Справа № 565/1135/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.,

при секретарі судового засідання Ковальчук В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів в сумі 8586,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за судовим рішенням позивач сплачував аліменти на користь відповідача на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3, який продовжував навчання з 02.09.13 р. по 31.12.14р. Дане судове рішення було повністю виконане, і з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням, за весь період. Проте в подальшому позивачу стало відомо, що з 20.10.14 р. ОСОБА_3 припинив навчання, у той час як за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р. ОСОБА_1 сплатив на його утримання аліменти у сумі 8586,71 грн. Дані кошти позивач вважає безпідставно отриманими ОСОБА_2, та з підстав, встановлених ст.199 СК України, ст.1212 ЦК України, просить їх стягнути.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що про те, що його повнолітній син ОСОБА_3 припинив навчання з 20.10.14 р., йому стало відомо з пояснень ОСОБА_2 та наданих документів під час розгляду цивільної справи про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжив навчання у 2015 році. На думку позивача, відповідач ОСОБА_2 була обізнана про припинення їх сином навчання з 20.10.14 р., проте ані його, ані органи державної виконавчої служби про настання таких обставин, які впливають на стягнення аліментів, не повідомила, у цьому позивач вбачає недобросовісність отримувача аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнала в повному обсязі та подала суду письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовуються тим, що в силу ст.382 ЦПК України поворот виконання судового рішення про стягнення аліментів не допускається, на час припинення сином навчання їй як отримувачу аліментів про настання такої обставини відомо не було, стягнуті з ОСОБА_1 аліменти за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р. було витрачено нею саме на утримання сина, на даний час вона не працює і задоволення вимог ОСОБА_1 може поставити її у скрутне матеріальне становище.

Відповідач ОСОБА_2, допитана за її клопотанням як свідок, показала суду, що про те, що її син ОСОБА_3 20.10.14 р. був відрахований з навчального закладу, їй стало відомо від нього у лютому-березні 2015 року, тобто вже після того, як з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р., а тому будь-якої недобросовісності з її боку, що призвела би до безпідставного одержання коштів відповідача, не було.

Показання ОСОБА_2 щодо часу, коли вона дізналась про припинення сином навчання, підтвердив і допитаний судом за клопотанням відповідача як свідок син сторін ОСОБА_3

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши інші наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що сторони являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2013 року з ОСОБА_1СМ. на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку, починаючи з 02.09.13 р. до 31.12.14 р. Як вбачається з резолютивної частини рішення, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Учасниками процесу не оспорюється і підтверджується довідкою ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 3805 від 09.07.15 р., що вищезазначене судове рішення звернуто стягувачем ОСОБА_2 до виконання, і із заробітку ОСОБА_1 щомісяця утримувались аліменти у розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжував навчання.

З вищезазначеної довідки вбачається, що у жовтні 2014 року з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, стягнуто 2950,92 грн., за листопад 2014р. 2926,57 грн., за грудень 2014 року 4613,04 грн.

З довідки Національного університету «Львівська політехніка» № 64-48-223 від 21.05.15 р. вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до наказу № 2734-4-10 від 23.08.13 р. зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» за спеціальністю «Електричні системи та мережі». Відповідно до наказу № 3950-4-10 від 20.10.14 р. він відрахований з університету за невиконання навчального плану.

Та обставина, що з 21.10.14 р. ОСОБА_3 припинив навчання, відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється.

Отже, з урахуванням вимог ст.199 СК України, право ОСОБА_3 як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на утримання від батька, припинилось одночасно з припиненням його навчання, а тому за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р. відповідачем ОСОБА_2 аліменти від ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 отримані безпідставно.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, що безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, поверненню не підлягає.

При цьому, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, добросовісність набувача презюмується. З урахуванням наявних у справі доказів та показань свідків суд вважає недоведеним позивачем, що відповідач ОСОБА_2 на момент одержання аліментів за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р. була обізнана про обставини, які зумовлюють припинення підстав для їх одержання, отже, що з боку ОСОБА_2 мала місце недобросовісність.

Проте, на думку суду, положення ст.1215 ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами у даному спорі, оскільки сплата ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_3, який продовжує навчання, добровільно ним не проводилась, вказані платежі утримувались із заробітку позивача на виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2013 року незалежно від його волі.

Не підлягають застосуванню до спірних правовідносин і положення ст.382 ЦПК України, оскільки цією нормою встановлено особливості повороту виконання у деяких категоріях справ, у яких винесені та звернуті до виконання судові рішення в подальшому були скасовані, у той час як рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2013 року набрало законної сили, було звернуто до виконання, повністю виконане та в подальшому не скасовувалось.

За таких обставин, на підставі ст.1212 ЦК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти, одержані відповідачем як аліменти на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 за період з 21.10.14 р. по 31.12.14 р.

Суд погоджується з наведеним у позовній заяві розрахунком безпідставно одержаних ОСОБА_2 коштів в сумі 8586,71 грн., оскільки він ґрунтується на сумах фактично одержаних відповідачем аліментів за спірний період, що вбачається з наданої позивачем довідки ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 3805 від 09.07.15 р. та відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 382 ЦПК України, ст.ст.1212, 1215 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8586 (вісім тисяч пятсот вісімдесят шість) грн. 71 коп. безпідставно одержаних коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі ухвалення рішення у відсутності особи, яка бере участь у справі, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: