Справа № 305/1260/15-ц
Провадження по справі 2/305/730/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення сум індексації та сум неустойки (пені),

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, стягнення сум індексації та сум неустойки (пені), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Рахівського районного суду від 22 вересня 1999 року, з відповідача було вирішено стягувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання позивачки у розмірі ? частки, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно виконавчого листа, виданого Рахівським районним судом, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення та закрито з дня досягнення позивачкою повноліття і надано їй розрахунок заборгованості, відповідно до якого на липень 2015 року сума заборгованості по аліментах становила 58389,16 гривень, яку позивачка просить стягнути з відповідача. Крім того, враховуючи, що чинним законодавством передбачено сплату неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що згідно розрахунку позивачки складає суму 148482,47 гривень, тому ОСОБА_1 просить стягнути зазначену суму з відповідача.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, у заяві, наданій суду, зазначає, що вона навчається у місті Львові, тому на суд з'явитися не може, просить справу розглянути без її участі та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом оголошення про виклик до суду у газеті Новини Закарпаття №126 від 10.11.2015 року, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення справи не подав, заперечення на позов також.

Заяву від 25.09.2015 року, яку надано суду за змістом від імені відповідача, суд не бере до уваги, оскільки вона подана від імені ОСОБА_4 та підписана ОСОБА_1, тобто особою, яка не являється стороною по справі.

Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повноліття.

Згідно зі ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що згідно постанови Рахівського районного суду від 22 вересня 1999 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини з неподаткового мінімуму громадян, щомісячно, починаючи з 13 вересня 1999 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист АЕ №84/1999 від 22.09.1999 року.

Відповідно до розрахунку державного виконавця, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 по виконавчому листу № АЕ-84 від 22.09.1999 року, виданого Рахівським районним судом, станом на момент повноліття дитини складає суму 58389,16 гривень.

З розрахунку , наданого позивачкою, індексанція та пеня за прострочення сплати аліментів за період з січня 2003 року по червень 2015 року складає 148482,47 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, стягнення неустойки у разі прострочення сплати аліментів за своєю правовою природою є не тільки дієвим способом захисту, перш за все, права дитини на утримання, а одночасно й мірою сімейно-правової відповідальності батьків.

Відповідно до зазначеної вище постанови, порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношені. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

За загальновстановленими правилами та виходячи з положень СК України стосовно того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість, неустойка за прострочення сплати аліментів нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається в наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості платником аліментів у добровільному порядку або на момент стягнення.

Також суд враховує правову позицію, що викладена у Постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року № 6-81 цс 13., відповідно до якої розмір неустойки повинен нараховуватися не із загальної суми основного боргу, а лише із суми боргу за певний місяць. Загальний розмір пені обчислюється шляхом складення нарахованної неустойки (пені) за кожний такий період. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Отже, для обчислення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів сума несвоєчасно виконаного аліментного зобов'язання визначається відповідно на 1 число місяця, який слідує за місяцем, коли необхідно було сплатити аліменти.

Зважаючи на те, що згідно розрахунку заборгованості, виданого головним державним виконавцем РВ ДВС Рахівського районного управління юстиції, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам виникла з 01 лютого 2003 року, тому нарахування неустойки слід проводити з березня 2003 року.

Крім того, Верховний суд України на засіданні судової палати у цивільних справах 11.09.2013 року розглянув справу №6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів. При розгляді цієї справи ВС України зробив правовий висновок про те, що для розрахунку пені слід з"ясувати розмір несплачених аліментів по кожному місяцю, потім обчислити розмір пені, виходячи із суми місяця, а потім підсумувати отримані розмірі пені.

Суд, вважає за необхідне перевірити обчислення розміру неустойки (пені) наданої представником позивача.

Застосувавши методику розрахунку пені, визначену ВС України із врахуванням зазначеного в наданому РВ ДВС Рахівського РУЮ розрахунку суми аліментів, що підлягають стягненню помісячно, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 слід нарахувати неустойку (пеню) з ухилення від сплати аліментів в таких розмірах:

1.За 2003 рік (88,77грн.х0,01%=0,8877х306 днів з березня по грудень) 271,63грн.;

2.За 2004 рік (113,92грн.х0,01%=1,1392х366 дні) 416,94 грн.;

3.За 2005 рік (157,47грн.х0,01%=1,5747х365 днів) 574,76грн.;

4.За 2006 рік (208,63грн.х0,01%=2,0863х365 днів) 761,50грн.;

5.За 2007 рік (260,85грн.х0,01%=2,6085х365 днів) 952,10грн.;

6.За 2008 рік (360,82грн.х0,01%=4,146х366 днів) 1320,60грн.;

7.За 2009 рік (414,60грн.х0,01%=5,5х365 днів) 1513,29грн.;

8.За 2010 рік (455,15грн.х0,01%=4,5515х365 днів) 1661,30грн.;

9.За 2011 рік (510,73грн.х0,01%=5,1073х365 днів) 1864,16грн.;

10.За 2012 рік (618,38грн.х0,01%=6,1838х366 днів) 2263,27грн.;

11.За 2013 рік (674,82х0,01%=6,7482х365 днів) 2463,09грн.

12. За 2014 рік (712,25х0,01%=7,1225х365 днів) 2599,71грн.

13. За 2015 рік (712,25х0,01%=7,1225х171 день) 1217,95грн.

Враховуючи розрахунок заборгованості по аліментам, наданий РВ ДВС Рахівського РУЮ, із зазначенням суми сплати аліментів помісячно з березня 2003 року по червень 2015 року та беручи до уваги роз»яснення ВС України про вирахування пені за несплату аліментів, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня в розмірі 17880,30 грн, а тому, суд не бере до уваги розрахунок нарахування пені, який надала позивачка, так як такий не відповідає нормам чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачу було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання його дочки, оскільки ОСОБА_2 з 22 вересня 1999 року (з моменту винесення постанови) по січень 2003року сплачував аліменти, заборгованості за вказаний період не має.

Відповідач, будучи працездатною особою, з лютого 2003 року не сплачував аліменти знаючи, про свій обов'язок щодо утримання дочки, що випливає з пояснень позивача, наведених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК).

Таким чином, якщо виходити з аналогії права, і застосовування цивільного законодавства про відповідальність за прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то платник аліментів повинен довести суду, що несплата своєчасно аліментів відбулася з поважної причини (тяжко хворів, стягувач аліментів був у довгостроковому відрядженні тощо).

Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення справи не надіслав, заперечення на позов також.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом не встановлено, а відповідачем не надано суду жодних доказів, які б давали суду підстави для застосування ч. 2 ст. 196 СК України у відношенні відповідача.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Зі змісту частии 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Але, згідно статті 20 СК України позовна давність не застосовується, крім випадків передбачених сімейним законодавством (серед яких стягнення аліментів та неустойки по сплаті аліментів немає). За своєю природою дана неустойка є виключно похідною від аліментів, на які позовна давність не застосовується, тобто строк позовної давності на неустойку за прострочення сплати аліментів не встановлюється.

При прийнятті рішення суд, виходить з того, що головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника, а тому слід стягнути з відповідача пеню в розмірі 17880,30 грн.

У стягненні заборгованості по аліментах в сумі 59110,18 гривень слід відмовити, оскільки, згідно квитанцій, приєднаних до матеріалів справи, відповідачем, після відкриття провадження у даній справі було сплачено заборгованість по аліментах, зокрема, 30000 гривень 03 серпня 2015 року, 20000 гривень 10 серпня 2015 року, 8389 гривень та 1 гривню 31 серпня 2015 року. За таких обставин заборгованість по аліментах відповідачем сплачена у повному розмірі.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, судовий збір в сумі 762 гривень 69 копійок слід стягнути з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області номер доходного рахунку 0211, код класифікації доходів бюджету 22030001.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, вул.Крушник, 57, Рахівського району, Закарпатської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. Репегівська, 162, Рахівського району, Закарпатської області 17880,30 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 30 копійок) пені від суми несплачених аліментів.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 59110,18 гривень заборгованості по аліментах - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 762,69 гривень в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області номер доходного рахунку 0211, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук