Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та начальника цього відділу ОСОБА_5, Чаплинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської районної ради Херсонської області, директора Чаплинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_6, Чаплинської районної ради Херсонської області, голови Чаплинської районної ради Херсонської області ОСОБА_7, комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району», начальника комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району» ОСОБА_8 про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути:

- з відділу освіти молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області майнову шкоду - середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу у сумі 60 638 грн 88 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 тис. грн;

- з начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації ОСОБА_4 майнову шкоду у сумі 6 тис. грн та моральну шкоду у сумі 500 грн;

- із Чаплинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської районної ради Херсонської області майнову та моральну шкоду - 80 638,88 грн;

- з директора Чаплинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської районної ради Херсонської області ОСОБА_6 майнову шкоду - 60 638,88 грн та моральну шкоду - 20 тис. грн;

- із Чаплинської районної ради Херсонської області майнову шкоду - 60 638 грн 88 коп., із Чаплинської районної ради Херсонської області моральну шкоду - 20 тис. грн;

- з голови Чаплинської районної ради Херсонської області ОСОБА_7 майнову шкоду - 60 638 грн 88 коп. та моральну шкоду - 20 тис. грн;

- з комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району» майнову шкоду 60 638 грн 88 коп. та моральну шкоду 20 тис. грн;

- з начальника комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району ОСОБА_8 майнову шкоду - 60 638 грн 88 коп. та моральну шкоду - 20 тис. грн;

- зобов'язати ОСОБА_8 погасити завдану відділу освіти Чаплинської районної державної адміністрації, Чаплинській районній раді, спеціалізованій школі майнову та моральну шкоду у сумі 241 916 грн 64 коп.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що працювала на посаді директора Чаплинської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів (рішенням Чаплинської районної ради від 17 серпня 2012 року № 305 змінено найменування Чаплинської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів на Чаплинська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів).

З 29 листопада 2011 року її звільнено з посади за прогул без поважних причин. Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року її було поновлено на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу і компенсовано моральну шкоду.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 листопада 2012 року вищезазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині судове рішення було залишено без змін.

З огляду на те, що рішення суду про поновлення на роботі до цього часу не виконано, просила позов задовольнити.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з на користь ОСОБА_3 із Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2011 року до 19 червня 2012 року у сумі 18 126 грн 72 коп. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з відділу освіти Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області 2 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди з начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та начальника цього відділу ОСОБА_5, директора Чаплинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_6, Чаплинської районної ради Херсонської області, голови Чаплинської районної ради Херсонської області ОСОБА_7, комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району», начальника комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району ОСОБА_8 відмовлено.

У частині зобов'язання відділу освіти Чаплинської районної державної адміністрації виконати рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року та поновити ОСОБА_3 на посаді директора Чаплинської спеціалізованої школи, видавши наказ про це, та звільнивши особу, яка працює на цій посаді, відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3, яка працювала на посаді директора Чаплинської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів, з 29 листопада 2011 року звільнено з посади за прогул без поважних причин.

Рішенням Чаплинської районної ради від 17 серпня 2012 року № 305 змінено найменування Чаплинської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів на Чаплинська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року ОСОБА_3 поновлена на роботі, на її користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу і компенсовано моральну шкоду. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 листопада 2012 року вищезазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині судове рішення було залишено без змін.

З огляду на те, що рішення суду про поновлення на роботі до цього часу не виконано, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вчасно не виконав рішення суду про поновлення позивача на роботі, що є підставою для стягнення з нього середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому суд стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2011 року до 19 червня 2012 року, тобто до дня постановлення судового рішення про поновлення позивачки на роботі.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення середньої заробітної плати за період невиконання рішення суду про поновлення на роботі, суд, визнавши їх обґрунтованими, виходячи з норм ст. 236 КЗпП України вважав, що ОСОБА_3 обрала неналежний спосіб захисту порушеного права.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що після поновлення ОСОБА_3 на роботі на підставі наказу від 06 вересня 2012 року № 222 вимоги, пов'язані із затримкою виконання судового рішення, мають досліджуватись у порядку розгляду її скарги щодо неналежного виконання судового рішення з постановленням ухвали у порядку ст. 387 ЦПК України.

Проте з висновком апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення середньої заробітної плати за період невиконання рішення суду про поновлення на роботі погодитися не можна.

Статтею 236 КЗпП України установлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення суду, який розглядає трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», «проволока» затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

У випадку невиконання цього обов'язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Аналогічні роз'яснення щодо застосування ст. 236 КЗпП України викладені у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який слід рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд зазначив, що заявлені позивачкою вимоги повинні розглядатись у порядку розгляду скарги щодо неналежного виконання судового рішення, і вважав, що ОСОБА_3 обрала неналежний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Позивачка звернулась з позовом на захист порушених трудових прав на підставі вимог ст. ст. 3, 15 ЦПК України, ст. ст. 233, 236, 237-1 ЦК України.

Апеляційний суд у порушення принципу диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) зазначив, що позивачка невірно обрала спосіб судового захисту, проте не звернув уваги на вищенаведені норми права про право позивачки обирати способи судового захисту, які відповідають вимогам закону, та на положення ч. 1 ст. 12 ЦК України про те, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд.

Крім того, суд не звернув уваги та не врахував положення ст. 236 КЗпП України, згідно з якою середня заробітна плата стягується на підставі рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі.

З урахуванням того, що фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення середньої заробітної плати не може вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення середньої заробітної плати за період невиконання рішення суду про поновлення на роботі скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик