Справа № 2/225/2511/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

20 листопада 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Пискунова В.І.,

при секретарі Голубової О.О.,

за участю:

пред.позивача - ОСОБА_1

пред. відповідача ОСОБА_2. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Анатолієвича до підприємства «Дзержинськвугілля» « Про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому ставить питання про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 40000гр., завданої внаслідок отриманого професійного захворювання та нещасного випадку на виробництві.

На доведеність позову позивач вказав, що працював на копальні Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля»» підземним гірничим робітником з повним робочим днем на підземній роботі в період з 30 вересня 2002 року до 09 червня 2010 року та був звільнений за ст. 40 п.2 КЗпП України за станом здоров*я.

Під час роботи на копальні він отримав вперше 08 червня 2010 року втрату професійної працездатності на 40 % у зв*язку із професійне захворювання, а саме хронічна вертеброгенна попереково-крижова радіокулопатія з вираженим больовим м*язово-тонічним корінцевим синдромами.

Факт отримання захворювання підтверджений актом розслідування хронічного професійного захворювання № 25 від 07 травня 2010 року.

Відповідно до висновку МСЕК від 08 червня 2010 року йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності.

Внаслідок отриманого професійного захворювання він відчуває моральні страждання від болів у ногах позвонку .

Стан здоровя викликає у нього відчай.

Враховуючи тривалість його моральних страждань, моральну шкоду оцінює в 40000 гр.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позов не визнав і просив у позові відмовити тому, що вважає наявність моральної шкоди в суді не доведена.

Вислухавши сторони і дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових правовідносинах з копальнею Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля» в період з 30 вересня 2002 року по 09 червня 2010 року та має підземний стаж, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

(а.с.4-6)

Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 25 від 07 травня 2010р. підтверджено наявність хронічних професіональних захворювань у позивача

(а.с. 7)

Згідно з довідкою про результати визначення втрати професійної працездатності № 021495 серії ДОН-04 від 08 червня 2010р. йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 40% .

(а.с.8-10).

Внаслідок захворювання ОСОБА_3 зазнає біль, відчуває ущербний стан у звязку з погіршенням фізичних можливостей. Ці фактори потягли за собою необхідність для позивача зміни звичок, засобу життя, інтересів та планів на майбутнє, вплинули на його коло спілкування, затребували додаткових зусиль для організації свого життя.

Ці обставини свідчать про завдання ОСОБА_3 моральної шкоди та порушення його прав на її відшкодування з сторони відповідача.

Моральна шкода передбачає втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, які завдані конкретній особі.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків і або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя за наявності причинного звязку між попередніми умовами праці.

Згідно з розясненнями, даними у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня1995р. за змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25травня 2001р.; відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності, чи галузевої належності.

Відповідно до ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Судом встановлено, що позивач працював на копальні Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля»в період з 30 вересня 2002 року по 09 червня 2010 року, створеному для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Відповідач не створив позивачеві безпечних і не шкідливих умов праці, внаслідок чого він отримав професійне захворювання, яке потягло за собою втрату професійної працездатності, внаслідок чого позивач зазнає фізичні і моральні страждання.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних і фізичних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, порушення нормальних життєвих звязків внаслідок можливості продовжувати активне життя, обмеження умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копією трудової книжки, довідками МСЕК.

Враховуючи що ушкодженням здоровя, позивачу задано моральну шкоду, оскільки професійне захворювання призвело до порушення нормальних життєвих звязків та потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, з урахування характеру та тривалості моральних та фізичних страждань глибини змушених змін у засобі життя, розміру мінімальної заробітної плати, та мінімального прожиткового мінімуму принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 11000гр.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, ст. 237-1 КЗпП України, Рішенням Конституційного суду України по справі №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» «Про відшкодування моральної шкоди»- задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди у сумі 11000 (одинадцять тисяч )гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. До Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд.

Суддя: