АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

12 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» - НараповичОксани Дмитрівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року,

встановила:

у січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 14 739 грн. 31 коп., посилаючись на те, що 13 лютого 2008 року між сторонами було укладено договір про видачу та використання кредитної картки, умови якого відповідач не виконує.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду позивач (назву змінено з ВАТ «Універсал Банк» на ПАТ «Універсал Банк») в обґрунтування заявлених вимог вказував, що між ним та відповідачем 13.02.2008 р. було укладено Договір про видачу та використання кредитних карток VISA CLASSIC/ELECTRON/GOLD№VE8426. з кредитним лімітом 10 000 грн. В Додатку до Договору було визначено процентні ставки, плати за обслуговування, розмір мінімального місячного платежу, штрафні санкції. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 14 739 грн. 31 коп., яка складається з тіла кредиту - 8 957 грн. 34 коп. і процентів - 4 948 грн. 59 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії виданої відповідачу картки закінчився в листопаді 2009 р., нова картка не видавалась, відповідач карткою не користується понад три роки, заборгованість була списана як безнадійна рішенням Правління банку 10.07.2012 р., а тому суд вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 257, 267, 525, 526, 530, 623, 629, 1050, 1054 ЦК України.

Як видно з наданого позивачем при зверненні до суду розрахунку, відповідач користувався виданою йому кредитною карткою. Так, з 07.03.2008 р. позивач знімав та сплачував кошти на погашення кредиту - до 10.07.2010 р., та на погашення процентів - 12.05.2011 р. Загальну суму заборгованості було вказано: тіло кредиту - 8 957 грн. 34 коп., проценти - 4 948 грн. 59 коп., плати - 833 грн. 38 коп.

Доводи представника апелянта про те, що ним не пропущено строк позовної давності при зверненні до суду, оскільки вимога про сплату заборгованості була направлена відповідачу лише 15.12.2014 р., а до суду позивач звернувся в січні 2015 р. висновків суду першої інстанції не спростовують.

В матеріалах справи міститься Витяг з Протоколу засідання правління ПАТ «Універсал Банк» від 10.07.2012 р., яким було визнано заборгованість за кредитними договорами, і зокрема, за вказаним кредитним договором безнадійною, списано безнадійні кредити та нараховані доходи за ними з балансових рахунків обліку зазначених заборгованостей та припинено нарахування відсотків. При цьому в додатку до Протоколу було вказано кредитний договір, укладений з ОСОБА_1 та розмір заборгованості за ним - 14 739 грн. 31 коп.

Отже, зазначення в розрахунку, доданому до позовної заяви про нарахування процентів після 10.07.2012 р. в сумі 312 грн. 01 коп. та їх сплату 20.08.2012 р. не відповідає дійсності.

В даному випадку умовами договору було передбачено зобов'язання боржника щомісячно вносити мінімальний місячний платіж - 3% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Тому у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань, позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки останній платіж було здійснено боржником на погашення кредиту - 10.07.2010 р., на погашення процентів 12.05.2011 р., а до суду позивач звернувся лише в січні 2015 р., є вірним висновок суду першої інстанції про пропуск ним строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» - Нарапович ОксаниДмитрівни відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/2275/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14158/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.