Провадження №: 2/752/4619/15
12 листопада 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Інкомстрах» про стягнення страхового відшкодування про стягнення грошових коштів,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Інкомстрах» про стягнення страхового відшкодування про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що 04.12.2013 р. о 06 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській - вул. Грінченка сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1.
Внаслідок означеної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, що завдало позивачу ОСОБА_1 майнової шкоди.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2013 р. винним у настанні ДТП визнано водія ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом з тим, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» відповідно до Полісу № АС/ 2106173.
Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно із статтею 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно зі статтею 33 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
Відповідно до п. 36.2. Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Керуючись вищезазначеними нормами, Позивач, як потерпіла особа, надіслав на зареєстровану адресу страховика Заяву про страхове відшкодування, проте Страхова компанія по сьогоднішній день не здійснила свого обов'язку.
Пунктом 34.2 Закону України № 1961-IV встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
У п. 34.3 цього ж Закону вказується: якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відтак, позивач змушений був самостійно звернутися до спеціаліста для визначення матеріального збитку, якого він зазнав під час ДТП 04.12.2013 р., за що ним було сплачено 800 грн., що підтверджується квитанцією №381 від 06.03.2014 р.
Відповідно до Звіту № 698 розмір матеріального збитку, заданого власнику автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 14 418 грн. 84 коп.
Відповідно до ст. 9 Закону України № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до норм чинного законодавства України, відповідач, як «Страховик», зобов'язаний був у встановлений законом строк здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, як потерпілому, в розмірі 14 418 грн. 84 коп., а також компенсувати витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн. 00 коп., проте свого обов'язку «Страховик» не виконав.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Згідно досліджених матеріалів справи встановлено, що 04.12.2013 р. о 06 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській - вул. Грінченка сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1.
Внаслідок означеної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, що завдало позивачу ОСОБА_1 майнової шкоди.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2013 р. винним у настанні ДТП визнано водія ОСОБА_2.(а.с.5).
На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» відповідно до Полісу № АС/ 2106173.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик)зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Істотні умови договору страхування передбачені ст. 982 ЦК України, а саме, предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
Відповідно до п. 36.2. Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Пунктом 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
У п. 34.3 цього ж Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. вказується: якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Позивач змушений самостійно звернутися до спеціаліста для визначення матеріального збитку, якого він зазнав під час ДТП 04.12.2013 р., за що ним було сплачено 800 грн., що підтверджується квитанцією № 381 від 06.03.2014 р. (а.с 24).
Відповідно до Звіту № 698 розмір матеріального збитку, заданого власнику автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 14 418 грн. 84 коп. (а.с.8 -23).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до норм чинного законодавства України, відповідач, як «Страховик», зобов'язаний був у встановлений законом строк здійснити виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 14 418 грн. 84 коп., а також компенсувати витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн. 00 коп., проте свого обов'язку «Страховик» не виконав.
У зв'язку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 228 ЦПК України, ст.979, 98, 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 9, 33, 36, 88 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко