У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивач посилався на те, що з 25 жовтня 1997 року по 17 жовтня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2013 року шлюб розірвано.

За час шлюбу ними було придбано квартиру № 12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса, на підставі договору купівлі-продажу від 4 червня 1999 року № 501/99.

Оскільки нерухоме майно придбано в період шлюбу то позивач просив розділити його в рівних частках.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири № 12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса, що складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв. м, загальною площею 62,7 кв. м, у тому числі: коридор-1, кухня-7, ванна -4, туалет-3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири № 12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса, що складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв. м, загальною площею 62,7 кв. м, у тому числі: коридор-1, кухня-7, ванна -4, туалет-3.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову

ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, вірно виходив із наступного.

Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року по

17 жовтня 2013 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2013 року.

За договором купівлі-продажу від 4 червня 1999 року № 501/99 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 купили квартиру № 12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса. Договір укладено на Одеській Новій Біржі. Право власності за ОСОБА_3 і ОСОБА_2, відповідно цього договору, на квартиру № 12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса, зареєстровано в Одеському КП ОМБТІ та РОН 29 червня 1999 року.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) - ч. 1 ст. 60 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Право власності на спірну квартиру було набуте сторонами у 1999 році відповідно до законодавства, чинного на час підписання та реєстрації цього договору.

ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів про наявність обставин, що мають істотне значення та надавали б право на відступлення від рівності часток подружжя.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна