Справа № 415/3714/14-ц
Провадження № 22ц/782/795/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області Луганська В.М., перевіривши матеріали справи

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення задоволено.

На вказане рішення апелянтом ОСОБА_1, яка не приймала участі у розгляді справи, подано апеляційну скаргу, разом з якою надано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі ст. 297 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження по справі та про поновлення чи відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження вирішує суддя-доповідач.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт, який не приймав участь у справі та не є стороною у справі, в обґрунтування свого права на апеляційне оскарження не наводить підстав та не надає доказів того, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та обовязки.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним заочним рішенням суд виселив ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1. При цьому вказаним заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 2015 року ніякі питання щодо прав та обовязків апелянта не вирішувалися.

Зазначені обставини свідчать про те, що апелянт не є тією особою, яка має право на оскарження рішення суду, тобто не має, передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 2015 року, оскільки рішенням суду не вирішено питання про її права та обовязки.

З урахуванням викладеного не підлягає вирішенню і заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду особи, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, оскільки у такому випадку це клопотання є похідним від апеляційної скарги, а клопотання про поновлення або відмову у поновленні строку, розглядається тільки тих осіб, які мають право на апеляційне оскарження. За таких обставин не підлягає вирішенню і клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. За таких підстав слід відмовити ОСОБА_1 в прийнятті апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 292, 294, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після її постановлення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: