АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2566/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3577/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1

Суддів: Дорош А.І., Буленка О.О.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 10 червня 2015 року

у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ПАТ « ВТБ Банк» звернулося до суду із зазначеним вище позовом.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2015 року позов ПАТ « ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ « ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R4B від 02.12.2013 р. в сумі 73671,92 грн., а саме: поточна заборгованість за кредитом - 52387,16 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 6108,99 грн.; інфляційні втрати -396,42 грн.; 3 % річних -50,15 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 2346,62 грн.; інфляційні витрати - 131,40 грн.; 3% річних 17,27грн.; сума заборгованості за відсотками за період з 02.12.2014 р. по 30.12.2014 р. - 557,72 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 5133,63 грн.; сума пені в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення - 2444,79 грн.; пеня, нарахована в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення сплати банку плати по кредиту та за користування кредитом за кредитним договором - 4097,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ « ВТБ Банк» судовий збір в сумі 736,72 грн.

13.07.2015 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд вказаного вище заочного рішення.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 10 червня 2015 року у справі позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційному порядку рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Апелянт просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (надалі Банк) та відповідачем ОСОБА_2 (надалі Позичальник) було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав останньому грошові кошти ( кредит) в сумі 67800 грн.00 коп. строком по 02.12.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом 12% річних, а Позичальник зобовязувався використати кредит на передбачені в договорі цілі-споживчі потреби в інтересах сім»ї.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, Позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 від початкової суми кредиту.

Згідно п. 4.4. кредитного договору, з підписанням цього договору сторони дійшли згоди, що порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, комісії визначається цим договором, а також Правилами.

Також судом правильно з»ясовано, що відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, тому станом на 30 грудня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору № R4B від 02 грудня 2013 року, яка становить 73671,92 грн., в тому числі: поточна заборгованість за кредитом 52387,16 грн.; прострочена заборгованість за кредитом -6108,99 грн.; інфляційні втрати -396,42 грн.;3 % річних -50,15 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 2346,62 грн.; інфляційні витрати 131,40 грн.; 3% річних -17,27 грн.; сума заборгованості за відсотками за період з 02.12.2014 року по 30.12.2014 року - 557,72 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 5133,63 грн.; сума пені в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення - 2444,79 грн.; пеня, нарахована в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення сплати банку плати по кредиту та за користування кредитом за кредитним договором - 4097,77 грн.

08.01.2015 року позивач направляв відповідачу лист-вимогу про виконання умов кредитного договору, але останній свої зобов»язання не виконав.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши зазначені вище обставини та давши належну оцінку доказам по справі, місцевий суд дійшов вірного висновку про порушення відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов»язань по кредитному договору, тому на законних підставах задовольнив позовні вимоги ПТА «ВТБ Банк», стягнувши на його користь з ОСОБА_2 73671 грн.92 коп.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв»язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування чи зміни.

Доводи апеляційної скарги про незаконне нарахування позивачем відповідачу трьох процентів річних та індексу інфляції не заслуговують на увагу, оскільки 12% річних передбачено кредитним договором за користування кредитом, а індекс інфляції та 3% річних застосовуються в разі прострочення виконання грошового зобов»язання (ст.625 ЦК України), що не є тотожними поняттями.

Доводи скарги про те, що складений Банком розрахунок заборгованості не відповідає вимогам ст.ст.549, 550 ЦК України також не може бути прийнятий до уваги, оскільки, відповідно до положень ст. ст.10,60 ЦПК України, ОСОБА_2 не надано належних і допустимих доказів на спростування цього розрахунку.

Інші доводи скарги теж не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення місцевого суду.

Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2015 року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч.1 п.1, 308,315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: