АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8809/15 Справа № 202/1043/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 15 квітня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року позивач звернувся з заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 04 червня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DNR0NN00000012, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 15 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Порушуючи умови договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Станом на 12 січня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 24 213 грн. 37 коп., яка складається з:

заборгованість за кредитом - 3 808 грн. 22 коп.;

заборгованість по процентам за користування кредитом - 283 грн. 25 коп.;

заборгованість по комісії за користування кредитом - 20 грн. 68 коп.;

пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 18 710 грн. 11 коп.;

штраф (фіксована частина) - 250 грн.;

штраф (процентна складова) - 1 141 грн. 11 коп.

Позивач просив про стягнення заборгованості та судового збору.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд ухвалив заочне рішення яким частково задовольнив позов, стягнув заборгованість за кредитом в сумі 3 808 грн. 22 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 283 грн. 25 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 20 грн. 68 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., в решті позовних вимог відмовив.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України).

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 15 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 4-5).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12 січня 2015 року становить 24 213 грн. 37 коп. яка складається з заборгованості: за кредитом - 3 808 грн. 22 коп.; по процентам за користування кредитом - 283 грн. 25 коп.; по комісії за користування кредитом - 20 грн. 68 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 18 710 грн. 11 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн.; штраф (процентна складова) - 1 141 грн. 11 коп. (а. с. 3).

Частково задовольняючи вимоги суд відмовив в стягненні штрафів та пені з посиланням на відсутність обгрунтування по їх стягненню позивачем.

Однак такі висновки протирічать Закону та матеріалам справи, погодитися з висновком суду в оскаржуваній частині неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що відповідач не виконувала належним чином зобов'язань за кредитним договором, заявлені позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту, процентам, комісії, грунтуються на вимогах закону, умовах укладеного договору, тому як обґрунтовані стягнуті судом.

Стосовно оскаржуваної частини рішення- відмови в стягненні неустойки колегія суддів зазначає наступне..

Верховний Суд України 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 висловив правову позицію, яка за ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів, де вказав, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З урахуванням викладеного, позов про стягнення з відповідача штрафів не грунтуються на вимогах закону, тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.. Стосовно стягнення пені, то колегія суддів вважає можливим застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків і стягнути її в сумі 3800 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 15 квітня 2015 року - скасувати в частині стягнення пені та штрафів.

Постановити нове рішення за яким Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ) на рах. 311 пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання в сумі 3800 грн., в вимогах про стягнення штрафів -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

Судді: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.