У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - П'ята Одеська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною вище заявою, посилаючись на те, що вона є племінницею ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину з'ясувалось, що документ, який би підтверджував родинний зв'язок зі спадкодавцем, а саме свідоцтво про народження її матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відсутнє.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд встановити факт того, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є її тіткою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2015 року, заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є тіткою ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та залишити заяву без розгляду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що заявник надала відповідні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є її тіткою.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, зазначивши також, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не існує спору про право, оскільки він є спадкоємцем ОСОБА_7, а ОСОБА_3 - спадкоємцем ОСОБА_5

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, згідно зі свідоцтвом про народження дівоче прізвище «ОСОБА_5». Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 та після розірвання шлюбу з останнім у померлої було прізвище «ОСОБА_5». 19 жовтня 1991 року ОСОБА_5. зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після чого вона взяла прізвище «ОСОБА_5».

Дівоче прізвище ОСОБА_3 «ОСОБА_3», матір'ю якої є ОСОБА_6 Дівоче прізвище останньої «ОСОБА_6» і вона є сестрою ОСОБА_5

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з тіткою ОСОБА_5 для оформлення права на спадщину після смерті останньої.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У ч. 6 ст. 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2012/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> і ст. 256 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2039/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS95026.html?pravo=1>, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2039/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також судом установлено, що 29 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Одеської міської ради та просила визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У вказаній справі ОСОБА_3 для підтвердження факту родинних відносин між нею та ОСОБА_5 надала суду рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня 2008 року як преюдиційне відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України по даній справі, до участі в якій не було залучено ОСОБА_4, який оспорює право ОСОБА_3 на спадкування частини спірної квартири після смерті ОСОБА_5

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув; зазначених вимог закону не врахував; не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик