Справа №461/7867/15-ц
Провадження №2/461/2022/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки №2763, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 року позивач ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки №2763, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання до вчинення дій.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 27 лютого 2015 року Галицьким районним судом м. Львова було проголошено рішення у справі №461/15867/13-ц за позовом ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, витребування майна з чужого незаконного володіння. Даним рішенням позовні вимоги ПрАТ «Сортнасіннєовоча-Львів» було задоволено повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу магазину площею 59,7 м.кв. на АДРЕСА_1, укладений 03 грудня 2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» (попереднє найменування ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів») та ОСОБА_2. Рішенням було повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» ці об'єкти нерухомості шляхом їх витребування з володіння ОСОБА_2. 26 травня 2015 року Апеляційним судом Львівської області постановлено ухвалу у даній справі, якою рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року було залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

01 липня 2015 р., після отримання Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачу стало відомо про те, що 12 серпня 2013 року на підставі договору іпотеки від 12.08.2015 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було внесено запис про обтяження, номер запису №20800990, вид обтяження - заборона на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що правові наслідки укладення договору купівлі-продажу від 03.12.2004 року стосовно магазину площею 59,7 м.кв. на АДРЕСА_1, є відсутніми, окрім тих, що прямо пов'язані із його недійсністю. З огляду на те, що договір купівлі - продажу приміщення за адресою АДРЕСА_1, від 3 грудня 2004 року не створив правового наслідку у вигляді набуття ОСОБА_2 права власності на цей об'єкт нерухомості, на час укладення відповідачами оспорюваного договору іпотеки від 12.08.2013 р., вищевказане приміщення було таким, що не належало на праві приватної власності ОСОБА_2, відтак остання не могла укладати стосовно нього жодних договорів.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання в якому позовні вимоги підтримав повністю, просив розглядати справу без його участі, позов просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, представник подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника у судове засідання, однак належних та допустимих доказів неможливості прибути у судове засідання суду надано не було.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідач приватний нотаріус Шоробура-Гірка Наталія Стефанівна у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відтак, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представників, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на підставі ст. 169 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 грудня 2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» (згодом - ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів») та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 59,7 м.кв.

12 серпня 2013 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було підписано договір іпотеки, предметом якого було вищевказане нерухоме майно.

27 лютого 2015 року Галицьким районним судом м. Львова було прийнято рішення у справі №461/15867/13-ц за позовом ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, витребування майна з чужого незаконного володіння. Дане рішення було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року.

Згідно з вказаними судовими рішеннями, позовні вимоги ПрАТ «Сортнасіннєовоча-Львів» було задоволено повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу магазину площею 59,7 м.кв. на АДРЕСА_1, укладений 03 грудня 2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» та ОСОБА_2, повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» ці об'єкти нерухомості шляхом їх витребування з володіння ОСОБА_2.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Однак, з огляду на те що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03 грудня 2004 року було визнано недійсним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року у справі №461/15867/13ц, договір купівлі-продажу між ВАТ «Сортнасіннєовоч» та ОСОБА_2 не створив жодних правових наслідків, є недійсним з моменту його укладення, і внаслідок ухвалення рішення Галицького районного суду м. Львова про його недійсність - не відбулося переходу права власності на нерухоме майно, а відбулося тільки поновлення права власності ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» на спірний об'єкт нерухомості.

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» лише власник маже передати майно у іпотеку. Оскільки договір купівлі-продажу від 03 грудня 2004 року визнано недійсним, нерухоме майно - АДРЕСА_1, площею 59,7 м.кв. не вибувало з власності ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів», яка майно в іпотеку не передавала та згоди на передачу належної їй нерухомості у іпотеку ОСОБА_6 не надавала.

Згідно ч.2 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 202, 208, 216, 236 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 169, 209, 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсним договір іпотеки № 2763, укладений 12.08.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Шоробура-Гірка Наталією Стефанівною.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4916250 від 12.08.2013 р. прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_7.

Зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Шоробура-Гірка Наталію Стефанівну скасувати реєстраційний запис про іпотеку: 2081307 від 12.08.2013 р. із Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо приміщення магазину площею 59,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером: 4915506 від 12.08.2013 р., прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_7.

Зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Шоробура-Гірка Наталію Стефанівну скасувати реєстраційний запис про обтяження: 2080990 від 12.08.2013 р. із Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо приміщення магазину площею 59,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів () 81 (вісімдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів () 81 (вісімдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів () 81 (вісімдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.