Ухвала

іменем україни

05 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яке діє через представника Чернікову Любов Ігорівну, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що нею та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») 13 серпня 2007 року укладено іпотечний договір № 1270 про передачу в іпотеку земельної ділянки, площею 0,12 га, що знаходиться по АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 01 квітня 2014 року був вчинений виконавчий напис № 1593 про звернення стягнення на вказану земельну ділянку для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_4 за рахунок коштів, отриманих від її реалізації, у рахунок погашення заборгованості у розмірі 749 796,90 грн. Оскільки виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, ОСОБА_4 просила позов задовольнити.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року, позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 01 квітня 2014 року, реєстровий номер 1593, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,12 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 за рахунок коштів, отриманих від її реалізації, у рахунок погашення заборгованості у розмірі 749 796,90 грн.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а вказані судові рішення залишити без змін.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі та на давши їм належну оцінку, вірно виходив із того, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки у вимозі про усунення порушень від 26 лютого 2014 року за № 3112-10 та в заяві про вчинення виконавчого напису на вчинення виконавчого запису зазначено різні суми заборгованості та не конкретизовано період за який проведено розрахунок заборгованості, а зі змісту виконавчого напису вбачається, що нотаріусу не було надано доказів державної реєстрації відступлення (набуття) прав вимоги за іпотечним договором на підставі договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем вимоги про усунення порушень від 26 лютого 2014 року із зазначенням розміру заборгованості станом на дату розрахунку 01 лютого 2014 року, якою було запропоновано останній погасити зазначену суму боргу.

Також судами враховано, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на вищевказаний предмет іпотеки.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Наведені у касаційній скарзі доводи ґрунтуються на припущеннях та висновків судів не спростовують.

Таким чином, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яке діє через представника Чернікову Любов Ігорівну, відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О. Писана

Г.В. Юровська