Справа № 620/92/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015 року Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого -судді Яценка Є. І.,

при секретарі -Гагаріній С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про визнання права власності на житло та визначення частки в майні, що є спільною сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом в якому вказали, що 14 грудня 1998 року Зачепилівською селищною радою Харківської області їхнім батькам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1

Як запевняють позивачі на час видачі свідоцтва про право власності на житло відповідно до довідки Зачепилівської селищної ради у вищевказаній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року), ОСОБА_1, ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3.

Позивачі стверджують, що в грудні 2014 року вони планували продати квартиру та їм стало відомо, що вони не є власниками, оскільки квартира була приватизована лише їхніми батьками. Письмової згоди на приватизацію вони не давали. На час приватизації квартири позивачі були зареєстрованими та проживаючими в ній, тому вважають, що за ними повинно було зберегтися право на житлову площу даної квартири, яка є об»єктом спільної сумісної власності.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд поновити пропущений строк позовної давності. Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло № 428 від 14 грудня 1998 року, відповідно до якого власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Визначити за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/5 частині кожному. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати по наданню юридичної допомоги.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх заявах просять суд розглянути справу без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Від секретаря Зачепилівської селищної ради Харківської області Безчасної Л.М. надійшла заява про розгляд справи без представника селищної ради, в якій зазначено, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Від третьої особи ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона вказала, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи:

- копії паспортів позивачів,

- копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4,

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3,

- довідку видану Зачепилівською селищною радою про зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_1,

- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5,

- копію свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1998 року,

приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленністю між ними, законом або рішенням суду.

Позивачі не порушують питання про виділення часток у спільній сумісній власності в натурі, але просять визначити частки власників у спільній сумісній власності.

Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі на час приватизації квартири у 1998 році були зареєстрованими та постійно проживали в ній, своєї згоди на приватизацію квартири лише батьками - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не давали, тому суд приходить до висновку про можливість визначення часток кожного із сторін у спільній частковій власності.

Суд, в порядку ч.5 ст. 267 ЦК України, вважає за можливе поновити позивачам строк позовної давності, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позовні вимоги в частині стягнення судових витрати суд вважає за можливе задовольнити частково, стягнувши з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 246,60 грн., витрати по наданню юридичної допомоги документально не підтверджені, тому в силу ст.. 88 ЦПК України не можуть бути задоволеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,88,174,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.. 267, 368, 370 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк позовної давності.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про визнання права власності на житло та визначення частки в майні, що є спільною сумісною власністю - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло № 428 від 14 грудня 1998 року, відповідно до якого власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визначити за ОСОБА_4, ОСОБА_5 (померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року), ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 частки у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/5 частині кожному.

Стягнути з Зачепилівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко