РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: визнати за ним право власності на частину майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, а саме 1/2 частину житлового будинку №55 по вул. Широнінців м. Зміїв Харківської області та залишити у власності відповідачки 1/2 частину житлового будинку №55 по вул. Широнінців м. Зміїв Харківської області, з відповідною частиною надвірних будівель.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 29.10.1983 року Готвальдівським районним відділом ЗАГС Харківської області було зареєстровано його з відповідачкою шлюб, який в подальшому було розірвано за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2015 року.

Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу вони не мають.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ним та відповідачкою за взаємною згодою, за рахунок сімейного бюджету, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажі, було придбано 26.03.2010 року житловий будинок №55 з господарськими будівлями по вул. Широнінців в м. Змієві Харківської області.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_3 26.03.2010 року та зареєстрований в реєстрі під № 597 і зареєстрований на праві власності на імя відповідача ОСОБА_2 в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 17.03.2011 року за № р-р 4-299.

Оскільки зазначений будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння, а 1/2 частку залишити у власності відповідачки.

Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 про причини повторної неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, про проведення судового розгляду за її відсутністю, а також заперечень проти позову не подавала.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України дружині і чоловікові надано право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2015 року про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.10.1983 року, від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. (а. с. 7).

Даними довідки КП "Зміївське БТІ" від 27.08.2015 року, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_3 26.03.2010 року та зареєстрованого в реєстрі під № 597, підтверджується, що ОСОБА_2 на підставі зазначеного договору належить в цілому житловий будинок №55 по вул. Широнінців м. Зміїв Харківської області. Дійсна інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 18.03.2011 року складає 197666 грн., проіндексована вартість станом на 22.08.2015 року складає 332079 грн. (а. с. 8, 9, 30-31).

Позивачем ОСОБА_1 надано докази того, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями був набутий під час його перебуванні у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2, відповідно, вказаний житловий будинок з надвірними будівлями є їх спільною сумісною власністю, у разі поділу якої вони мають право на рівні частки зазначеного нерухомого майна.

Відповідачкою не надано будь-яких доказів, які спростовують право позивача на частку у зазначеному спільному майні подружжя, виходячи з рівності часток.

За таких обставин, позовна заява про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: на 1/2 частину житлового будинку №55 по вул. Широнінців м. Зміїв Харківської області, з відповідною частиною надвірних будівель.

Залишити у власності ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку №55 по вул. Широнінців м. Зміїв Харківської області, з відповідною частиною надвірних будівель.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1660 (одну тисячу шістсот шістдесят) грн. 39 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідачки.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: