У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що між ним та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») 07 жовтня 2013 року було укладено договір № НОМЕР_1/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Престиж» в рамках договору щодо банківського обслуговування 26 лютого 2014 року; 26 лютого 2014 року було укладено договір № 0689/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування; 14 квітня 2014 року було укладено договір № НОМЕР_3/980/Р про відкриття та обслуговування поточного (мультивалютного) рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування; 03 лютого 2014 року було укладено договір № НОМЕР_4/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з випуском картки в рамках договору щодо банківського обслуговування. Крім того, відповідно до умов договору відповідачем було відкрито позивачу поточний (мультивалютний) рахунок № НОМЕР_2.

Станом на 14 листопада 2014 року залишок коштів на рахунках у

ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» становив: 1,98 доларів США на рахунку № НОМЕР_1; 4 742 грн 19 коп. на рахунку № НОМЕР_1; 1 437 044 грн 34 коп. на рахунку № НОМЕР_3; 896358,35 доларів США на рахунку № НОМЕР_2; 458 доларів США на рахунку

№ НОМЕР_4; 52184,42 євро на рахунку № НОМЕР_2;

924 849 грн 13 коп. на рахунку № НОМЕР_2; 2 143 грн 79 коп. на рахунку № НОМЕР_4.

Відповідач зобов'язався за певну винагороду здійснювати прийняття від позивача та видавати йому готівкові кошти.

Листом від 15 жовтня 2014 року № 213/7/50-1 на звернення позивача щодо отримання своїх коштів банк відмовив у даному проханні, а саме: видати грошові кошти готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку.

На підставі наведеного вище, ОСОБА_4 просив суд зобов'язати

ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» видати готівкою через касу одноразово позивачу належні йому грошові кошти у валютах обліку, що знаходяться на його рахунках.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 05 березня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» видати ОСОБА_4 готівкою одноразовою операцією через касу належні йому кошти у валютах обліку з наступних рахунків, а саме: 1,98 доларів США на рахунку

№ НОМЕР_1; 4 742 грн 19 коп. на рахунку № НОМЕР_1; 1 437 044 грн 34 коп. на рахунку № НОМЕР_3; 896 358,35 доларів США на рахунку № НОМЕР_2; 458 доларів США на рахунку

№ НОМЕР_4; 52 184,42 на рахунку № НОМЕР_2;

924 849 грн 13 коп. на рахунку № НОМЕР_2; 2 143 грн 79 коп.

№ НОМЕР_4, що еквівалентно 17 185 671 грн 82 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що право позивача на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку захищено Конституцією та законами України, тому у відповідача були відсутні підстави щодо обмеження цих прав за відсутності даних, які б пов'язували ці кошти з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених ст. 1074 ЦК України.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
В.О. Савченко