АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Бабенка А.І.,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 113-115), просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом - 5 695,58 доларів США, прострочену заборгованість за процентами - 136 доларів США, заборгованість за обслуговування кредиту - 21 187,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 3 089 699,15 грн., пеню за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту - 167 688,89 грн., три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 15 940,21 грн., три відсотки річних від суми простроченої заборгованості за обслуговування кредиту - 864,22 грн. та інфляційні втрати - 2 453,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що 14.04.2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № 77.1/АК-00755.08.2, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 24 280,00 доларів США зі сплатою 9 % річних строком повернення до 14.04.2015 року. В подальшому, 22 10 2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено додаткову угоду до вказаного вище кредитного договору, відповідно до умов якої відповідачу було встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 11% річних. Крім того, умовами договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати відсотків, відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу за кожен день прострочення пеню в розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює платежів по сплаті кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором та процентами в розмірі 5 331,58 доларів США (що станом на 04.08.2015 згідно офіційного курсу НБУ /21,72 грн. за 1 долар США/ становить 115 801,92 грн.), з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 195,58 доларів США та 136 доларів США - заборгованість за процентами, а також стягнуто 371 589,72 грн. заборгованості, яка складається з: 21 187,78 грн. - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту; 2 453,74 грн. - сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту; 331 143,77 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту та процентів; 15 940,21 грн. - три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 864,22 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту.

Крім цього, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, що судом при ухваленні рішення не було враховано, що заборгованість відповідача за кредитом та відсотками була погашена останнім в повному обсязі в день ухвалення рішення. Крім цього, вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для стягнення трьох відсотків річних і інфляційних втрат. Також відповідачем зазначено, що суд першої інстанції зменшуючи розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, залишив поза увагою ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо обмеження строку позовної давності для стягнення неустойки до одного року. Визначений судом розмір пені є занадто великим і значно перевищує розмір збитків, при цьому не враховано добровільне погашення суми заборгованості по кредиту , відсоткам та платою за обслуговування кредиту.

В судовому засіданні відповідач та його представники підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, визначені договором, укладеним між сторонами, щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка, в силу вимог договору та закону, підлягає стягненню з відповідача.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 14.04.2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № 77.1/АК-00755.08.2, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 24 280,00 доларів США зі сплатою 9 % річних строком повернення до 14.04.2015 року. В подальшому, 22 10 2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено додаткову угоду до вказаного вище кредитного договору, відповідно до умов якої відповідачу було встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 11% річних.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору надавши відповідачу кредитні кошти, що не заперечувалось останнім.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом.

Згідно п 3.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язується повернути одержаний кредит не пізніше 14.04.2015 року.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, яка, за розрахунками позивача, перевіреними судом, становить: заборгованість за кредитом - 5 695,58 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 136 доларів США, заборгованість за обслуговування кредиту - 21 187,78 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 089 699,15 грн., пеня за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту - 167 688,89 грн., три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 15 940,21 грн., три відсотки річних від суми простроченої заборгованості за обслуговування кредиту - 864,22 грн. та інфляційні втрати - 2 453,74 грн.

При цьому, згідно квитанції № 908_1 від 30.07.2015, яка міститься в матеріалах справи, відповідачем частково було сплачено суму заборгованості в розмірі 500,00 доларів США (а.с. 129). У зв'язку з цим, судом першої інстанції правомірно зменшено суму заборгованості за кредитом та відсотками до 5 331,58 доларів США, з яких: 5 195,58 доларів США заборгованість по тілу кредиту та 136,00 доларів США заборгованість за процентами.

Також судом обґрунтовано задоволено вимогу позивача про стягнення заборгованості за обслуговування кредиту в сумі 21 187,78 грн., оскільки у відповідності до п. 1.5.1 щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту.

Що стосується пені за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту в сумі 167 688,89 грн., то суд першої інстанції правомірно не взяв її до уваги, оскільки представником відповідача в судовому засіданні підтверджено, що така вимога заявлена помилково і він не наполягає на її розгляді. Більш того, помилковість нарахування позивачем такої пені підтверджується й п. 3.6 кредитного договору.

Щодо задоволення вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, слід зазначити, що за змістом ст. 552 та ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором. Водночас, відповідач, в односторонньому порядку, відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання за договором кредиту щодо вчасного повернення кредиту та сплати процентів, а отже в суді першої інстанції знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань та, відповідно, суд цілком правомірно дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми кредиту, відсотків за його користування, а трьох відсотків річних і інфляційних втрат.

Доводи апелянта про те, що судом при ухваленні рішення не було враховано, що ним, в день ухвалення рішення, було погашено заборгованість по кредиту, відсоткам та за обслуговування кредиту, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки суду першої інстанції, на час ухвалення рішення, не було відомо про погашення відповідачем заборгованості, а суд апеляційної інстанції, у відповідності до норм процесуального закону, перевіряє законність і обґрунтованість рішення на час його ухвалення.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно довідки від 04.08.2015 № 13.1-11-б.б/4284, виданої ПАТ «РОДОВІД БАНК» за підписом начальника управління операційної діяльності М.О. Тарасова та скріпленого печаткою банку, основна заборгованість за кредитом, нараховані проценти за кредитом та плата за обслуговування розрахунків погашені ОСОБА_4, що визнано та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, який при цьому пояснив, що банк при виконанні рішення суду не вимагатиме стягнення цих сум у зв'язку з їх добровільною сплатою відповідачем.

Відтак, слід зауважити, що при виконанні судового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 195,58 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 136,00 доларів США заборгованості за процентами та 21 187,78 грн. заборгованості за обслуговування кредиту, як сторонам, так і іншим уповноваженим особам, слід врахувати, що така заборгованість добровільно погашена відповідачем.

Водночас, колегія суддів частково погоджується з доводами апелянта щодо надміру великого розміру пені та, відповідно, не може погодитись з рішення суду в цій частині, з огляду на наступне.

Як встановлено, розмір заборгованості відповідача за кредитом та відсотками, окрім неустойки, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, становив 5 331,58 доларів США (що станом на 04.08.2015 згідно офіційного курсу НБУ /21,72 грн. за 1 долар США/ становить 115 801,92 грн.) та 21 187,78 грн. - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту, а разом 136 989,70 грн., яка була добровільно сплачена відповідачем. Також, з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що відповідач з часу одержання кредитних коштів до 2012 року належним чином виконував зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні вказаної норми можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Фактичні обставини справи свідчать про наявність істотних обставин за яких можливе зменшення розміру пені, зокрема, це часткове виконання зобов'язань відповідачем протягом тривалого часу з дня одержання кредитних коштів, розмір простроченої заборгованості та її добровільне погашення відповідачем.

З огляду на викладене, колегія суддів, перевіривши правомірність нарахування пені приходить до висновку, що за даних обставин, розмір пені, у відповідності з вимогами ч. 3 551 ЦК України, слід зменшити до 20 000,00 грн., оскільки стягнута судом з відповідача сума пені є значно завищеною порівняно з існуючої заборгованістю відповідача за кредитом та відсотками.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення розміру пені стягнутої з відповідача, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині, а також в частині судових витрат, зокрема з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 762,48 грн. (115 801,92 грн. + 60 445,95 грн. х 1%)

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у зв'язку з неповним з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, рішення суду підлягає зміні, шляхом зменшення суми стягнутої пені та, відповідно, зменшення, стягнутої суми судового збору. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307-309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) заборгованість за кредитом та процентами в розмірі 5 331 (п'ять тисяч триста тридцять один) долар 58 центів США, що станом на 04.08.2015, згідно офіційного курсу НБУ /21,72 грн. за 1 долар США/ становить 115 801 (сто п'ятнадцять тисяч вісімсот одна) грн. 92 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 195,58 доларів США та 136 доларів США - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) 21 187 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят сім) грн. 78 коп. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту; 2 453 (дві тисячі чотириста п'ятдесят три) грн. 74 коп. інфляційні втрати від суми простроченої плати за обслуговування кредиту; 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту та процентів; 15 940 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок) грн. 21 коп. три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості та 864 (вісімсот шістдесят чотири) грн. 22 коп. три відсотки річних від суми простроченої заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту, а всього 60 445 (шістдесят тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 48 коп.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва