Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Бойко О.Ю. Суддя доповідач Бондар М.С
02 грудня 2015 року Справа № 22ц/778/6054/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Онищенко Е.А., Бондар М.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 аграрний наук України, ОСОБА_3, треті особи Інститут олійних культур ОСОБА_2 аграрний наук України, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про прийняття на роботу, -

в с т а н о в и л а

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 аграрний наук України (далі-Академія), ОСОБА_3, треті особи Інститут олійних культур ОСОБА_2 аграрний наук України (далі-Інститут), ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про прийняття на роботу, зазначаючи, що з 12 серпня 2013 року він призначений на посаду директора Інститут олійних культур ОСОБА_2 аграрний наук України. За наказом від 08.10.2014 року звільнений з посади на підставі п.1 ст.41 КЗпП, у звязку з грубим порушенням трудових обовязків. Законність звільнення з роботи було оспорено у суді, який 29.12.2014 року визнав наказ про його звільнення незаконним та скасував його. Втім, до ухвалення згаданого рішення, а саме 10 грудня 2014 року наказом ОСОБА_2 № 329-к на посаду директора Інституту призначено третю особу ОСОБА_4. Вважає, що зазначений наказ є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2015 року позов відхилено.

В апеляційній скарзі заявник просив скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, посилаючись на його необгрунтованність та порушення судом норм процесуального права й матеріального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 12.08.2013 року позивач був прийнятий на роботу до Інституту на посаду директора (а.с.9,15).

08 жовтня 2014 року Академією було прийнято рішення про звільнення позивача з роботи за п.1 ст.41 КЗпП, у звязку з грубим порушенням трудових обовязків (а.с.49).

Запорізький районний суд 29.12.2014 року, наказ про звільнення ОСОБА_1 визнав незаконним та скасував його (а.с.160).

Раніше, а саме 10.12.2014 року, наказом ОСОБА_2 № 329-к на посаду директора Інституту було призначено третю особу ОСОБА_4 (а.с.32).

У ст.9 ЦК згадується, що положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій особи, що передбачені цивільним законодавством (ст.11 ЦК).

Статтею 13 п.1 ЦК визначено, що цивільні права особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст.4 КЗпП).

Власнику підприємства, установи, організації належить право прийняття працівника на роботу та укладення з ним трудового договору (ст.21,24 КЗпП).

До повноважень ОСОБА_2 віднесено призначення директора Інституту (а.с.27).

Таким чином, видання наказу про прийняття на роботу третьої особи передбачено чинним законодавством та відноситься до відома ОСОБА_2.

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Із матеріалів справи, рішення суду, позовної заяви також убачається, що після скасування наказу про звільнення позивач фактично зберіг за собою посаду директора Інституту та відновив трудові відносини, які існували до прийняття наказу.

Окрім того, після набуття чинності рішення суду про визнання незаконним наказу про звільнення позивача з роботи, за наказом ОСОБА_2 ОСОБА_4 був звільнений з посади директора Інституту (а.с.167).

Як слідує із викладеного, трудові права заявника спірним наказом не порушено, відсутня також невизначеність у його трудових відносинах з відповідачем.

Наведене, судом першої інстанції враховане, а тому, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не має.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: