Справа № 466/9654/13 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/7385/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року у справі за поданням начальника Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_5 (боржник), ТзОВ «Кліон» (стягував), ОСОБА_7 (стягував) та ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника, -

встановила:

Оскарженою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року подання задоволено.

Для виконання Шевченківським ВДВС Львівського МУЮ зведеного виконавчого провадження №46402627 визначено частку боржника ОСОБА_5 у власності на квартиру №67 на вул. Шевченка, 368 у м. Львові 1/2 частка квартири.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В апеляційних скаргах зазначають, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважають, що дана ухвала порушує права неповнолітнього сина ОСОБА_8. Крім того покликаються на те, що Яворівським районним судом Львівської області від 05.05.2014 року було визначено за нею 1/2 ідеальної частки квартири №67 на вул. Шевченка, 368 у м. Львові та визначення за ОСОБА_5 1/2 ідеальної частки квартири №67 на вул. Шевченка, 368 у м. Львові, а тому є не зрозумілим на підставі чого було винесено оскаржену ухвалу.

Просять ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_4, пояснення ОСОБА_3 на заперечення апеляційних скарг, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення скарг.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні в Шевченківському ВДВС ЛМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №46402627 про стягнення з ОСОБА_5 коштів на загальну суму 2 396 318,54 грн.

Інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня.

Державним виконавцем накладено арешт на кошти, що належать боржнику, про те на р/р боржника кошти відсутні.

Земельні ділянки за боржником не зареєстровані.

З метою перевірки майнового стану ОСОБА_5 здійснювалися виходи за місцем його проживання, однак доступ в приміщення не надавався.

Транспортний засіб марки Mercedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу державного виконавця, боржником представлено не було.

Задовольняючи подання державного виконавця районний суд виходив з того, що за боржником на праві власності з 25.11.2005 року зареєстрована квартира №67 на вул. Шевченка, 368 у м. Львові, а тому суд дійшов висновку про визначення частки боржника, а саме 1/2 частки квартири.

З такими висновками суду погоджується судова колегія виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Доводи апеляційних скарг, які зводяться лише до порушення вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, колегія суддів визнає як безпідставні та необґрунтовані.

Встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області визначено за ОСОБА_4 1/2 ідеальну частку в спірній квартирі та це ж стверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19).

В той же час частка ОСОБА_5 цим судовим рішенням не визначалась і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно його частка вказана, як 1/1(а.с.20).

Тому судом обгрунтовано взято до уваги пояснення державного виконавця про необхідність визначення за ОСОБА_5 1/2 ідеальної частки квартири №67 на вул. Шевченка, 368 у м. Львові.

Отже безпідставними є посилання апелянтів на те, що частка ОСОБА_5 вже визначена вказаним судовим рішенням і незрозуміло на підставі чого було винесено оскаржену ухвалу.

Посилання апелянтів на те, що в спірній квартирі проживає їх неповнолітній син, а відтак державний виконавець зобов'язаний був отримати дозвіл органу опіки та піклування, на думку колегії суддів є хибним, оскільки з урахуванням обставин справи та суті подання, що не є безпосередньою дією на реалізацію майна, для визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами, а тому не потрібно звертатись до органу опіки та піклування.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4.ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_9