Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/233/14-ц головуючий у 1-й інстанції Кляшторний В.С.
провадження № 22-ц/778/5861/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: П'ята державна нотаріальна контора м. Запоріжжя, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, який в подальшому уточнила.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0413 га на території садівницького товариства «Чобіток». Заповіт за життя померла не склала. Позивачка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До спадкоємців першої черги також відноситься відповідачка ОСОБА_3, яка є сестрою позивачки. У позивачки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку, тому у видачі нотаріального свідоцтва їй було відмовлено. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з проханням повернути їй правовстановлюючі документи на квартиру. Проте відповідачка відмовилась.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа та на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0413 га, яка розташована на території садівницького товариства «Чобіток» Малокатеринівської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 були задоволені в повному обсязі.

Ухвалою цього суду від 03 вересня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд зазначеного заочного рішення та скасовано заочне рішення суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0413 га, яка розташована на території садівницького товариства «Чобіток» Малокатеринівської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 270 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року у цій справі скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не скористалась своїм правом отримати дублікат свідоцтва про право власності на спірну нерухомість та державного акту на земельну ділянку відповідно до вимог закону.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 26.07. 2011 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0413 га, розташовану на території садівницького товариства «Чобіток». Спадкоємцями першої черги після її смерті є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

13 жовтня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса П'ятої Державної нотаріальної контори м. Запоріжжя від 12 грудня 2013 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4, у зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції послався на те, що оформлення спадкових прав в судовому порядку має бути виключною мірою в разі неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивачка не здійснювала намагання отримати дублікати правовстановлюючих документів. Відповідачка не оспорюють права позивача і вони не заперечує, щоб разом з позивачкою звернулись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини.

Отже, за висновком суду, позивачка звернулась до суду передчасно, її позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки вона не використала всі позасудові засоби для отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло та оформлення свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

За роз'ясненням п. 12, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 37 Постанови КМУ від 5 лютого 2014 року № 50, у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат свідоцтва, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Відповідно до вимог пункту 6.4 Тимчасового положення у разі крадіжки, втрати, пошкодження тощо свідоцтва про право власності чи витягу про реєстрацію прав БТІ можуть видати дублікат витягу або за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва.

Для отримання дубліката свідоцтва чи витягу подається заява, який передує опублікування в пресі повідомлення про недійсність викрадених, загублених, пошкоджених свідоцтв про право власності чи витягів про реєстрацію прав.

БТІ перевіряє належність заявленої вимоги відомостям з реєстру прав та оформлює дублікат свідоцтва чи витягу.

На дублікаті свідоцтва чи витягу обов'язково зазначається його номер та в Реєстрі прав робиться відмітка про втрату оригіналу свідоцтва чи витягу та відмітку про видачу дубліката свідоцтва чи витягу.

Отже, аналізуючи зміст наведеної норми, слід зазначити, що діючим законодавством передбачено видачу дубліката свідоцтва про право власності лише у разі крадіжки, втрати, чи пошкодження оригіналу свідоцтва про право власності з обов'язковим дотриманням встановленої процедури, яка передує видачі, та визнанням у зв'язку з цим недійсним втраченого свідоцтва.

Вирішуючи спір суд першої інстанції врахував, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції, взяв до уваги вищевказане та врахував, що ОСОБА_2 не скористалась своїм правом отримати дублікат свідоцтва про право власності на спірну нерухомість та державного акту на земельну ділянку відповідно до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги проте, що 16.12.2014 року позивачем було надані докази неможливості у позасудовому порядку захисту свого порушеного права, неможливості реєстрації права власності у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу - рішення державного реєстратора від 15.12.2014 року, не залучення в якості третьої особи районної адміністрації не приймаються колегією судів, розгляд цієї справи не впливає на їх права або обов'язки, ОСОБА_2 надавала державному реєстратору незавірену копію свідоцтва про право власності (а.с.170-173) , ані дублікат свідоцтва, доказів про намагання отримання якого вона не у встановленому законом порядку вона не надала.

Таким чином твердження апеляційної скарги проте, що позивач через відсутність правовстановлюючих документів позбавлена можливості оформити спадщину не може прийматися до уваги , оскільки вона у встановленому законом порядку не використала своїх прав на отримання дублікату свідоцтва про право власності та державного акту на земельну ділянку.

За положеннями ч.3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги проте, що вона 16.12.2014 року надала уточнення позовних вимог, які були надані нею після закінчення дослідження доказів у справі, безпідставно не прийняті судом першої інстанції не приймаються колегією судів, оскільки за положеннями ст. 131 ЦПК України змінити предмет або підставу позову позивач має право шляхом подання письмової заяви тільки до початку розгляду судом справи по суті.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами, що їх регулюють, а тому доводи апеляційної скарги, які не спростовують правильне та справедливе по суті рішення суду є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :