Дата документу 08.10.2015 Справа № 554/9046/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/9046/15-ц

Іменем України Провадження № 2/554/2938/2015

8 жовтня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді -Шевської О.І.

при секретарі - Коробковій О.О.

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо, -

в с т а н о в и в:

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо в сумі 31366,80 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, направивши до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. .

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, на виконання ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям» від 08.09.2005 року № 2853 та Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 на виконання даного Закону, управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві раді було призначено ОСОБА_1 тимчасову державну соціальну допомогу за період з 01.08.2009 року по 31.08.2010 рік на загальну суму 1366,80, а саме:

з 01.08.2009р. по 31.10.2009 р. 210,30 х3 = 630,90 грн.;

з 01.11.2009р. по 31.12.2009р. 232,80 х 2 = 465,60 грн.;

з 01.01.2010 р. по 31.01.2010р. 270,30 грн.

Згідно інформації Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції встановлено місце проживання особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти: м. Полтави, вул. Шевченка -11, кв. 89.

Відповідно до п. 10 Постанови КМУ від 22.06.2006 року виплата тимчасової допомоги припиняється у разі встановлення місця проживання особи або можливості утримати дитину, яка зобов»язана сплачувати аліменти, а ст. 7 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету.

Згідно листів, що міститься в матеріалах справи, позивач звертався до відповідача з проханням повернути виплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів про повернення 25.07.2013 року та 19.03.2015 року ( а. с. 14-15).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 12 Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям , батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місця проживання їх невідоме» якщо виникла можливість стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення має право звернутися до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

Для звернення до суду, встановлюється загальний термін позовної давності - три роки, який передбачений ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позивачем пропущено строк позовної давності, а отже вважає за розумне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 60, 218, 224, 226 ЦПК України суд, -

вирішив:

Відмовити управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві раді в позові до ОСОБА_1 про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, в зв'язку з спливом строку для звернення до суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня отримання його копій особами, які не брали участі у розгляді справи.

Суддя О.І. Шевська