УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_8 на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між банком та ОСОБА_4 7 жовтня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» надало позичальнику кредит у розмірі 15 тис. швейцарських франків, з кінцевим терміном повернення до 1 жовтня 2028 року. Також, 7 жовтня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено договори поруки, за умовами яких вони відповідають за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором у повному обсязі. У подальшому між банком та позичальником було укладено додаткові угоди до кредитного договору, які змінювали розмір відсоткових ставок за користування кредитними коштами. Також між банком та поручителями укладено додаткові угоди до договорів поруки у відповідності до відповідних додаткових угод кредитного договору, які були укладені позичальником. Станом на 24 жовтня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 16 229,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 229,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 1 вересня 2014 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 1 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 299,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 299,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 299,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 299,60 швейцарських франків, що еквівалентно 144 954 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати заочне рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Враховуючи, що на забезпечення одного і того ж зобов'язання укладено декілька договорів поруки, а тому ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість виникла у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, а тому підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції не визначений порядок стягнення заборгованості з позичальника та поручителів, оскільки між банком та поручителями були укладені окремі договори поруки, а тому позичальник відповідає за невиконання основного зобов'язання в солідарному порядку окремо з кожним поручителем за різними окремими договорами поруки.

Отже, суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. ст. 212, 214 ЦПК України, перевіривши всі докази по справі, вірно дійшов висновку про стягнення заборгованості з позичальника в солідарному порядку окремо з кожним поручителем за різними окремими договорами поруки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О. Писана