АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6344/15 Головуючий 1 інстанції Сиротников Р.Є.
Справа № 643/8390/14-ц Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Бездітко В.М., Довгаль А.П.

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 22.09.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 49.29/03257/06-ТК, згідно з умовами якого, позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 8728,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом строк з 22.09.2006 року до повного погашення кредиту.

20.05.2013 року позивач за договором купівлі-продажу із ПАТ «Кредитпромбанк» придбав права вимоги, за яким позивач замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених в договорі в'язаннях з усіма наслідками та правами, передбаченими ст. ст. 512-517 ЦК України.

Відповідач станом на 12.05.2014 р. не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 9959,11 грн.

ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була.

Заборгованість відповідача складається з: заборгованість за сумою кредиту - 8255,28 гри.; заборгованість за відсотками: 1703,83 грн.

В зв'язку з цим просили стягнути ці суми з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, справа розглянута у його відсутності.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» просить рішення суду скасувати у ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» відхилена, а заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року залишено без зміни.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, повістки на його адресу повертаються «за сплином строку зберігання», справа знаходиться в провадженні апеляційного суду тривалий час, тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності ОСОБА_1

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2006 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 8 728 грн. зі сплатою 24 % річних до повного погашення кредиту. 20 травня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу, укладеним з публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», отримало право вимоги за зазначеним кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

За змістом ст. ст. 1046, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

З огляду на вказані положення цього Кодексу кредитний договір є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей.

Відповідно до п.1.3 зазначеного кредитного договору, позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день їх надання, у сумах, вказаних в у п.п.1.1.1., 1.1.2 цього договору: на свій власний картковий рахунок № 7899 та на рахунок комісійних доходів № 611030102 в банку. (а.с.5).

Матеріали справи не містять жодних доказів передачі коштів позичальнику.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку пояснив, що таких доказів він надати не може.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в зв'язку із недоведеністю.

Однак, що стосується висновків суду про відмову в позові і в зв'язку із спливом строку позовної давності, то з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності.

У той же час, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

В матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності, отже, підстав для відмови в задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності не має.

При цьому суд першої інстанції також не врахував, що сплив позовної давності міг бути підставою відмови у позові лише у випадку, коли позов доведений.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року- змінити, включити з рішення суду посилання на пропуск ПАТ «Дельта банк» строку позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -