Справа № 758/8362/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представлені ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи: Центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в м.Києві (далі Центр НАП Подільської РДА в м.Києві), служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації ум.Києві (ССД Подільської РДА у м.Києві), служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації у м.Києві (ССД Оболонської РДА у м.Києві), ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 р. позивач звернувся до суду і просить визнати малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якої є її мати - відповідач ОСОБА_3, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 в Подільському районі м.Києва, яка належить на праві власності позивачу. Позов мотивую тим, що позивачка відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській Десятинній біржі м. Киква 6.11.1996 р. за №С1 278/13042 та Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, є власником квартири АДРЕСА_4 в м.Києві. 26.10.2002 р. на прохання родичів у спірній квартирі була зареєстрована онука її сестри - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому ОСОБА_5 ніколи у спірну квартиру не вселялася, не цікавиться нею, особисті речі неповнолітньої у квартирі відсугні, дитина разом із своєю матір ю ОСОБА_3 мешкає за адресою: м Київ, АДРЕСА_1. Позивачка зі свого боку не чинила перешкод у вселенні та проживанні у спірній квартирі неповнолітній ОСОБА_5 Факт непроживання у квартирі ОСОБА_5 підтверджується актам ЖЕД №709 «Виноградар» від 08.06.2015 р., показами свідків. Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києвавід 21.08.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягненняаліментів, яке набрало законної сили, було встановлено, що, незважаючи на те, що місце проживання малолітньої ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4, дитина постійно мешкає з матір'ю ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 Крім того, ОСОБА_3, звертаючись до суду із вимогами про стягнення аліментів, у позовній заяві зазначала, що донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає разом із нею. Із довідки № 06.1/1154 від 13.07.2015 року ПАТ «Київський вітамінний завод» (місця роботи батька дитини) ОСОБА_4 вбачається, що, він з 22.12.2014 року та на день видачі довідки, виплачує аліменти на користь ОСОБА_3, що мешкає за адресою: 04114 АДРЕСА_2, на утримання доньки ОСОБА_5, що також свідчить про те, що остання мешкає разом з матір'ю. З інформації Комунального некомерційного підприємства Оболонського району м. Києва «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» філія № 2 вбачається, що дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, знаходиться на обліку га обслуговується в КНП ЦПМСД філія №2, та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 Відповідно до довідки ЖЕД-709 «Виноградар» батьки ОСОБА_5 до ЖЕКу з будь-якими заявами про вчинення будь-яких дій відносно їх доньки не звертались. Оскільки непонолітня ОСОБА_5 ніколи у спірну квартиру не вселялася, відсутня у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк, квартирою не цікавиться, особисті її речі відсутні, мешкає за місцем реєстрації своєї матері у АДРЕСА_3 в м. Києві, тому прошу визнатиїїтакою, щовтратила право користування жилим приміщенням АДРЕСА_4 в м. Києві у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала прояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додала, що реєестрація дитини відбувавлася за її заявою одночасно з реєстрацією в квартирі і батька дитини - ОСОБА_4, який є її племінником, який не буде зніматися з реєстраційного обліку за адресою вказаної квартири. Наполягала на визнанні малолітньої ОСОБА_5 такою, що втратила право користування її квартирою.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила.

Представник ССД Подільської РДА у м.Києві в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином. До суду надано заяву, згідно якої представник Служби не підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без участі представника Служби.

Представник ССД Оболонської РДА у м.Києві, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився. До суду надаійшла заява, згідно якої представник Служби просить розглядати справу без участі представника Служби та постановити рішення з урахуванням інтересів дитини відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник Центру НАП Подільської РДА в м.Києві та ССД Оболонської РДА у м.Києвіу судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Залучений до участі у справі за ініціативою суду в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській Десятинній біржі м. Києва 06.11.1996 р. № С1 278/13042, позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 в м. Києві. Як вбачається з вищевказаного договору, відмітка про реєстрацію його в БТІ або реєстраційній службі відсутня.

У вказані квартирі, крім позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, також зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, онука сестри позивачки - малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батько дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. Даний факт підтверджується формою № 3, видано. КП «Виноградар» за № 170 від 05.06.2015 року.

ОСОБА_5 є онучкою сестри позивачки і була зареєстрована у спірній квартирі на прохання своїх родичів, хоча фактично в даному будинку не проживає і не проживала.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 проживає разом із своєю матір'ю - відповідачкою по цій справі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3, за якою остання зареєстрована з 20.07.2012 р. Між тим, тим, дитину за вищевказаною адресою відповідачка, не зважаючи на встановлений рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.08.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, факт проживання дитини з матір'ю, не реєструє.

На думку суду, зазначені вище спірні правовідносини врегульовано Законом № 1382-IV, «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зі статті 7 якого вбачається, що питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК та статтею 405 ЦК).

Відповідно до матеріалів справи дитина була зареєстрована в спірній квартирі за вищевказаною адресою, де був зареєстрований її батько - третя особа по справі ОСОБА_4, тобто на законних підставах отримала право користування житловим приміщенням у житловому будинку позивачки.

Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом.

Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з послід.змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов'язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв'язки.

Відповідно до ст.29 ч.3 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.

Оскільки на час розгляду справи у вищевказаній квартири зареєстрований батько малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, то підстави для зняття її з реєстрації відсутні як і відсутні правові підстави для визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з послід.змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що визнання малолітньої дитиниХоменко М.Р. такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_4,автоматично потягне за собою зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою, тому суд не вбачає підстав для задоволення даного позову, оскільки наслідком його задоволення може бути порушення прав дитини, передбачених ст.7 Конвенції про права дитини.

В зв'язку з чим вимоги позивачки не засновані на законі, тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.7, 8 Конвенція про права дитини, ст.29 ЦК України, ст..11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1, інтереси якої представлені ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи: центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в м.Києві, служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації в м.Києві, служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації у м.Києві, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова