Справа № 352/2146/15-ц
Провадження № 2/352/1181/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд малолітнього сина за межі України без згоди батька.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з відповідачем згідно рішення Тисменицького районного суду від 19.10.2011 р. син залишився проживати з нею. Вона працює за межами України, а саме у ОСОБА_4, і хотіла б, щоб син у період канікул відвідав цю країну. Однак, відповідач не надає нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон. Просила надати дозвіл на виїзд за межі України у ОСОБА_4 малолітнього ОСОБА_5 без згоди батька на період з 01.12.2015 р. до 31.12.2016 р. та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитині без згоди батька.

Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з відповідачем згідно рішення Тисменицького районного суду від 19.10.2011 р. син залишився проживати з позивачкою, яка працює у ОСОБА_4 і має намір у період канікул поїхати з дитиною в цю країну в туристичних та оздоровчих цілях. Однак, позивачка не змогла отримати від відповідача нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд сина за кордон.

У відповідності до ч.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Згідно вимог ч.1 ст.9, ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини; поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 р. № 724), перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними; згідно пп.2 п.4 Правил виїзд дитини віком до 16 років за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 р. № 380), оформлення проїзного документа дитини здійснюється на підставі заяви батьків, справжність підпису яких засвідчена нотаріально; за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З урахуванням вказаних норм національного законодавства та міжнародного права, враховуючи встановлені обставини та інтереси малолітнього сина сторін, закордонна поїздка якого лише сприятиме його розумовому та духовному розвитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, ч.1 ст.9, ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ч.3 ст.313 ЦК України, ст.154 СК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 р. № 724), п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 р. № 380), керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України у ОСОБА_4 малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 01 грудня 2015 року до 31 грудня 2016 року.

Надати дозвіл на виготовлення проїзного документу малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець