АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7394/15 Справа № 199/1346/15 Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В.В. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради, треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування в особі Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 - падчерка її рідної сестри. З березня 2001 року позивач постійно проживала з померлою, оскільки остання була недієздатною, а позивач була її опікуном. Проте, коли позивач звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємцем четвертої черги за законом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки даний факт судом не встановлений. У зв'язку з цим, позивач просить суд встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 не менше як п'ять років на час відкриття спадщини та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті останньої (а.с. 2-4, 35-37).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року позовні вимоги було задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 лютого 2000 року до часу відкриття спадщини та визнати ОСОБА_5 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72-73).

В апеляційних скаргах апелянти посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне з'ясування судом обставин у справі, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду (а.с. 109-112, 148-153).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт проживання позивача з померлою протягом п'яти років, а тому позивач є спадкоємцем першої черги.

Однак, з такими висновками суду в повній мірі погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 серпня 2001 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів, належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась позивач (а.с. 16, 59).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 травня 2015 року, ОСОБА_7 продала ОСОБА_2 належну їй на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2015 року квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 98).

Таким чином, визнаючи позивача спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, судом першої інстанції, до участі в справі не було залучено інших осіб, права та інтереси, яких будуть змінені ухваленим рішенням. При цьому, на час розгляду справи, спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, перебувало у власності інших осіб, зокрема, ОСОБА_7, а згодом ОСОБА_2

Таким чином, вирішення даного позову безпосередньо стосується прав інших осіб. Однак, позов до таких осіб не заявлявся, до участі у справі ці особи не залучалися і питання про їх залучення під час розгляду справи не обговорювалося.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий суд, дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: