У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2015 року м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої -судді Кожух О.А.

суддів-Леска В.В., Чужі Ю.Г.

з участю секретаря-Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року по справі за позовом ТзОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

ТзОВ „Кредитні ініціативи" у березні 2014 року звернулося до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 07 травня 2008 року між ЗАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі по тексту - Промінвестбанк) та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №47/7-08, згідно якого Промінвестбанк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит в сумі 65000 гривень, а відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, що передбачені кредитним договором.

17 грудня 2012 року між Промінвестбанк та ТзОВ „Кредитні ініціативи" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Промінвестбанк відступив ТзОВ „Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів, укладених між Промінвестбанк та фізичними особами. Таким чином, до ТзОВ „Кредитні ініціативи" перейшли всі права та обов'язки кредитора по кредитному договору. Відповідач свої зобов'язання виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2014 становила 96989.20 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 61318.90 грн.; заборгованість по відсотках - 18063.20 грн.; пеня - 17607.10 грн. Також просили стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року, з врахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 про виправлення описки, позов задоволено.

На це рішення відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Не оспорюючи суму заборгованості відповідач зазначає, що позивачем порушено умови договору відступлення прав вимоги щодо повідомлення її про перехід права вимоги за кредитним договором від 07.05.2008 до ТзОВ "Кредитні ініціативи" та зміну банківських рахунків.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представника позивача, оглянувши оригінал Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 та Реєстр позичальників (Додаток № 1) до нього, на які посилається позивач у позовній заяві, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в цих межах, вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 611, 614, 623, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, цивільно-правові зобов'язання виникають з договорів і повинні виконуватися належним чином; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів; особа відповідальна за порушення зобов'язання, позичальник, який уклав і не виконує кредитний договір, повинен відшкодувати кредитору збитки в повному обсязі. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою (ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням зобов'язання (ст. 550 ч. 1).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07 травня 2008 року між Промінвестбанк та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №47/7-08, згідно якого Банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит в сумі 65000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 06 травня 2018 року (а.с.6-8). Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту (а.с.9-10).

17 грудня 2012 року між Промінвестбанк та ТзОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, за умовами п.2.2 якого новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с. 22-32).

Згідно витягу з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 в переліку кредитних договорів є кредитний договір № 74/7-08 від 07.05.2008 (а.с.33). Апеляційним судом в судовому засіданні було оглянуто оригінал зазначеного Договору відступлення прав вимоги та Реєстр позичальників (Додаток № 1) до нього, згідно якого на час укладення цього Договору основна непогашена строкова сума кредиту ОСОБА_2 становила 48749.90 грн., основна непогашена прострочена сума кредиту становила 12569 грн., а всього 61318,90 грн., а також нараховані та несплачені відсотки - 5 547.62 грн.

Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконувала своїх обов'язків за договором, станом на 01.02.2014 загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ТзОВ „Кредитні ініціативи" склала 96989.20 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 61318,90 грн.; заборгованість по відсотках - 18063,20 грн.; пеня - 17607,10 грн. (а. с. 17).

Листом за № 4705-34 від 06.02.2014 ТзОВ „Кредитні ініціативи" надіслано ОСОБА_2 вимогу про досудове врегулювання спору (а.с.18), що підтверджується реєстром поштових відправлень ТзОВ „Кредитні ініціативи" (а.с.19-20) та копією квитанції КМА УАППЗ „Укрпошта" від 07.02.2014 (а.с. 21)

У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення умов договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ „АКІБ" та ТзОВ „Кредитні ініціативи" а саме п.6.1, згідно якого сторони домовились здійснити розсилку повідомлень кожному позичальнику про відступлення прав вимоги за формою, затвердженою додатком № 4 та повідомлення про нові банківські реквізити спільними зусиллями. Наголошує, що повідомлення про зміну кредитора вона не отримувала, в результаті чого не мала можливості продовжувати здійснювати чергові платежі.

Однак таке посилання апелянтки на порушення умов договору до уваги не береться, оскільки неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору. Проте, з матеріалів даної справи вбачається, що позичальник уже проводила погашення боргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» - як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачем вносились платежі уже після 17 грудня 2012 року - після укладення Договору відступлення прав вимоги (а.с.17, 96-97). В той же час, за час розгляду даної справи судом ОСОБА_2 не намагалась погашати заборгованість.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності судова колегія також до уваги не бере, оскільки остання оплата була здійснена відповідачем 1 березня 2013 року. Крім того, відповідно до п. 6.9 договору про іпотечний кредит строк позовної давності сторони встановили тривалістю у 10 років (а.с.8 - зворот).

Зважаючи на викладене, судова колегії вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча Судді