У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 серпня 2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1 776 грн зі сплатою 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з нього заборгованість у розмірі 19 399 грн 60 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши, що Умови надання споживчого кредиту, як складова кредитного договору, не підписані відповідачем, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності доказів на підтвердження факту укладання угоди між сторонами щодо збільшення строку позовної давності у письмовій формі, останнім днем погашення кредиту є 25 серпня 2008 року, тому дійшов обґрунтованого висновку про застосування загального трирічного строку позовної давності, про який заявлено відповідачем.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко