Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/526/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

25.11.2015смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді: Кривенко О.В.,

при секретареві: Маташнюк О.В.,

за участю представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, оголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовити протягом п'яти днів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 ( 1966р. народження, прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 суму боргу в загальному розмірі 17303.73 (сімнадцять тисяч триста три грн.) із яких:, 16180грн.- сума боргу; 1123.73грн.- відсотки за прострочення виконання грошових зобов'язань.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у виді судового збору в сумі 243.60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст..ст.294,295 ЦПК України.

Суддя:

Справа № 475/526/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2015 смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді: Кривенко О.В.,

при секретареві: Маташнюк О.В.,

за участю представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за борговою розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за борговою розпискою в загальному розмірі 17303,73 грн. посилаючись на те, що 26.12.2012р. відповідачка ОСОБА_5 власноручно написала розписку про те, що взяла в борг у ОСОБА_4 гроші в сумі 16180 грн. і зобов»язується повернути їх до 20.01.2013р. Однак в зазначений термін борг відповідачка не повернула. Позивач вважає, що відповідно до вимог цивільного законодавства відповідачка зобов'язана виконати боргові зобов'язання в сумі 16180 грн. та виплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 1123.73 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_5 борг в сумі 16180 грн., відсотки за прострочення виконання грошового зобов»язання в сумі 1121.07грн., в всього 17303.73 грн. та судові витрати по справі, пояснив, що ОСОБА_4 передав в борг ОСОБА_5 гроші в сумі 16180грн. Про отримання грошей, відповідачка написала боргову розписку власноручно і пообіцяла повернути гроші до 20.01.2013 року, але до теперішнього часу борг так і не повернула. Зазначає, що вказана розписка від 26.12.2012 року не була предметом розгляду по іншій цивільній справі, по ній позовні вимоги не пред»являлися, а перебувала в матеріалах іншої цивільної справи, так як була надана для огляду з метою порівняння почерку відповідачки та згідно заяви про видачу оригіналів розписок ОСОБА_5, стосовно яких позовні вимоги не пред»являлися, була повернута позивачеві.

Представник відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і просила в їх задоволені відмовити, пояснила, що відповідачка ОСОБА_5 гроші в борг у ОСОБА_4 не брала. Працюючи в магазині с.Суха Балка, власником, якого був ОСОБА_6, вона допустила нестачу на суму 16180грн. Під натиском вона вимушена була написана боргову розписку на суму 16180грн. Борг відповідачка не повернула. На зазначену суму боргу вона писала кілька розписок, за останньою розпискою було винесено рішення суду. Взагалі вказана розписка вже була предметом розгляду цивільної справи, у всіх розписках ОСОБА_5 прослідковується однакова сума 16180 грн., вона була змушена їх писати під тиском.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові розписки з архівної справи № 475/28/14-ц, допитавши свідка ОСОБА_7, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню..

Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений договором строк.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і є укладеним з моменту передання грошей.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак такий доказ повинен містити в собі визначені законом і сторонами істотні умови правочину.

Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Представником позивача в судове засідання надано оригінал розписки від 26.12.2012 року.

Зі змісту розписки вбачається, що відповідачка отримала у ОСОБА_4 в борг на свої потреби кошти у розмірі 16180 грн. і зобов'язалася повернути їх до 20.01.2013 року. (розписка від 26.12.2012 року)

У даній розписці вказані: сторони зобов'язання (позикодавець та позичальник); грошова сума, яка передавалась і отримувалась; дата повернення коштів й особистий підпис позичальника, а також при укладенні був присутній свідок.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а зазначена розписки свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, тобто між сторонами по справі фактично виникли правовідносини позики, оскільки це підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 26.12.2012року, яка посвідчує передачу позичальнику грошової суми, а знаходження оригіналу розписки у позивача свідчить згідно зі ст.1047 ЦК України про невиконання зобов'язання боржником у повному обсязі.

Представник відповідача не заперечує, що ОСОБА_5 розписку написала власноручно, але вважає, що позивачка писала її під натиском ОСОБА_4, що сума 16180 грн. є недостачею, яка виникла в магазині під час роботи ОСОБА_5 продавцем. Не сплативши суму нестачі, вона знову написала нову розписку на цю ж саму суму боргу в січні 2013р. Рішенням Доманівського районного суду від 18.07.2014р. спір за борговою розпискою на суму 16180 грн. вже розглянутий, сума боргу з відповідачки стягнута.

Спростовуючи пояснення представника відповідачки, представник позивача пояснює, що ОСОБА_4 особисто передав ОСОБА_5 грошів борг в сумі 16180 грн. в січні 2013р. , про що остання власноручно склала письмову розписку. Сума боргу не пов'язана із нестачею в магазині.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що був присутній, коли 26.12.2012 року ОСОБА_5 писала власноруч розписку, в якій зобов»язувалася повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 16180 грн, до неї не застосовувалися погрози та насильство.

Аналізуючи пояснення сторін та досліджуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що дійсно боргові розписки від 18.12.2012р. та 17.01.2013р. мають однаковий розмір боргу.

Спір за борговою розпискою від 17.01.2013р. судом розглянутий і по ньому прийнято рішення.

Але вказані розписки від різних дат та з різними строками повернення боргу, що спростовує пояснення представника відповідачки щодо тотожності боргу.

Відповідно до ч 4 ст.60 ЦПК України- кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем ОСОБА_4 надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог. Надання суду оригіналу письмової боргової розписки свідчить про невиконання грошового зобов»язання.

Належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем надано не було, не навів безспірних, достовірних, належних і допустимих доказів про те, що розписка від 26.12.2012 року була написана під впливом насильства, а саме шляхом застосування фізичного та психічного тиску, а згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а, отже, і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, підписання боргової розписки позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів, у сумі, зазначеній у цій розписці.

Крім того, згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, тобто виконати грошове зобов'язання з виплатою відсотків від простроченої суми, передбачених кредитним договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачка ОСОБА_5 прострочила виконання грошового зобов'язання про повернення боргу в сумі 16180 грн, тому повинна сплатити позивачу три відсотка річних від даної суми, що складає 1121.07 грн., із розрахунку за 845 дні прострочки.

Таким чином, загальний розмір боргу складає 17303.73 грн. (16180 грн.+1123.73 грн.), якій підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судові витрати, документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача.

Згідно досліджених судом квитанцій сума судових витрат складає 243.60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст..ст.5,6,8,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 ( 1966р. народження, прож. АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 суму боргу в загальному розмірі 17303.73 (сімнадцять тисяч триста три грн.) із яких:, 16180грн.- сума боргу; 1123.73грн.- відсотки за прострочення виконання грошових зобов'язань.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у виді судового збору в сумі 243.60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст.ст.294,295 ЦПК Україн

Суддя : О. В. Кривенко