АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/8477/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10785/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
20 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» - Ліпської Олени Віталіївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про погашення ощадних (депозитних) сертифікатів на пред'явника,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» погасити Ощадні (депозитні) сертифікати на пред'явника Серія СБ номер 003638 від 05 березня 2014 року на суму вкладу п'ятсот тисяч дол. США, Серія СБ номер 003639 від 05 березня 2014 року на суму п'ятсот тисяч дол. США, Серія СБ номер 003640 від 05 березня 2014 року на суму вкладу чотириста тисяч дол. США. Посилається на те, що 05 березня 2014 року між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» укладено три договори банківського вкладу (депозиту) з видачею купонних ощадних сертифікатів на пред'явника на загальну суму 1 400 000 дол. США, термін повернення яких за вказаними договорами 07 березня 2015 року. Зазначає, що 04 березня 2015 року він звернувся до Банку із заявою про повернення усієї суми вкладів готівкою, але у видачі вкладів йому було протиправно відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року позов задоволено у повному обсязі. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» погасити Ощадні (депозитні) сертифікати на пред'явника Серія СБ номер 003638 від 05 березня 2014 року на суму вкладу п'ятсот тисяч дол. США, Серія СБ номер 003639 від 05 березня 2014 року на суму п'ятсот тисяч дол. США, Серія СБ номер 003640 від 05 березня 2014 року на суму вкладу чотириста тисяч дол. США, шляхом видачі ОСОБА_5 готівкою через касу ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в дол. США по кожному Ощадному (депозитному) сертифікату на пред'явника. Стягнуто з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на користь ОСОБА_5 кошти у розмірі 243,54 грн.. Стягнуто з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на користь держави судовий збір у розмірі 3 410,46 грн..

В апеляційній скарзіпредставник Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» - Ліпська Олена Віталіївна просить залучити до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, а саме: Національний банк України, скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що позивач звернувся до Банку з вимогою після закінчення строку дії укладених договорів банківського вкладу (депозиту) з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника в рамках договору щодо банківського обслуговування видати йому всі кошти в дол. США готівкою, проте з урахуванням підпункту 6 пункту 6 Постанови Правління національного банку України від 03 березня 2015 року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України» Банк не мав змоги виконати вимогу позивача. Позивач був проінформований про це Банком листом № 2241/7/32-3 від 11.03.2015 року. При цьому позивач був проінформований, що не позбавлений права отримати кошти в національній валюті шляхом перерахування на його рахунок у гривні, відкритий в Банку. Представник Банку зазначає, що як на дату звернення ОСОБА_5 до Банку з вимогою видати йому кошти, так і на поточну дату діяли і продовжують діяти встановлені Національним банком України обмеження для банків щодо погашення раніше випущених ощадних (депозитних) сертифікатів, які відповідно викладені в Постановах № 160 та № 354. Крім того, незалучення Національного банку України призвело до порушення норм процесуального права, так як прийняте рішення впливає на права та обов'язки Національного банку України щодо здійснення банківського регулювання діяльності як відповідача, так і інших банків України, та може вплинути на майбутні вимоги Національного банку України до відповідача, оскільки Національний банк України видає нормативно - правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків тощо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та представника ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» - Грабовського О.М., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч.1,3 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За умовами ч.1 ст.1065 ЦК України, ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав.

Відповідно до ч.5,6 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Згідно пункту 5.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 за умови настання строку вимоги вкладу (депозиту) банк здійснює платіж проти пред'явлення ощадного (депозитного) сертифіката. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в національній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками лише в національній валюті. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в іноземній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками в іноземній валюті, а за письмовою заявою вкладника або особи, уповноваженої на здійснення цієї операції, - у національній валюті за курсом Національного банку України на дату закінчення строку, що зазначений в ощадному (депозитному) сертифікаті, або на дату дострокового викупу сертифіката.

За умовами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_5 укладено Договори банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 1 400 000 доларів США, зокрема: - № 3330/005/586032 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника (серія та номер СБ 003638, сума вкладу: 500 000, 00 (п'ятсот тисяч доларів США 00 центів), строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,70%, дата вимоги вкладу: 07 березня 2015 року;

- № 3330/005/586035 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника (серія та номер СБ 003639, сума вкладу: 500 000, 00 (п'ятсот тисяч доларів США 00 центів), строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,70%, дата вимоги вкладу: 07 березня 2015 року;

- № 3330/005/586037 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника (серія та номер СБ 003640, сума вкладу: 400 000, 00 (чотириста тисяч доларів США 00 центів), строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,70%, дата вимоги вкладу: 07 березня 2015 року ( а.с. 9- 26).

Договори про придбання депозитних сертифікатів містять прізвище, ім'я, по-батькові та інші ідентифікаційні дані позивача. Вони нікому не передавалися і позивач особисто пред'явив їх до оплати.

Судом встановлено, що 04 березня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Банку із вимогою погасити заборгованість за Ощадними (депозитними) сертифікатами відповідно до умов вказаних правочинів після закінчення строку їх дії, але не пізніше 10 березня 2015 року, із видачею усіх коштів в доларах США готівкою, проте отримав відмову з підстав положень постанови Правління Національного банку України № 160 від 03 березня 2015 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» (а.с. 27-28).

Крім того, незважаючи на сплив строку дії правочинів, укладених між сторонами, суми вкладів та процентів, встановлених Ощадними (депозитними) сертифікатами, на час судового розгляду справи ОСОБА_5 Банком не повернуто.

Колегія критично сприймає посилання представника Банку стосовно того, що Банк не мав змоги виконати вимогу ОСОБА_5 щодо повернення вкладів готівкою з урахуванням п.п.6 п.6 Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 року. Вказана відмова Банку у видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені вищевказаною постановою є такою, що позбавляє ОСОБА_5 права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням прав власника, визначених ст.41 Конституції України та ч.1,2 ст.319, ч.2 ст.386 ЦК України.

Цивільно - правові відносини між сторонами виникли на підставі укладених між ними правочинів.

Посилання ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», як на підставу обмеження виплати коштів, на ст.7-1 Закону України «Про Національний банк України», відповідно до якої Національний банк України має право обмежувати або забороняти видачу коштів з поточних та вкладних (депозитних) рахунків фізичних та юридичних осіб, а також обмежувати або тимчасово забороняти проведення валютних операцій на території України, зокрема операцій з вивезення, переказування і пересилання за межі України валютних цінностей, колегія вважає безпідставним. В даній справі виникли правовідносини, які ґрунтуються на цінних паперах - депозитних сертифікатах на пред'явника, а не на коштах, розміщених на вкладному рахунку, видача коштів в іноземній валюті готівкою при погашенні депозитного сертифікату не є валютною операцією в розумінні ст.7-1 Закону України «Про Національний банк», оскільки погашення відбувається на території України, без вивезення чи пересилання валюти за кордон.

Клопотання відповідача на стадії апеляційного розгляду про залучення до справи Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, безпідставне.

Згідно ч.2 ст.35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може сама звернутися із заявою про свою участь у справі.

Доказів того, що оскаржуване рішення може вплинути на права та обов'язки Національного банку України суду не надано, натомість НБУ клопотання про залучення його в якості третьої особи не подавало.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_5 та повне їх задоволення.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» - Ліпської Олени Віталіївни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-