28.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/6215/15-ц
Справа № 2/205/2780/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра», третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 21 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра», третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності (а.с.2-6).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, померлим 11.03.2015 року. Разом із своїм чоловіком за рахунок спільних коштів подружжя у 1986 році повністю виплатили пайовий внесок на квартиру АДРЕСА_1, Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра», але свідоцтво про право власності не оформили.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина належну померлому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, спадкоємцями якої є позивачка та дочка ОСОБА_4, яка відмовилась від своїх спадкових прав на користь матері.

Звернувшись своєчасно до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті чоловіка, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею на набуте в період шлюбу право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що складається з: житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 10,6 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., комор площею 0,2; 0,2; 0,6 кв.м., обладнана балконом площею 0,7 кв.м., та визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.03.2015 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала письмову заяву, у якій не заперечувала проти завершення судового розгляду без своєї присутності та ухвалити рішення по суті спору на підставі наявних у справі доказів. Обставини позову та вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.21).

Відповідач - територіальна громада в особі ОСОБА_2 міської ради в особі свого законного представника в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляв. Письмових заяв про розгляд справи без свого представника до суду не надсилав.

Співвідповідач - Житловий-будівельний кооператив №142 «Іскра» в особі свого законного представника в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляв. Письмових заяв про розгляд справи без свого представника до суду не надсилав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.22-65).

Третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника у звязку із завантаженістю (а.с.59).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що із 26 квітня 1968 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 26 лютого 1981 року народилась донька ОСОБА_4, (а.с.9,10).

На підставі списку членів Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра», ордеру №1235 від 18.01.1973 року ОСОБА_3 із родиною отримали право на вселення у квартиру № 118 будинку № 1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Коробова (а.с.15).

Пайовий внесок за квартиру у сумі 5 991 руб. 00 коп. член кооперативу ОСОБА_3 повністю виплатив, що посвідчується довідкою ЖБК №244 від 03.08.2015 року (а.с.28).

Згідно ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції 1992 року), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

За змістом ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю та ст. 16 Закону України «Про власність» (в редакції 1992 року), майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки пай, внесений подружжям ОСОБА_3 в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах, за правилом ст.28 Кодексу про шлюб та сімю, їх частки у праві спільної сумісної власності визнаються рівними, а позивачці ОСОБА_1 належить 1/2 частка.

ОСОБА_3 помер 11 березня 2015 року (а.с.11).

Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 11.03.2015 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_3, так як відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.74).

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів витребуваної судом спадкової справи № 491/2015 (а.с.63-82) після смерті ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 відмовилась від належної їй частини спадщини на користь матері ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачкою слід у судовому порядку визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.03.2015 року, а також визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра» на користь позивачки підлягає стягненню сплачений ними судовий збір в сумі 1 484,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб і сімю, Законом України «Про власність», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, Законом України «Про нотаріат», ст.ст.11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-60, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, ?

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра», третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що складається з: житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 10,6 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., комор площею 0,2; 0,2; 0,6 кв.м., обладнана балконом площею 0,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 11 березня 2015 року, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що складається з: житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 10,6 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., комор площею 0,2; 0,2; 0,6 кв.м., обладнана балконом площею 0,7 кв.м.

Стягнути із Житлово-будівельного кооперативу №142 «Іскра» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 484,49 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири грн. 49 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула