Справа № 751/3836/15-ц Провадження № 22-ц/795/1765/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Деркач О. Г. Доповідач - Тагієв С. Р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіТагієва С.Р.,
суддів:Литвиненко І.В., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представників: ОСОБА_5, відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, передання в заклад, звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року позов задоволено частково. Вилучено та передано в заклад ОСОБА_8 предмет застави, а саме: належний на праві власності ОСОБА_7 автомобіль марки RENAULT, модель 11GTA11, тип сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_1; напівпричіп бортовий марки ПП модель KRONE, тип напівпричіп бортовий-Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_2, - разом з відповідними комплектами ключів від транспортних засобів та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (технічними паспортами). В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_11 за договором позики від 04.01.2011 в сумі 478 242 (чотириста сімдесят вісім тисяч двісті сорок дві) грн. 47 коп., звернути стягнення на предмети застави, згідно Договору застави від 05.01.2011, посвідченого 05.01.2011 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 15, та Договором про внесення змін до договору застави, посвідченого Глобою Н.М., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, 05 січня 2011 року за р. № 15, від 01.06.2013, посвідченого 01.06.2013 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 744, а саме на автомобіль марки RENAULT, модель 11GTA11, тип сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_1; напівпричіп бортовий марки ПП модель KRONE, тип напівпричіп бортовий-Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_7, шляхом продажу транспортних засобів ОСОБА_8 з укладенням від імені ОСОБА_7 договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку в органах ДАІ України цих транспортних засобів, а також з наданням їй всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, зі встановленням початкової ціни предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час його продажу. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відповідач ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що не є боржником по відношенню до обтяжувача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_8 в апеляційній скарзі також посилається на порушення Новозаводським районним судом м. Чернігова норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення цього суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апелянта зводяться до того, що нею не був пропущений шестимісячний строк пред'явлення позовних вимог в частині стягнення боргу за договором позики, як констатував суд першої інстанції. Також, на думку апелянта, суд помилково відмовив їй у стягненні штрафу за договором застави на підставі того, що дані кошти вже було стягнуто іншим судовим рішенням, оскільки вона заявила вимогу про стягнення штрафу за інше правопорушення та іншою правовою підставою. Крім того, ОСОБА_8 вказує на невірний розрахунок заборгованості ОСОБА_11 для задоволення вимог заставодержателя за рахунок заставного майна, яка повинна дорівнювати 556682 грн., а не 478242,47 грн, як вказав суд у своєму рішенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 січня 2011 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_8 зобов'язується надати ОСОБА_11 позику 296 000 грн. з терміном повернення 04 січня 2016 року, зі сплатою позикодавцю відсотків в розмірі 24 % річних до 1 числа кожного наступного місяця (а.с.51). Пунктом 8 договору позики визначено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення позики та/або сплати процентів за її користування більше 10 днів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь позикодавця пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики 05 січня 2011 року між ОСОБА_8, від імені якої діяв ОСОБА_13, та ОСОБА_9 було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 15, відповідно до умов якого ОСОБА_9 виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_11 по договору позики від 04 січня 2011 року. За умовами договору застави в забезпечення виконання зобов'язання були передані транспортні засоби:

- автомобіль марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_10;

- н/причіп бортовий марки KAISER модель S 380 3L тип н/причіп бортовий- Е, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_9.

Предмет застави відповідно до договору застави оцінений у 296 000 грн. (п. 1.3). Згідно п. 4.1. визначена відповідальність за порушення будь-яких умов договору у вигляді сплати заставодавцем на користь заставодержателя штрафу в розмірі 5 % від вартості заставного майна (а.с.10-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 04.01.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед позикодавцем в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань, що виникають з договору (а.с.4).

01 червня 2013 між ОСОБА_8, від імені якої діяв ОСОБА_13, та ОСОБА_9 було укладено договір про внесення змін до договору застави від 05 січня 2011 року, посвідчений 01.06.2013 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 744, відповідно до умов якого сторони узгодили збільшити предмет застави, виклавши п. 1.2 в новій редакції, і зазначили такі транспортні засоби, які передаються в заставу:

- автомобіль марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_10;

- н/причіп бортовий марки KAISER модель S 380 3L тип н/причіп бортовий- Е, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_9;

- автомобіль марки RENAULT модель 11GTA11 тип сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_3;

- н/причіп бортовий марки ПП модель KRONE тип н/причіп бортовий- Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Предмет застави сторонами оцінений на суму400000 грн. (а.с.12-13).

ОСОБА_8 вручила позичальнику ОСОБА_11 та його поручителю ОСОБА_9 вимогу-повідомлення про повне дострокове виконання взятих зобов'язань за договором позики від 04 січня 2011 року, з відстроченням її виконання на 10-денний термін з дня отримання цієї вимоги (а.с.16). Згідно особистих підписів вимога була ними отримана 26.07.2013 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про стягнення коштів стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 296 000 грн. позики, 218 232,85 грн. боргу процентів за позикою за період з травня 2011 року по 30.06.2014 року, 24 388,36 грн. - пені по несплаченим відсоткам за період з 01.08.2013 по 30.06.2014, 18 061,47 грн. - пені по несплаченій позиці за період з 01.08.2013 по 30.06.2013, а всього 556 682,68 грн. (а.с.5-6).

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 43332805 (а.с.14) 30 січня 2014 на підставі договору застави від 05 січня 2011 року зареєстровано заставу та звернення стягнення на такі об'єкти обтяження:

- автомобіль вантажний, номер об'єкта НОМЕР_7, номер державної реєстрації НОМЕР_12, автомобіль марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е, 1998 року випуску;

- інший транспортний засіб, номер об'єкта НОМЕР_8, номер державної реєстрації НОМЕР_11, н/причіп бортовий марки KAISER модель S 380 3L тип н/причіп бортовий- Е, 1992 року випуску;

- автомобіль вантажний марки, номер об'єкта НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_3, автомобіль марки RENAULT модель 11GTA11 тип сідловий тягач-Е, 2000 року випуску;

- інший транспортний засіб, номер об'єкта НОМЕР_6, номер державної реєстрації НОМЕР_4, н/причіп бортовий марки ПП модель KRONE тип н/причіп бортовий- Е, 1998 року випуску,

а також внесено відомості про обмеження відчуження, згідно яких відчуження заставного майна має здійснюватися виключно за погодженням з обтяжувачем.

Як вбачається з довідки УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 09.06.2015 року, транспортні засоби:

-автомобіль марки RENAULT, модель 11GTA11, тип сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_1;

-напівпричіп бортовий марки ПП модель KRONE, тип напівпричіп бортовий-Е, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_2

на даний час перебувають у власності ОСОБА_7 (а.с.154).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що стягнення боргу з поручителя ОСОБА_9 не може бути задоволено за період після 01.07.2014 року у зв'язку з припиненням договору поруки, оскільки вимоги до поручителя можуть бути пред'явлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання. Суд дійшов висновку, що за ОСОБА_8 збереглося право заставодержателя, в т.ч. і право звернення стягнення на предмет застави, та право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Суд врахував заборгованість, починаючи з 01.07.2014 (159 951,79грн.), розмір стягнутого боргу за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.10.2014 (556 682,68грн.); розмір грошової суми, сплаченої ОСОБА_15 02.05.2015 як фінансового поручителя по зобов'язаннях ОСОБА_11 по вищезгаданому договору позики (238 392 грн.) і час її сплати (тобто, вже після проведеного розрахунку боргу по даній справі, що не впливає на визначення його розміру). При цьому, вищезгадану суму коштів, сплачену в рахунок боргу, суд скерував, згідно з вимогами ст. 534 ЦК України безпосередньо на погашення боргу за вищезгаданим судовим рішенням і прийшов до висновку, що заборгованість ОСОБА_11 перед позивачем на час розгляду даної справи становить 478 242 грн. 47 коп.

З таким висновком повністю погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Власноруч підписавши договори позики, застави та поруки, сторони погодилась з вказаними у них пунктами.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 9 ЗУПро забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст. 27. ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Зважаючи на дані норми закону та встановлені обставини справи, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що за позивачем ОСОБА_8 станом на час розгляду справи збереглося право заставодержателя на спірні транспортні засоби, в т.ч. і право звернення стягнення на предмет застави та право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням, шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 цього не спростовують.

Враховуючи, що позичальником не виконувались зобов'язання за договором позики більше трьох місяців, то відповідно до п. 9 цього договору була обґрунтованою вимога позивача повністю повернути позику та сплатити нараховану плату за користування позикою незалежно від настання строку виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (ст. 559 ЦК України).

Оскільки договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а позивачем був змінений строк виконання основного зобов'язання, то вимоги до поручителя могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку, чого позивачем зроблено не було, що спростовує доводи апелянта ОСОБА_8 Даний висновок суду першої інстанції узгоджується також з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Не заслуговують на увагу доводи апелянта ОСОБА_8 про те, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року було стягнуто на її користь кошти за інше правопорушення та іншою правовою підставою, ніж вона вимагає у межах даної цивільної справи. Як вбачається з вказаного судового рішення, предмет позову один і той самий - штраф, передбачений п. 4.1 договору застави від 05 січня 2011 року в сумі 20000 грн., який стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 Правильним також є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_10 не є стороною даної угоди, а тому не може відповідати за передбаченими нею зобов'язаннями.

Не можуть бути взяті до уваги розрахунки суми боргу, представленого апелянтом ОСОБА_8, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

Виходячи із результатів системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, правильно встановив обставини спору, дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: