АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8977/15 Справа № 195/272/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тетеревятников А. П. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І, Єлізаренко І.А.

При секретарі - Порубай М.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий Михайло Євгенійович та виконавчий комітет Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, складеного ОСОБА_6 17.11.2005 року в с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі №265 та в спадковому реєстрі 09.10.2014 року за №56631138, посилаючись на те, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а сам заповіт складений з численними порушеннями вимог закону.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_6 17.11.2005 року в с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі №265 та в спадковому реєстрі 09.10.2014 року за №56631138.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина.

17.11.2005 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яким заповідала земельну ділянку площею 19,360 га, розташовану на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, належну їй на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 20.10.2004 року Томаківською районною державною адміністрацією, ОСОБА_3 повністю.

Факт зміни прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_6 підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 14.05.2015 року Томаківського районного сектора ГУДМС України в Дніпропетровській області.

Факт родинних відносин ОСОБА_6 та позивачки по справі підтверджено відповідними актовими записами про народження, про укладення шлюбу.

Відповідач 10.10.2014 року звернувся до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Позивачка звернулася після смерті своєї матері ОСОБА_6 до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 11.12.2014 року, де вона дізналася про наявність вже заведеної спадкової справи за зверненням відповідача. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на користь позивачки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд виходив з того, що ОСОБА_6 мала залежність від алкоголю, а від постійного його вживання не усвідомлювала значення своїх дій, оскільки стан її організму був незадовільний, у зв'язку з захворюванням на хронічний алкоголізм.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як видно ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, в якому посилалась на невідповідність між волею та волевиявленням заповідача та вважала, що ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій при складанні заповіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними2 судам роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів; на підставі ст. 225, ч.2 ст. 1257 ЦК України суд відповідно до ст. 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

В суді першої інстанції клопотань про призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 не заявляла.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув та помилково дійшов висновку, що ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій при складанні заповіту та задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_4 було роз'яснено її права на звернення до суду із клопотанням про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, однак вона та її представник не заявили такого клопотання і, таким чином, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розпорядились своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до рішень Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 17 квітня 2002 року, секретарем Володимирівської сільської ради обрано Третяк Т.П., а також покладено на неї обов'язки ведення нотаріальних дій та дій реєстрації актів громадянського стану.

Крім того, спірний заповіт було укладено не за місцем мешкання померлої ОСОБА_6 у с. Кисличувата, а у сусідньому селі, у зв'язку з хворобою повноважного секретаря, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином доводи ОСОБА_4 щодо відсутності повноважень у секретаря Володимирівської сільської ради Третяк Т.П. на посвідчення заповіту є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Внесення відомостей про заповіт до спадкового реєстру з порушенням, передбачених законом строків, не є підставою для визнання заповіту недійсним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий Михайло Євгенійович та виконавчий комітет Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: