У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Максимчук З.М., Хилевича С.В.

секретар - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, плати за користування річчю та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 08 вересня 2015 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає його необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги факт укладення між сторонами договору прокату в усній формі, а також письмовий доказ - журнал видачі електроінструменту, в якому міститься запис №6636 від 12.08.2014р. про видачу пилосмоку "Hilti VC 40-U", хоча свідок ОСОБА_3 ствердив, що під даним записом мається на увазі видача інструменту саме ОСОБА_2 Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд стягнути з відповідача на його користь 22700,00грн., з яких : 8000 грн. - вартість пилосмока; 14700 грн. - плата за фактичне користування наданою в прокат річчю, а також 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої йому неналежним виконанням обов'язків користувача річчю.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 12.08.2014р. ОСОБА_2 взяв у платне тимчасове користування (у прокат) належний позивачу пилосмок "Hilti VC 40-U", який не повернув і грошей за користування ним не сплатив. У зв'язку з такими діями відповідача він поніс збитки та зазнав моральної шкоди. Просив суд стягнути з відповідача вказані кошти.

Згідно зі ст.787 ЦК України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати

рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом. Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними. Договір прокату є публічним договором.

_____________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. - Демчина Т.Ю..

Провадження №22ц/787/2195/2015 Доповідач - Оніпко О.В.

Відповідно до вимог п. 2.1, 2.2 Порядку надання у тимчасове користування громадянам предметів культурно-побутового призначення та господарського вжитку, затвердженого наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 16 грудня 1999 року № 46 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Укрсоюзсервіс №6 від 23.02.2000), предмети прокату надаються громадянам за пред'явлення ними паспорта громадянина України з відміткою про прописку і за оплату відповідно до діючих тарифів та вимог цього Порядку; надання у тимчасове користування громадянам предметів прокату оформляється договором (замовленням-зобов'язанням) за формою ПО-П1, яка затверджена наказом Укрсоюзсервісу від 29.09.1995 року № 8.

Згідно з п. 4.1, 4.6, 4.7 та 4.11 вказаного Порядку, у разі порушення наймодавцем і наймачем своїх зобов'язань та вимог цього Порядку, сторони несуть відповідальність згідно з вимогами цього Порядку, умовами договору прокату (замовлення-зобов'язання) та згідно з чинним законодавством; після закінчення строку прокату наймач повинен повернути взяті на прокат предмети у справному стані (з урахуванням зносу за період перебування у нього предмета прокату); при поверненні предмета прокату заборгованість з оплати користування предметом прокату разом з пенею сплачується наймачем добровільно, а в разі відмови від оплати ці суми стягуються в судовому порядку; при відмові добровільного розрахунку або ухиленні наймача від повернення предмета прокату, вилучення його, стягнення збитків за невиконання умов договору побутового прокату (заборгованості за оплатою прокату і пені) проводяться за позовом наймодавця через суд. ( Пункт 4.11 в редакції Наказу Укрсоюзсервіс N 6z0239-00 ) від 23.02.2000 ).

Відмовляючи в задоволенні позову суд 1-ї інстанції послався на вищевказані вимоги закону та на норми статей 205, 207, 218 ЦК України, а також, на роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно з якими не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК України визначені прямо (ч. 2 ст.937, ч.3 ст. 949 ЦК).

Також, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами 12.08.14 р. договору побутового прокату, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, ОСОБА_1 вказані вимоги закону не виконано.

Колегією суддів встановлено, що позивач з 03.06.2011р. зареєстрований як фізична особа - підприємець, що здійснює прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку, що стверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія НОМЕР_2 від 30.01.2013р (а.с.11).

Згідно із свідоцтвом платника єдиного податку (серія НОМЕР_1 від 25.05.2012р.) позивач здійснює свою господарську діяльність, яка полягає в роздрібній торгівлі в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту, прокату побутових виробів та предметів особистого вжитку, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

З долученого до матеріалів справи журналу обліку видачі електроінструменту, що вівся у магазині «Прокат електроінструментів» ( «Прокат 11.03.2014 р.») вбачається, що у ньому міститься запис під № 6636 про те, що 12.08. о 15-00 год. було надано у прокат пилосмок, вартістю прокату 70 грн. за добу, у графі, де зазначається прізвище особи, яка отримала у прокат електроінструмент, зазначено «фітнес», будь-які інші записи відсутні, як і у графах, де зазначається адреса та номер мобільного телефону наймача інструменту, його підпис про отримання речі, дата її повернення, його адреса чи паспортні дані, також відсутній підпис працівника магазину про повернення інструменту.

Таким чином, є вірним висновок суду 1-ї інстанції про те, що наданий позивачем на підтвердження укладення між сторонами договору прокату журнал і запис у ньому під №6636, не є належним доказом в порядку ст. 57-59 ЦПК України, не підтверджує факту кладення між сторонами договору прокату і не свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 Також, у відповідності до вищевказаних вимог закону, не є таким доказом та підставою для задоволення позову і пояснення свідка ОСОБА_3 про видачу особисто ним ОСОБА_2 у серпні 2014 року пилосмоку марки «Hilti VC40-U».

Інших належних та допустимих доказів позивачем суду надано не було.

За наведених обставин місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на його користь збитків і завданої у зв»язку з цим моральної шкоди та ухвалив рішення про відмову у позові.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рішенні, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :