провадження №2/389/972/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 грудня 2015 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючої судді Берднікової Г.В.

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 400 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 липня 2011 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2011 року і до досягнення сином повноліття, тобто до 18 грудня 2027 року. Вказав, що в даний час має скрутне матеріальне становище, оскільки втратив роботу, в звязку з чим має заборгованість по аліментам, яка станом на 01 березня 2015 року складає 15897 грн.56 коп. Крім того, зареєстрував шлюб з іншою жінкою, і від цього шлюбу має малолітню доньку. Тобто на даний час має іншу сімю, яку має утримувати.

Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги частково уточнив, просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 450 грн. щомісячно, а також просив суд позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2-775/11, виданого 29 листопада 2011 року на підставі рішення Знамянського міського суду від 20 липня 2011 року, з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття, тобто до 18 грудня 2027 року (а.с.6).

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1, 01 листопада 2013 року його звільнено з ПП «Лідер СМ» за згодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпПУ) (а.с.11-12). Розрахунок заборгованості по аліментам стягнутим з ОСОБА_1, станом на 01 березня 2015 року складає 15897 грн. 56 коп (а.с.7-8).

Відомостей про доходи позивача матеріали справи не містять. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач тривалий час офіційно не працює, має мінливий і нерегулярний дохід.

Згідно з свідоцтвом про шлюб, ОСОБА_1 26 квітня 2014 року уклав шлюб з ОСОБА_5 (а.с.9). Від цього шлюбу 06 червня 2014 року народилась дитина ОСОБА_6 (а.с.10). Характеристика ОСОБА_1, видана за місцем його проживання, свідчить про те, що останній проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1992 року разом з матірю, дружиною та донькою. Тимчасово не працює, підробляє тимчасовими заробітками, має нерегулярний дохід (а.с.14).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положенням ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано розяснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч.1 ст.192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 зазначеної вище Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року судам розяснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.09.2015 року складає 1167 грн. (30 % становить приблизно 350 грн.), для дитини від 6 до 18 років - 1455 грн. (30 % становить приблизно 440 грн.).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_4, визначених рішенням суду, оскільки матеріальний стан позивача погіршився, враховуючи народження у нього ще однієї малолітньої дитини, крім того, приймаючи до уваги ту обставину, що стабільного доходу він тривалий час не має.

Згодом розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути знову зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів, виходячи з обставин, визначених статтею 192 СК України. Закон не обмежує кількість таких звернень.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Знамянського міського суду Кіровоградської області від 20 липня 2011 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до 450 (чотириста пятдесят) грн. щомісячно до повноліття дитини, тобто до 18 грудня 2027 року, розпочавши стягнення у такому розмірі з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Роз'яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова