Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/739/15 Головуючий у 1-й інстанції Ворожбянов А.М.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначивши, що між АКБ " ТАС-Комерцбанк" правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 29.05.2007 року за № 0703/0507/88-100 у відповідності з умовами якого останні отримав кредит в сумі 50 000 00 грн. строком погашення з 29 травня 2007 року по 29 травня 2017 року на умовах, передбачених вказаним договором. У якості забезпечення зобов'язань між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір від 29.05.2007 року за № 0703/0507-88-100-Z-1, відповідно до якого виступає іпотека - житловий будинок АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1521. Починаючи з лютого 2009 року відповідач не сплачував заборгованість по кредиту, відсоткам та пені, всупереч договору, у зв'язку з чим договір було змінено. Відповідачу, 22 липня 2009 року було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору листом від 04/396 від 21.07.2009 року. За поштовим повідомленнмя про вручення листа, його отримано 23.07.2009 року. Тому слід вважати, що умови кредитного договору змінені та обов'язок відповідача погасити кредит у повному обсязі виник за збігом десятиденного строку, з дня відправлення листа настав 04.08.2009 року. Банком - стягувачем нарахована сума заборгованості станом на 20.04.2010 р. за кредитним договором, яка складається із суми основного боргу 51689 грн. 43 коп. та пені в сумі 2086 гри. 25 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту в сумі 41 457 грн. 62 кой.; заборгованість по процентам - 10 231 грн. 81 коп. Іпотечним договором (п. 11 передбачено, що Банк набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання відповідачем основного зобов'язання, якщо відповідач не поверне Банку суму кредиту - проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням за цим договором у тому числі у випадку одноразового простроченням основного зобов'язання.

У зв'язку з вищезазначеним позивач просив суд звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 який належить на праві власності ОСОБА_3 у спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних

торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку, задовольнити вимоги

Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", в сумі 51689 гри. 43 коп.

(заборгованість за кредитом) та 2 086 грн. 25 коп. (пеня за прострочення сплати заборгованості).

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2010 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 який належить на праві власності ОСОБА_3 у спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку, задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", в сумі 51689 гри. 43 коп. (заборгованість за кредитом) та 2 086 грн. 25 коп. (пеня за прострочення сплати заборгованості).

На вказане заочне рішення суду ОСОБА_2, яка не приймала участь у справі, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що вона є власником будинку, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції про відмову про задоволення позовних вимог у повному обсязі не відповідає зазначеним положенням закону.

Як вбачається із матеріалів справи між АКБ "ТАС-Комерцбанк" правонаступником якого є за на час розгляду справи в апеляційній інстанції ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" (а.с.54) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 29.05.2007 року за № 0703/0507/88-100 у відповідності з умовами якого останні отримав кредит в сумі 50 000 00 грн. строком погашення з 29 травня 2007 року по 29 травня 2017 року на умовах, передбачених вказаним договором.

Починаючи з лютого 2009 року відповідач не сплачував заборгованість по кредиту, відсоткам та пені, всупереч договору, у зв'язку з чим договір було змінено. Відповідачу, 22 липня 2009 року було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору листом від 04/396 від 21.07.2009 року. За поштовим повідомленнмя про вручення листа, його отримано 23.07.2009 року.

Банком - стягувачем нарахована сума заборгованості станом на 20.04.2010 р. за кредитним договором, яка складається із суми основного боргу 51689 грн. 43 коп. та пені в сумі 2086 гри. 25 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту в сумі 41 457 грн. 62 кой.; заборгованість по процентам - 10 231 грн. 81 коп. (а.с.12-13)

Звертаючи стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, суд зазначає, що з ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, та майно належить на праві власності ОСОБА_3

Між тим такий висновок суперечить матеріалам справи та вимогам закону.

Іпотечний договір від 29.05.2007 року за № 0703/0507-88-100-Z-1, відповідно до якого виступає іпотека - житловий будинок АДРЕСА_1 був укладений з власником майна ОСОБА_2. (а.с.19)

Відповідно до ч.1 ст. 3, 27,30, 32 ЦПК України та ст. 20 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та здійснює свій захист на власний розсуд.

Цивільне судочинство відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст.60 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, 30,33 ЦПК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, та обирає особу яка є відповідачем у справі.

За вимогами ст. ст. 30, 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст. 30 ЦПК України)

Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов'язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання. Цивільний процесуальний Кодекс України виключає можливість апеляційного суду скасувати рішення, після чого, залучивши таку особу до участі у справі, вирішити справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Виходячи із того, що Іпотечний договір від 29.05.2007 року за № 0703/0507-88-100-Z-1, відповідно до якого виступає іпотека - житловий будинок АДРЕСА_1 був укладений з власником майна ОСОБА_2. (а.с.19), та власник майна і особа, що укладала іпотечний договір не залучена позивачем в якості відповідача у справі, що порушує її права, позов ПАТ "Сведбанк", ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути задоволений.

Оскільки рішення суду першої інстанції суперечить матеріалам справи, вимогам процесуального і матеріального права , воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2010 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги у сумі 268 гривень 83 копійки,

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді