ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Триліської сільської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

П озивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що їй за рішенням сільської ради була виділена квартира АДРЕСА_1. Рішенням сільської ради від 29.05.2015 року було надано їй у власність вказану квартиру. В подальшому Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт на дану квартиру. При зверненні до відповідача про приватизацію даної квартири було рекомендовано звернутися до суду так, як у сільській раді відсутній орган приватизації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач разом зі своєю сім"єю проживає та зареєстрований в АДРЕСА_3 (а.с.5-10, 20-21).

Рішенням Триліської сільської ради від 11 листопада 2014 року протокол №12 було виділено ОСОБА_1 квартиру по АДРЕСА_1

28.05.2015 року позивач звернулася до відповідача про надання їй дозволу на приватизацію даної квартири (а.с.19).

Рішенням шістдесят шостої сесії шостого скликання Триліскої сільської ради "Про надання дозволу на приватизацію квартири" прохання позивача щодо приватизації квартири в якій вона мешкає разом з сім"єю що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, с.триліси Фастівського району Київської області задоволено і передано вказану квартиру, жилою площею 53,0 кв.м. В приватну власність, при цьому також, не зазначивши номер даної квартири (а.с.24).

Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватися у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.

Виходячі з норм вищезазначеного Закону законодавець передбачив право субєктів у віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд на передачу їх у комунальну власність.

Відповідно до ст.ст.316, 317,321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Однак, позивачем не надано суду належних доказів про надання їй саме квартири АДРЕСА_2.

До позовної заяви надані письмови матеріали, а саме рішення Триліскої сільської ради про те, що квартиру №3 за вказаною адресою надано громадянину ОСОБА_2, а також надано ордер на жиле приміщення на зазначеного громадянина (а.с.17,18).

Отже, позивачем не надано суду належних доказів про те, кому належить квартира, право власності на яку просить визнати.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.316,317,321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Триліської сільської ради про визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей