, становить 49500 грн., про що страхова компанія повідомила ОСОБА_2 листом від 24.04.2015 року № 2308.

Так як ОСОБА_3 перебував на посаді міліціонера роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області і автомобілем марки «Foton», д.н.з. 020862 керував на підставі наказу УМВС України у Вінницькій області від 28.01.2015 року №100 «Про закріплення транспортних засобів», ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача, з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах, матеріальну шкоду в розмірі 615385,80 грн. (664885,80 грн. - 49500,00 грн.) і понесені судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2015 року позов задоволено у повному обсязі.

Дане рішення суду оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, як незаконне та необґрунтоване.

Так, апелянт вважає, що відповідальність за позовом має нести ОСОБА_3; що суд у рішенні безпідставно посилається на норму ст.1172 ЦК України замість норми ст. 1174 ЦК України, оскільки УМВС України у Вінницькій області є органом державної влади, а ОСОБА_3 працівником міліціі; не доведені обставини про перебування ОСОБА_3 при виконанні службових обов`язків на час ДТП та сума збитків.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухватити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові норми дотримані в повному обсязі.

Так, в ході розгляду справи встановлені наступні обставини.

13 березня 2015 року о 9 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Островського ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Foton», д.н.з. 020862 і, порушивши п.п. 13.1, 11.4 ПДР України, не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5; після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

В результаті ДТП завдано шкоди автомобілю «Фольксваген» та автомобілю марки «BМW», який належить ОСОБА_2

В автомобілі НОМЕР_2 пошкоджено капот, передній бампер, два передні крила, лобове скло, шість подушок безпеки, решітка радіатора, дах.

Право власності ОСОБА_2 на автомобіль НОМЕР_4 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ №САТ110979.

Вина ОСОБА_4 встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року уо справі №127/4814/15-п, якою останнього притягнуто до адміністративної віповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зазначені обставини визнаються сторонами, вони відповідають наявним у справі доказам: довідці ДАІ з обслуговування м. Вінниці про те, що під час ДТП, яка сталася 13.03.2015 року о 9 год. 30 хв. на вул. Островського, автомобіль «BМW» з державним номерним знаком АВ 9888 АА отримав механічні пошкодження (а/с 6); свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 (а/с 24); постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 (а/с 5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Foton», д.н.з. 020862, його власником являється Автогосподарство УМВС України у Вінницькій області (а/с 25).

Цивільна відповідальність Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області за шкоду, завдану даним автомобілем, була застрахована у Страховій компанії «Княжа Вієнна ОСОБА_6», що підтверджується копією поліса № АС8181477 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів, який був укладений 08.04.2014 року (а/с 23).

Вартість заподіяного матеріального збитку, який відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля ВМW Х5 з реєстраційним номером АВ 9888 АА, складає 664 885 грн., що верджується звітом №15/108 від 05.04.2015 року, складеним субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 (а/с 7-17).

За результатом розгляду документів за зазначеним страховим випадком, що стався 13.03.2015 року, розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті ОСОБА_2 по договору цивільної відповідальності СК «Княжа Вієнна ОСОБА_6», з врахуванням франшизи, становить 49500 грн., про що страхова компанія повідомила ОСОБА_2 листом від 24.04.2015 року № 2308 (а/с 26). Тому, 664885,80 грн. - 49500,00 грн. = 615385,80 грн. матеріальний збиток, на який претендував позивач.

Відповідно до витягу з наказу начальника УМВС України у Вінницькій області №170 о/с від 28.09.2010 року ОСОБА_3 був призначений на посаду міліціонера 2 взводу окремої роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області (а/с76). Він керував автомобілем марки «Foton», д.н.з. 020862 на підставі наказу УМВС України у Вінницькій області від 28.01.2015 року №100 «Про закріплення транспортних засобів» (а/с 78).

Згідно відповіді начальника управління МВС України у Вінницькій області № 2/3-258 від 23.06.2015 року на адвокатський запит, наказ про звільнення ОСОБА_3 відсутній, оскільки ОСОБА_3 є діючим працівником органів внутрішніх справ (а/с77).

За вказаних обставин та з урахування того, що саме водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Foton», д.н.з. 020862, в результаті ДТП завдав шкоди і автомобілю «Фольксваген», і автомобілю марки «BМW», який належить позивачу, суд правомірно зазначив у своєму рішенні п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, як загальну норму матеріального права для відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки.

Далі суд виходив з обставин, що ОСОБА_3, під час ДТП перебував у трудових відносинах з УМВС України у Вінницькій області і що шкода ним заподіяна під час виконання службових обов`язків, тому застосував норму ч.1 ст. 1172 ЦК України з посиланням на п.п. 4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

На думку колегії суддів, зазначені правові норми відповідають правовідносинам, які випливають з вказаних встановлених обставин.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про те, що майнова шкода, яка полягає у вартості відновлюваного ремонту автомобіля, вказана у звіті №15/108 є обґрунтованою і відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», виходячи з обґрунтувань такого висновку, які полягають у тому, що перелік пошкоджень, зазначених у протоколі огляду автомобіля №15/108 від 20.03.2015 року, складеному аварійним комісаром, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7, вказує на характер пошкоджень, які виявив працівник Державтоінспекції МВС під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з уточненнями спеціаліста у даній сфері і що даний спеціаліст є фахівцем, відповідно до Сертифікату №14344/13, виданого фондом Державного майна України 14 лютого 2013 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як уже було зазначено, норма ст.1188 ЦК України є загальною нормою матеріального права для відповідальності за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. У даному ж випадку, враховуються, крім взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, обставини трудових відносин ОСОБА_3 з відповідачем, які відсилають до спеціальної норми матеріального права ст.1172 ЦК України, тому думка апелянта про необхідність застосування до встановлених правовідносин норми ст. 1188 ЦК України та стягнення заподіяної шкоди з ОСОБА_3 помилкова.

Не може бути застосована до даних правовідносин і норма ст.1174 ЦК України, виходячи з того, що ОСОБА_3 під час скоєння ДТП та заподіяння майнової шкоди позивачу, виконував виробничу функцію водія і при цьому не виконував організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків.

Щодо недоведеності обставин виконання службових обов`язків ОСОБА_3 під час ДТП, то такі твердження теж безпідставні, з огляду на наступне.

Посилання апелянта на постанову Вінницького міського суду від 26.03.2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, де вказано, що ОСОБА_3 не працюючий, не спростовує обставин про виконання ним службового обов`язку під час ДТП, оскільки Постанова винесена 20.03.2015 року, а ДТП сталася 13.03.2015 року, а не в один день.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов`язкова для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання трудових обов`язків встановлюється у даній цивільній справі на підставі всіх наданих доказів.

Такими доказами, зокрема є: витяг з наказу начальника УМВС України у Вінницькій області №170 о/с від 28.09.2010 року, за яким ОСОБА_3 був призначений на посаду міліціонера 2 взводу окремої роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області (а/с76). Він керував автомобілем марки «Foton», д.н.з. 020862 на підставі наказу УМВС України у Вінницькій області від 28.01.2015 року №100 «Про закріплення транспортних засобів» (а/с 78).

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що під час ДТП він виконував свої трудові обов`язки і його пояснення, відповідно до ст. 57 ЦПК України, також є доказами у справі, які нічим не спростовані та які узгоджуються з вищезазначеними доказами його призначення на посаду і закріплення за ним транспортного засобу «Foton», д.н.з. 020862.

Щодо спростування апелянтом звіту №15/108 від 5 квітня 2015 року, яким визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля ВМW Х5, належного позивачу, посиланнями на огляд автомобіля без присутності представника Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області, то вони безпідставні, оскільки даний огляд проводився за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не передбачає участі винної особи в огляді.

Доводи апелянта, що огляд проводився через певний проміжок часу після перебування автомобіля на зберіганні у позивача, не спростовує рішення суду, оскільки така процедура передбачене саме вказаним Законом, як і строки, в межах яких був оглянутий автомобіль.

Таким чином, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не спростовується доводами апеляційної скарги, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно ОСОБА_8