З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Шкіря І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 12.09.2011 р. між банком та ОСОБА_2 було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00072744, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у сумі 5000 грн. у порядку та на умовах, визначених договором, а остання взяла на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування та щомісячну комісію за управлінням кредитом згідно з графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобовязання перед банком не виконала, внаслідок чого станом на 12.08.2015 р. має заборгованість у сумі 271.61 грн., з яких: 96.37 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 8.75 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 166.49 грн. пеня. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» 271.61 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування.
Представник позивача в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.09.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00072744, згідно якого банк надав позичальниці ОСОБА_2 у тимчасове користування кошти у сумі 5000 грн. з терміном повернення кредиту 12.09.2014 р., у порядку та на умовах, визначених договором, а остання взяла на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування у розмірі 10 % річних та щомісячну комісію за управлінням кредитом у розмірі 1.75 % від суми кредиту згідно з графіком погашення кредиту.
В порушення умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором не виконала і згідно до складеного позивачем письмового розрахунку заборгованість відповідачки перед банком станом на 12.08.2015 р. складає 271.61 грн., з яких: 96.37 грн. заборгованість по кредиту; 8.75 грн. заборгованість по відсоткам; 166.49 грн. плата за пропуск платежів.
Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за договір банківського обслуговування в сумі 271.61 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній станом на день подання позову) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Оскільки зазначений позов був поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, повязаній із здійсненням ліквідації банку (в рамках проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком), то він поданий без сплати судового збору.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК).
Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 243.6 грн. слід стягнути з відповідачки в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 530, 1048-1050 ЦК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» 271 (двісті сімдесят одну) гривню 61 копійку заборгованості за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00072744 від 12 вересня 2011 року.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.