Провадження № 2-5838/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
20.07.2015 позивач ПАТ «Банк Золоті ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Єрмак В.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 237533,02 грн.
Позивач, повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій викладена згода на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.169 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, забезпечивши відповідачу можливість з'явитися в суд і захистити свої права.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
У відповідності до ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 18.07.2007 між АКБ «Золоті ворота», назва якого змінена на ПАТ «Банк Золоті ворота», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №144/07-А.
Договором передбачено, що погашення кредиту повинно здійснюватися відповідно до графіку платежів, який наведений у додатку 1 до кредитного договору, шляхом внесення суми готівкою через касу банку на відкритий в банку рахунок НОМЕР_1 з «1» по «7» число включно кожного місяця, що слідує за місяцем надання кредиту в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 353,74 дол. США. Сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюється щомісячно у готівковому порядку на рахунок НОМЕР_2 в порядку та строки визначені договором.
11.01.2010 між сторонами укладено договір про зміни №1 до договору від 18.07.2007 №144/07-А, яким внесеною зміни до п. 3.2.5 кредитного договору, відповідно до яких позичальник зобов'язався сплачувати банку щомісячно, з «1» по «7» число включно з місяця, наступного за місяцем, у якому було надано кредит, комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості позичальника в розмірі 0,2% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 договору, на рахунок НОМЕР_3, пез ПДВ, а також одночасно з остаточним погашенням кредиту. Нарахування такої винагороди здійснюється банком щомісячно в перший робочий день місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було надано кредит, у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день нарахування.
Згідно договору про зміни №2 до договору від 18.07.2007 №144/07-А, укладеному сторонами 10.01.2011, внесено зміни до п. 3.3.4 кредитного договору, яким передбачено черговість погашати заборгованість позичальника.
В пункті 4.1.1. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. кредитного договору, та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті - розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені.
Відповідно до п. 5.9. кредитного договору сторони погодили, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.
Сумніватися в правильності та обґрунтованості розрахунку заборгованості у суду немає підстав, оскільки розрахунок заборгованості не оскаржений відповідачем і визнається судом достовірним, отже, вимоги позивача ґрунтуються на законі і умовах кредитного договору, а також підтверджуються представленим ПАТ «Банк Золоті ворота» розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 10.06.2015.
Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті ОСОБА_2 не надав.
Враховуючи тривалість і неодноразовість порушення відповідачем зобов'язань з погашення кредиту, суд знаходить, що розмір пені нарахований позивачем співмірним з наслідками порушення зобов'язання з погашення кредиту.
Оскільки даний позов від імені ПАТ «Банк Золоті ворота» подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в силу положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2375,33 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 514, 516, 525, 526, 536, 551, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2375,33 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня отримання його проголошення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: