Справа № 401/3823/15-ц
№2/401/1620/15
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком , за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька за адресою Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Куйбишева, 28.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач вдруге вийшла заміж, народила двох дітей, в звязку з чим їй стало недостатньо часу приділяти належу увагу їх сину ОСОБА_4, який проживає з нею. Внаслідок цього у дитини знизилась успішність навчання у школі. Син висловлює бажання жити з ним, що відповідає інтересам дитини, так як він працює, має постійний заробіток, приймає активну участь у його вихованні та матеріальному утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 з вимогами ОСОБА_1 не погодилась та подала зустрічний позов, у якому просить визначити місце проживання сина разом з матірю. Зазначає, що нею створені всі необхідні умови для проживання, навчання та виховання дитини, перешкод у спілкуванні хлопчика з батьком не чинить.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради не заперечив щодо позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на бажання самого хлопчика.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2004 року по 14 жовтня 2011 року. (а.с. 6)

17 лютого 2005 року у них народився син ОСОБА_3. (а.с.7)

Після розірвання шлюбу дитина за домовленістю сторін залишилася проживати з матірю.

На даний час спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини не досягнуто.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав.

Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що як позивач, так і відповідач у власності нерухомого майна не мають.

Позивач проживає у будинку своєї матері за адресою м. Світловодськ, вул.. Куйбишева, 28, що складається з 3-х кімнат. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2015 року, будинок відповідає санітарно технічним нормам, у помешканні проживає позивач, його мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх спільна новонароджена донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. У будинку є окрема кімната, яка облаштована ліжком, шафою, столом, компютером та всім необхідним для можливого проживання у ній дитини.

Відповідач проживає у орендованій 3-кімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2015 року, квартира відповідає санітарно технічним нормам, у помешканні проживає ОСОБА_2, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, її чоловік ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та їх спільні діти ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7. У квартирі є окрема кімната, яка облаштована ліжком, шафою, столом, компютером та всім необхідним для проживання у ній дитини.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради представлено Висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, у якому, спираючись на встановлену в ході спілкування думку дитини, не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та при визначення місця проживання просить врахувати думку та бажання хлопчика.

Згідно ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Проте згідно положень ч. 3 ст. 171 СК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні не встановлено виключних обставин, які б компрометували ОСОБА_2 і вказували б на її неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Жодних доказів, які б свідчили про недбале або жорстоке ставлення до сина, негативний вплив на його особистість, за яких дитина має бути розлучена зі своєю матір'ю судом не знайдено.

Місце проживання хлопчика, який в будь-якому випадку потребує щоденної материнської ласки і турботи, в інтересах дитини на переконання суду повинно бути визначене з матір'ю.

При цьому суд не ставить під сумнів права батька та його бажання виховувати сина особисто, але, зважаючи на вищенаведене та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, зокрема те, що позивач та його дружина мають новонароджену дитину, позивач працює та часто буває відсутнім вдома, відповідач перебуває у декретній відпустці та має можливість забезпечувати постійний догляд за своїми дітьми, суд визнає, що в найвищих інтересах ОСОБА_3 буде краще не розлучати сина з матір'ю.

А відповідно до правил ч. 3 ст. 160 СК України, досягнувши 14 років , діти мають право самостійно визначити місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.7, ст.ст.160, 161, ст. 162 Сімейного Кодексу України та керуючись ст. ст.213-215, ст. 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком відмовити.

Судові витрати за первісним позовом віднести на рахунок ОСОБА_1.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_2 за місцем її проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати у сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя підпис

Згідно:

Суддя Н.Л.Волошина