АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н. ,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар Шерівська Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначав, що 21.06.2002 року він разом із ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис № 623 від 21.06.2002 року, та від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 Вважає, що їхнє спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів, у зв'язку із чим вони переконалися, що є зовсім різними людьми, і тому в їхніх інтересах та інтересах їхнього сина вирішили розірвати шлюб. Зазначає, що дане рішення прийняте ними спільно, вони обоє хочуть розлучення, адже перебування в шлюбі для них є тягарем. В обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст. 110, 112 СК України. За цих обставин просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис № 623 від 21.06.2002 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 21 червня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис № 623. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначає, що до лютого 2014 року вони проживали разом з часу реєстрації їхнього шлюбу як зразкова сім'я. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, ОСОБА_3, який проживає разом із нею і просить її, щоб батько повернувся в сім'ю.

__________________________________________________________________

справа № 22-ц/794/1578/15 р. Головуючий у І інстанції Скуляк І.А.

категорія: 49 Доповідач Лисак І.Н.

Посилається на те, що суд в мотивувальній частині судового рішення прийшов до висновку, що шлюб треба розірвати, але не навів докази необхідності розірвання шлюбу, не вказав з якого часу розпалася їхня сім'я.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис № 623 від 21.06.2002 року з 21.06.2002 року (а.с. 5).

Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.06.2015 року ОСОБА_1 сплачує на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року і до повноліття дитини (а.с. 15-17).

ОСОБА_1 наполягав на розірванні шлюбу з причин втрати взаєморозуміння та різних поглядів на життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

В силу ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року сторонам надано строк на примирення терміном один місяць (а.с. 22).

Згідно вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У абз. 1 і 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Як вбачається з матеріалів справи сторони подружніх стосунків не підтримують, з 14 лютого 2014 року разом не проживають, позивач не бажає збереження сім`ї, під час наданого судом строку примирення між сторонами не відбулося та жодних заходів зі сторони останніх щодо збереження шлюбу вжито не було.

В силу ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України).

Згідно ч. 2-4 ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: