АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9505/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Кричина А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Луговик Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Універсал Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №048-2008-634, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 кредит у сумі 140 840,00 швейцарських франків строком до 10.03.2038 зі сплатою за користування кредитом процентної ставки 9,95% річних для придбання однокімнатної квартири. На забезпечення зобов'язання позичальника за вказаним договором між сторонами було укладено договір іпотеки №1875 від 11.03.2008, згідно з яким в іпотеку була передана однокімнатна квартира.

Виходячи з того, що підстав, які б могли свідчити про порушення відповідачем вимог діючого законодавства на момент підписання договору, не встановлено, права позивача не порушені відповідачем, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними у зв'язку з неповнотою наданої банком інформації позичальнику щодо умов кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №048-2008-634, на підставі якого банк надав позичальнику грошові кошти у відповідності до положень ст. 1054 ЦК України.

Правильно встановлено судом першої інстанції, що кредитний договір №048-2008-634 та договір іпотеки №1875 від 11.03.2008 укладені сторонами на підставі вільного волевиявлення, вільного вибору контрагента та визначення умов кредитного договору у відповідності до ст. 627 ЦК України.

Крім того, кредитним договором від 11.03.2008 в забезпечення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена сукупна вартість кредиту (в процентному значенні та в грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту (ас. 6-8).

Виходячи з наведеного, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 про те, що при укладанні кредитного договору з банком ОСОБА_5 не був у повній мірі обізнаний про кредитні умови, що банк не надав методику визначення банком валютного курсу, а також що він вчасно не отримав вичерпної інформації щодо всіх зобов'язань як позичальника перед банком, адже вказані обставини спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та наданими сторонами суду поясненнями. Зокрема п. 8.5 Договору від 11.03.2008 передбачено, що при укладенні кредитного договору позичальник стверджує, що умови кредитування, закріплені Договором, були попередньо йому повідомлені банком у письмовій формі.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_5 як позичальника за договором банківського кредиту та споживача банківських послуг, оскільки позивач самостійно, без будь-якого примусу, звернувся до банку з наміром отримати кредит, зазначивши у кредитному договорі, що з основними умовами надання кредиту ознайомлений.

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна