АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року,

у с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором від 19 грудня 2012 року на загальну суму 11695,65 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції не перевірив належними доказами розміру заборгованості за договором, оскільки, на її думку, сума залишку тіла кредиту та нарахованих відсотків по ньому є завищеними і повинна бути меншою близько на 1000,00 грн. Зазначає, що банком не долучено виписку з карткового рахунку, а судом не витребовувались докази вірності розрахунку заборгованості за договором.

Апелянт ОСОБА_2 та її представник Приймак О.Ю., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, представник апелянта надіслав листа про те, що повноваження адвоката Приймака О.Ю. як представника ОСОБА_2 не продовжені, дії щодо продовження договору

_____________________________________________________

Справа № 754/20395/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/9551/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

про надання правової допомоги між АБ «Приймак та Партнери» та ОСОБА_2 остання не вчиняла, однак повідомлені ним причини неявки неповажні, крім того, у матеріалах справи міститься ордер серія КВ № 151255 від 6 лютого 2015 року на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Деснянському районному суді м. Києва та Апеляційному суді м. Києва (а. с. 47, 48-50), у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» - ПередереєвВ.Г. апеляційну скаргу просив відхилити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 19 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_2 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».

Положеннями ст.ст. 526, 527 ЦК України закріплений обов'язковий характер зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 11695,65 грн. (а. с. 5), з яких: 6721,71 грн. - заборгованість за кредитом; 3740,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 533,13 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за договором у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з неї, оскільки такий висновок є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитна заборгованість нарахована банком не вірно, колегія суддів оцінює критично, оскільки зазначені обставини спростовуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором від 19 грудня 2012 року (а. с. 5) та випискою з карткового рахунку ОСОБА_2 (а. с. 64-68).

Колегією суддів розрахунок заборгованості перевірено.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим, містить відомості про розмір заборгованості за кредитом та відсотками, нарахованої комісії. В ньому також наявна інформація про погашення кредиту, відповідні періоди та розміри платежів. Розрахунок відповідає умовам кредитного договору. Апелянт не навів конкретних помилок, неточностей чи безпідставних нарахувань.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко