Справа № 727/6674/15-ц
Провадження № 2/727/2006/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Літвінової О.Г.

При секретарі Гуцул Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторно транспортного страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, -

В с т а н о в и в:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, в позові позивач посилався на те, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - RENAULTMASTER, д.н.з. НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 709189.

05 червня 2015 року, приблизно о 17-15 год., гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, виїжджаючи з вул. Південно-Кільцевої на вулицю Головну в м. Чернівцях, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вулиці Головній, в результаті чого, від удару, вказаний транспортний засіб відкинуло в автобус «Богдан», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, потерпілих осіб немає.

На момент дорожньо-транспортної пригоди у позивача був у наявності поліс АІ № 4688574, обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В порушення вимог ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено обовязковість такого страхування, ОСОБА_2 не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, здійснював експлуатацію транспортного засобу без поліса обовязкового страхування.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2015 року, по справі №727/4631/15-п, провадження №3/727/1462/15, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за порушення вимог п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у виді 340, 00 грн. штрафу в дохід держави.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність (ст. 24 Закону).

Згідно п. 1 розпорядження № 566 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлений у розмірі 50 000, 00 грн. на одного потерпілого.

Відповідно висновку № 63-07-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, яке мало місце 05.06.2015 р., станом на момент дослідження складає 134 348,05 грн.; ремонт автомобіля економічно недоцільний.

09 червня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди.

Передбачений законом триденний строк на подання даної заяви був пропущений Позивачем з поважних причин, оскільки останньому не було відомо про відсутність у ОСОБА_2 договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів аж поки йому не стало відомо про це від працівників ДАІ, оскільки винний водій не бажав представитись працівникам ДАІ і одразу ж після ДТП відмовився від спілкування, викликав швидку і поїхав на медичний огляд. Потім були два дні вихідні. Лише 8/9 червня ОСОБА_1 дізнався про те, що немає автоцивілки і написав заяву.

У відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Відповідача було повідомлено про настання ДТП,однак, МТСБУ, дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 05 червня 2015 року, страховим випадком не визнано, страховий акт не складено, аварійного комісара чи експерта у встановлений термін не направлено, рішення про відшкодування шкоди не прийнято, в порушення п. 22.1 ст. 22 Закону, завдану шкоду не відшкодовано.

Вважає наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки транспортний засіб RENAULT MASTER слугував джерелом доходу позивача, який є приватним підприємцем і торгівля з лотка продуктами харчування стала утрудненою через те, що нема ч им ці продукти доставляти. Крім того, Позивач переніс значний стрес через ДТП та необхідність звернення до відповідних державних органів з метою захисту його прав.

Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля, відновлення якого є економічно недоцільним, Позивачу доводиться самостійно шукати гроші для придбання нового авто, а тим часом обходитися без власного транспорту.

Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого Позивач почав до всього нервово відноситися, втратив сон та спокій. Крім того це був єдиний автомобіль Позивача, якийтакож використовувався як джерело доходу для транспортування товарів, якими торгує Позивач та його дружина. Від такого стану постраждали крім самого Позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині Позивача.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних Позивач із сімєю виїжджали з міста на відпочинок після тяжкого робочого тижня, проте після знищення авто така змога відпочивати зникла. Також, на тривалий час після ДТП Позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, Позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою зокрема відсутність доходу взагалі.

Розмір заподіяної Позивачеві моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести Позивачу і його родині, та витрати, повязані з відновленням психічного стану Позивача, відпочинком від усього що сталося із Позивачем та членами його родини.

Розмір душевних страждань Позивача і страждань його родини оцінюється Позивачем у розмірі 10 % від завданих збитків 13 434, 80 гривень. Дана сума враховує в себе усі страждання, які довелося перенести Позивачу зокрема: порушення звичайного способу життя, втрата заробітку, негативного впливу на стан здоровя, у звязку із чим Позивач змушений був звертатися за медичною допомогою, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Вважає вимогу стягнення моральної шкоди на користь Позивача саме у такому розмірі обгрунтованою, а стягнути її слід з Відповідача №1, оскільки саме його неправомірні дії стали причиною ДТП.

Просять стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 50 000, 00 грн. (пятдесят тисяч гривень) матеріальної шкоди, як страхове відшкодування, внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року; Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 84 348, 05 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок вісім гривень 05 коп.) грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року; Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1, моральну шкоду у розмірі 13 434, 80грн. Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1,суму судового збору у розмірі 500, 00грн. Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1, суму судового збору у розмірі 977, 83 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність просив позов задовольнити.

Відповідачі не зявилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності по наявних в справі матеріалах.

На підставі ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 3 Закону розяснює, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідокдорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

З огляду на це, обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Цивільно-правова відповідальність може мати місце при наявності складу адміністративного чи кримінального правопорушення. Саме склад адміністративного чи кримінального правопорушення є тим юридичним фактом, який породжує правовідносини між порушником і потерпілим та створює певні правомірні вимоги потерпілого та обовязки порушника відшкодувати шкоду, завдану протиправними діями.

Зі змісту п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання в застосуванні судами законодавства при вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року та відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне транспортне страхове бюро України та потерпілі.

Відповідно ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, майну потерпілого, це шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як вказано у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За нормами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно п.33.1.4. ст.33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, повідомлення встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого ТЗ та контактні дані.

Зі змісту ст. 22 п. 1 Закону, вбачається, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну життю, здоровю, та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно ст. 29 Закону, у звязку із пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом ТЗ, з урахуванням зносу.

Зі змісту ст. 30 п. 1 Закону, вбачається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром чи оцінювачем відповідно до законодавства, витрати на відновлюваний ремонт транспортного засобу, перевищують вартість автомобіля до настання пригоди.

Відповідно ст. 34 Закону, страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, в тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, страховик, зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі, страховик (МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (п. 34.3 Закону).

Відповідно ст. 990 Цивільного кодексу України, Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Страховик (МТСБУ) зобовязаний протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (про задоволення чи відмову у задоволенні вимог), зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняття рішення.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - RENAULTMASTER, д.н.з. НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 709189.

05 червня 2015 року, приблизно о 17-15 год., гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, виїжджаючи з вул. Південно-Кільцевої на вулицю Головну в м. Чернівцях, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вулиці Головній, в результаті чого, від удару, вказаний транспортний засіб відкинуло в автобус «Богдан», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, потерпілих осіб немає.

На момент дорожньо-транспортної пригоди у позивача був у наявності поліс АІ № 4688574, обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В порушення вимог ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено обовязковість такого страхування, ОСОБА_2 не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, здійснював експлуатацію транспортного засобу без поліса обовязкового страхування.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2015 року, по справі №727/4631/15-п, провадження №3/727/1462/15, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за порушення вимог п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у виді 340, 00 грн. штрафу в дохід держави.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність (ст. 24 Закону).

Згідно п. 1 розпорядження № 566 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлений у розмірі 50 000, 00 грн. на одного потерпілого.

Відповідно висновку № 63-07-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, яке мало місце 05.06.2015 р., станом на момент дослідження складає 134 348,05 грн.; ремонт автомобіля економічно недоцільний.

09 червня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди.

Передбачений законом триденний строк на подання даної заяви був пропущений Позивачем з поважних причин, оскільки останньому не було відомо про відсутність у ОСОБА_2 договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів аж поки йому не стало відомо про це від працівників ДАІ, оскільки винний водій не бажав представитись працівникам ДАІ і одразу ж після ДТП відмовився від спілкування, викликав швидку і поїхав на медичний огляд. Потім були два дні вихідні. Лише 8/9 червня ОСОБА_1 дізнався про те, що немає автоцивілки і написав заяву.

У відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Відповідача було повідомлено про настання ДТП,однак, МТСБУ, дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 05 червня 2015 року, страховим випадком не визнано, страховий акт не складено, аварійного комісара чи експерта у встановлений термін не направлено, рішення про відшкодування шкоди не прийнято, в порушення п. 22.1 ст. 22 Закону, завдану шкоду не відшкодовано.

Вважає наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки транспортний засіб RENAULT MASTER слугував джерелом доходу позивача, який є приватним підприємцем і торгівля з лотка продуктами харчування стала утрудненою через те, що нема чим ці продукти доставляти. Крім того, Позивач переніс значний стрес через ДТП та необхідність звернення до відповідних державних органів з метою захисту його прав.

Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля, відновлення якого є економічно недоцільним, Позивачу доводиться самостійно шукати гроші для придбання нового авто, а тим часом обходитися без власного транспорту.

Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого Позивач почав до всього нервово відноситися, втратив сон та спокій. Крім того це був єдиний автомобіль Позивача, якийтакож використовувався як джерело доходу для транспортування товарів, якими торгує Позивач та його дружина. Від такого стану постраждали крім самого Позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині Позивача.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних Позивач із сімєю виїжджали з міста на відпочинок після тяжкого робочого тижня, проте після знищення авто така змога відпочивати зникла. Також, на тривалий час після ДТП Позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, Позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою зокрема відсутність доходу взагалі.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 50 000, 00 грн. (пятдесят тисяч гривень) матеріальної шкоди, як страхове відшкодування, внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року; Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 84 348, 05 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок вісім гривень 05 коп.) грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року; Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1, моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1,суму судового збору у розмірі 500, 00 грн. Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1, суму судового збору у розмірі 873,34 грн.

Керуючись ст. 3, ст. 4, ч. 1 ст. 22, ст. 28, ст. 29, п. 1 ст. 30, п. 33.1.4 ст. 33, ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 4 та п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4«Про деякі питання в застосуванні судами законодавства при вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, п. 3 ч. 2 ст. 23, ч. 3 ст. 386, ч. 1 ст. 1167, ст. 1187 Цивільного кодексу України, та у відповідності до вимог ст.ст. 118-120 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторно транспортного страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП задоволити частково.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 50 000, 00 грн. (пятдесят тисяч гривень) матеріальної шкоди, як страхове відшкодування, внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року;

Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1 84 348, 05 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок вісім гривень 05 коп.) грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 05 червня 2015 року;

Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1, моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України, адреса місцезнаходження юридичної особи: 02002, м. Київ, Русанівський Бульвар, б. 8, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_1,суму судового збору у розмірі 500, 00грн.

Стягнути з ОСОБА_2, адреса місця проживання фізичної особи: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Вашківська 1/1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання фізичної особи: 58000, АДРЕСА_2, суму судового збору у розмірі 873,34 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Літвінова О.Г.