АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Головачова Я.В.

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2015 у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та повернення виконавчого документа стягувачу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив постановити судове рішення, яким:

1. визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1146/12 від 26.09.2012 виданий на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2012 про звернення стягнення на предмет договору іпотеки № 5775 від 03.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., в рахунок погашення його заборгованості;

2. скасувати Постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції Києві, № 15421694 від 20.04.2010 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заява обгрунтована тим, що 26.09.2012 на виконання судового рішення від 15.08.2012 було видано виконавчий лист. Після зміни порядку виконання судового рішення було встановлено нову ціну реалізації предмета іпотеки, що є фактично новим судовим рішення. При цьому в період здійснення виконавчого провадження проведені виконавчі дії, такі як опис майна з примусовим входженням до квартири, незважаючи на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва було відмовлено в задоволенні подання.

Справа № 2-1146/12
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10937/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2015 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та повернення виконавчого документа стягувачу - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представником заявника подано апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість так як вважає, що судом першої інстанції належним чином не досліджено та не перевірено посилання заявника та матеріали справи. Зокрема, заявник посилається на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», так як ухвала Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2013 має зовсім іншу резолютивну частину щодо розміру стягнення грошової компенсації, а також іншу дату набрання законної сили судовим рішенням. Крім того, заявник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання заявника про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують факт сплати вартості іпотеки в розмірі 1402100, 00 грн., у зв'язку з чим прийняв необґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного заявник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву повністю.

В судовому засіданні представник стягувача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у ній.

Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, тому, в порядку ст. 305 ч. 2 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та повернення виконавчого документа стягувачу, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не ґрунтується на вимогах закону, і в ній відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2012 було звернуто стягнення на предмет договору іпотеки №5775 від 03.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерського відділення № 3715 м. Києва за договором про іпотечний кредит № 2518 від 03.04.2008 для задоволення покриття основного зобов'язання зі сплати кредитної заборгованості у розмірі 20982244, 75 грн., а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 79,90 кв. м., жилою площею 50,10 кв. м., що належить ОСОБА_1, на підставі договору купівлі - продажу квартири від 03.04.2008 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., реєстровий № 423, із початковою ціною продажу 2441600,00 грн. шляхом проведення публічних торгів згідно діючого законодавства.

26.09.2012 Печерським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-1146/12. На даний час вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2012..

11.10. 2013 ухвалою Печерського районного суду міста Києва задоволено заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про зміну порядку виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2012, в частині встановлення початкової ціни реалізації предмета іпотеки, в розмірі 1402100,00грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 15.05.2014.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», так як ухвала Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2013 має зовсім іншу резолютивну частину щодо розміру стягнення грошової компенсації, а ніж рішення Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2012, а також змінилася дата набрання законної сили рішенням суду щодо розміру стягнення грошової суми за договором іпотеки з ОСОБА_1, що в свою чергу є підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та повернення його стягувачеві, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до змісту вказаної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» у першому реченні ч. 4 ст. 369 ЦПК України стосується саме припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов'язання визначені главою 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Ухвалою суду від 11.10.2013 було змінено порядок виконання судового рішення, а не ухвалено нове рішення, а тому зміна порядку виконання рішення суду першої інстанції від 15.08.2012 в частині встановлення нової ціни реалізації предмета іпотеки в розмірі 1402100, 00 грн. не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, рішенням суду від 15.08.2012 визначено суму заборгованості в розмірі 20982244, 75 грн. А отже твердження заявника про повне погашення заборгованості не відповідає дійсності.

Заявником не було наведено підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, а відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні його заяви

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону,

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам закону, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст., 303, 309, 313, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: