Справа № 308/2095/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Готри Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, де треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації.

У позовній заяві та заяві про забезпечення вказаного вище позову ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 просили накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 з оголошенням заборони про відчуження, яку обгрунтували тим, що відповідачка ОСОБА_3 всупереч наявного спору про визнання за ним - ОСОБА_2 - права власності на вищезазначену квартиру має намір подарувати її синові.

Оскільки відповідачка може відчужити спірну квартиру шляхом дарування або продажу іншим особам, тому існує очевидна небезпека його законним правам та інтересам.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою представник ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту і заборони відчуження квартири АДРЕСА_2.

Межі доводів апеляційної скарги судом першої інстанції не перевірено чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не взято до уваги намір відповідачки подарувати спірну квартиру синові. Крім того, обґрунтованість підозр щодо утруднення в подальшому виконання рішення суду по даній справі підтвердилися діями відповідачки, яка користуючись відсутністю позивача в період 8-15 червня 2015 року протиправно заволоділа його майном, що знаходиться у спірній квартирі, а саме: предметами домашньої обстановки, одягом, грошима, документами, шляхом заміни вхідного замка.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Інші особи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності незявившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи в задоволенні заяви суддя виходила з того, що позивачем не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення його позовних вимог.

З таким висновком судді не можна погодитись, оскільки з позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що йдеться про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними щодо квартири, яка, на думку позивача, є його власністю, а тому її відчуження може порушити його права власності, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, слід вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на відчуження спірної квартири, оскільки невжиття вказаних заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 312 ЦПК України ухвала судді підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, та необхідно постановити ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації шляхом накладення арешту на квартиру № 14 по вул. І.Мондока. 31 у м. Ужгороді та заборонити відчуження такої.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_1 задовольнити

Забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. І.Мондока, № 31/14, та заборонити відчуження такої.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: