Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона народилась 01.05.1973 року і в свідоцтві про її народження серії І-ТП № 366531, виданому відділом запису актів громадянського стану виконкому Житомирської міської ради депутатів 04.06.1973 року, відомості про її батька внесено зі слів її матері ОСОБА_3 та в графі «батько» зазначено «Туровський Зосим Іванович», а її прізвище в свідоцтві про народження також зазначено «Туровська». Однак фактично її батьком є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що ним не заперечується. На час її народження її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, але в подальшому такий шлюб між ними було укладено, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ТП № 019999, видане Луківською сільською радою Житомирського району Житомирської області 23.09.2006 року. 21.03.2007 року її мати померла. Увесь час, починаючи від її народження, вона проживала разом з матірю та батьком ОСОБА_2, вони разом вели спільне господарство й приймали спільну участь в її утриманні та вихованні. Тому просить визнати ОСОБА_2 її батьком.

Сторони у судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду подали письмові заяви, в якій просять проводити розгляд справи у їхній відсутності. У поданих заявах позивач вказала, що вимоги позову підтримує, а відповідач зазначив, що позов визнає.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У пунктах 1-3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України (далі - СК України) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року, а до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

При цьому, відповідно до п. 2 розд. VII «Прикінцеві положення» СК України норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розд. V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону.

Отже, при вирішенні питання про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають відповідні норми КпШС України, а при розгляді справ зазначеної категорії судами беруться до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Місце і порядок реєстрації народження встановлено статтею 163 КпШС України, за змістом якої, зокрема, реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них.

Стаття ж 166 КпШС України передбачає, що ім'я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до статті 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч. ч. 2 та 3 статті 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що позивач народилася 01.05.1973 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 366531, виданим відділом запису актів громадянського стану виконкому Житомирської міської ради депутатів 04.06.1973 року. У свідоцтві в графі «мати» зазначено ОСОБА_3, а відомості про її батька внесено зі слів її матері та в графі «батько» зазначено «Туровський Зосим Іванович».

В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На час народження позивача її батьки не перебували у шлюбі, а лише 23.09.2006 року між ними було зареєстровано шлюб, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 019999, виданого Луківською сільською радою Житомирського району Житомирської області. 21.03.2007 року мати позивача померла, підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії І-ТП № 060947, видане 23.03.2007 року виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Визнання батьківства відповідачем відносно позивача підтверджується також й складеним ним заповітом, посвідченим секретарем Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області 18.12.2002 року, в якому він вказав, що належне йому на день смерті майно він заповідає свої дочці ОСОБА_1.

Із наведеного вбачається, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, в зв'язку з чим приймається судом, дійшовши до висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

На підставі ст. ст. 53, 55 КпШС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова