Справа № 456/4692/14-ц
Провадження № 2-о/456/8/2015
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з позовом, в якому просила встановити факт проживання її та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 08 лютого 1990 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнати за нею право власності на грошові кошти сумі 9303,54 грн., які знаходяться на депозиті в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору № SAMDNWFD200 від 12.03.2014 року і нараховані за вкладом відсотки, які знаходяться на особовому рахунку № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк», в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування покликалась на те, що з 08 лютого 1990 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 р. вона і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. народження проживали однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, але шлюб в органах ДРАЦС так і не зареєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме грошові кошти в сумі 9303,54 грн. - депозитний вклад, що знаходяться на підставі договору про №SAMDNWFD200 від 12.03.2014р. в ПАТ КБ «ПриватБанк» та відсотки за цим договором, які знаходяться на особовому рахунку НОМЕР_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк».

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав. У разі відсутності заповіту, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи першої-п'ятої черг спадкування (ч.2 ст.1223 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_2 спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги, вважає себе, згідно із ст.1264 ЦК України, такою, що маю право на спадкування за законом у четверту чергу, так як до дня смерті ОСОБА_2 проживала разом з останнім у квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка вважає себе такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297, ч.1 ст.1298 ЦК України, звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва прі право на спадщину, оскільки вона не підтвердила родинний зв'язок із померлим. Також їй було роз'яснено, право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали. Позивачка ствердила, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі до 14.09.1993р. Однак, після розірвання шлюбу вони не припинили фактичні подружні стосунки, надалі разом проживали у зазначеній квартирі і були пов'язані спільним побутом, тому не всім знайомим та сусідам було відомо про те, що шлюб між ними розірваний.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, заслухавши показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1,2,3 ст.60, ч.3 ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Стаття 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

У постанові від 25.12.2013р. у справі №6-135цс13 Верховний Суд України зазначив, що відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про власність", відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Правила статей 22, 28, 29 КпШС України в цих випадках не застосовуються.

У наведеній Постанові ВСУ також зазначено, що ухвалюючи рішення від 15 лютого 2012 року у справі за позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна (№ 6-3669св12), суд касаційної інстанції виходив із того, що до відносин, які виникли до 1 січня 2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підстави для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що вимога позивачкипро встановлення факту проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 08 лютого 1990 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 р. підлягає частковому задоволенню, а саме: в частинівстановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004р. до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою

За ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1264 ЦК України встановлює, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки за №84, виданої 20.11.2014р. ОСББ «Трембіта» на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_2 на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3. проживав та був зареєстрований разом з позивачкою - ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Як вбачється з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 12.12.2002р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний 14.09.1993р.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи допитаними в судовому засіданні показали, що позивачка та її чоловік - покійний ОСОБА_2 постійно разом проживали у квартирі за адресою: в АДРЕСА_1, вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Стрий Львівської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно - грошові кошти сумі 9303,54 грн., які знаходяться на депозитному вкладі в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору № SAMDNWFD200 від 12.03.2014р., укладеного між Банком та відсотки за цим договором, які знаходяться на особовому рахунку НОМЕР_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк», що стверджується копією договору від 12.03.2014р.

Позивачка зверталась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, однак згідноз листом від 10.11.2014р. за № 1893/01-24 їй відмовлено у видачі такого свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду.

Оскільки позивачкою доведено факт проживання разом з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період 01.01.2004р. по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3., тобто понад 5 років, є всі підстави вважати позивачку спадкоємцем майна ОСОБА_2 четвертої черги за законом.

Судом не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що окрім позивачки існують інші спадкоємці майна ОСОБА_2 за законом, тому враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що є всі підстави визнати за позивачкою, яка є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, право власності на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в ПАТ «КБ «Приватбанк» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,256,259 ЦПК України, ст.ст.1220,1221,1222, 1258,1264,1268 ЦК України, Постановою ВСУ від 25.12.2013р. у справі №6-135цс13, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на грошові кошти в сумі 9303,54 грн., які знаходяться на депозиті в ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору №SAMDNWFD200 від 12.03.2014р. та відсотки за цим договором, які знаходяться на особовому рахунку № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич