Справа № 285/3631/15-ц
провадження у справі № 2/0285/1449/15
23 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді…………….……Літвин О.О.
при секретарі……………………... Прач А.Ю.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
21.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно.
В обґрунтування позову зазначила, що дитина повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судову повістку отримав особисто 27.10.2015 року, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відбите в українському законодавстві.
Відповідно до положень ст.ст. 141, 180-182 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження.
Сторони разом не проживають, дитина проживає спільно з позивачем окремо від відповідача. Домовленості про утримання спільної доньки сторони не досягли.
Відповідач є здоровою працездатною особою 50 років; знаходиться на обліку в пенсійному органі та отримує щомісячну пенсію за вислугу строків служби (за вислугу років); будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї доньки.
Враховуючи те, що відповідач не достатньо приймає участі у вихованні доньки; в судове засідання не прибув, заперечення проти позову не надав; а також потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 вересня 2015 року: 1 455 грн. - для дітей віком від 6 до 18 років), - суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дівчинки, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Визначена судом сума аліментів є реальною та дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дитини.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 вересня 2015 року до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.О. Літвин