У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Гострівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 24 Селидівської міської ради, треті особи: відділ освіти Селидівської міської ради, Селидівська міська рада, про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшли обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачкою наявності вини у діях працівника школи та протиправності його поведінки, як і не доведено ОСОБА_2 наявності причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженням її автомобіля та діями учня школи.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Гострівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 24 Селидівської міської ради, треті особи: відділ освіти Селидівської міської ради, Селидівська міська рада, про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур