У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з 01 лютого 2012 року працював на посаді заступника начальника служби по боротьбі із контрабандою та порушеннями митних правил - начальника відділу митної варти Луганської митниці Державної фіскальної служби України.

Наказом Державної митної служби України від 29 лютого 2012 року № 422-к припинено перебування ОСОБА_2 на державній службі в митних органах України відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 17, ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення присяги державного службовця.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати неправомірним та поновити його раніше займаній посаді, зобов'язавши Луганську митницю ДФС України виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2015 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства спори щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під публічною службою відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України розуміють діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, адже, як правильно зазначив суд, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, пов'язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби та відносяться до публічно-правових спорів, а тому такі спори підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин постановлені у справі ухвали є законними та обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак