АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9645/15 Справа № 206/3899/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Добролюбовій І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект»

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середньої заробітної плати за затримку виплат при звільненні та стягнення моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації за затримку виплат при звільненні та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 14.11.2014 року. її було звільнено з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» у звязку із виходом на пенсію. До теперішнього часу заробітну плату їй не виплачено, довідку про заборгованість не надано, у звязку з чим, утворилась заборгованість станом на 14.11.2014 року. по заробітній платі 11.799,76 грн. Також, вона має право на компенсацію за весь час затримки виплати заробітної плати у період з 15.11.2014 року по 01.08.2015 року. у розмірі 19.272,00 грн. Крім того своїми діями відповідач завдав моральної шкоди. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 11.784,45 грн., компенсацію за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні станом на 01.08.2015р. в сумі 19.272,00 грн. та моральну шкоду у сумі 5.000,00 грн. (а.с.1-4,32-35).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 11.784,45 грн., компенсацію за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні в сумі 19.272,00 грн., моральну шкоду в сумі 1.000,00 грн. (а.с.50-52).

В апеляційній скарзі (а.с.66-68) Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «Дніпроагропроект» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки:

- згідно уточнених позовних вимог та бухгалтерської довідки заборгованість по заробітній платі становить 11.784,45 грн., в той час як суд безпідставно стягнув з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 11.799,76 грн.;

- в день ухвалення оскаржуваного рішення заборгованість по заробітній платі була погашена відповідачем в повному обсязі в сумі 11.784,45 грн., але судом незважаючи на це стягнув заборгованість по заробітній платі;

- звинувачення відповідача в порушенні законодавства про працю є безпідставними, оскільки порушення строків виплати заробітної плати відбулось з поважних та обєктивних причин, які не залежали від відповідача;

- позивачем не доведено обставини, які б свідчили про моральні страждання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, який при звільненні позивача не здійснив своєчасного розрахунку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Ухвалою суду першої інстанції від 06.10.2015 року усунено описку щодо розміру стягнення заробітної плати в сумі 11.784,45 грн. замість помилкової суми 11.799,76 грн. (а.с.64).

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем при звільненні 14.11.2014 року позивача з роботи не виплачено нараховану позивачу заробітну плату в розмірі 11.784,45 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі з посилання на видатковий касовий ордер від 18.09.2015 року (а.с.10) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається з журналу судового засідання від 18.09.2015 року представником відповідача та позивачем такі обставини не були зазначені (а.с.45-48).

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції 18.09.2015 року в 9 годин 39 хвилин (а.с.48).

Отже відповідач мав можливість здійснити виплату заробітної плати позивачу після ухвалення судового рішення.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у звязку з сезонним попитом на проектні роботи відповідача не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за затримку виплати заробітної плати.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок невиплати їй заробітної плати протягом майже року.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції в судовому засіданні 18.09.2015 року представник відповідача не заперечував проти стягнення моральної шкоди в межах 3000,00 грн. (а.с.45-48).

Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: