АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідачів ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 (далі - відповідачі), в якому просила стягнути з відповідачів грошову компенсацію за належну їй на праві власності 1/12 частку квартири, посилаючись на те, що належна їй частка в квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, а тому враховуючи те, що відповідачі, як власники інших частин квартири, фактично користуються всією квартирою, то вона має право на одержання від них грошової компенсації.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2015 позов задоволено:

- виділено із спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 1/12 частку спільної часткової власності ОСОБА_3 шляхом стягнення компенсації її вартості з інших співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в рівних частках;

- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/24 частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 70 920 грн. 18 коп.;

- стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/24 частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 70 920 грн. 18 коп.;

- припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1;

- визнано за ОСОБА_5 право спільної часткової власності на 1/24 частку квартири АДРЕСА_1

- визнано за ОСОБА_7 право спільної часткової власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1

- стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 709 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір у розмірі 709 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про можливість припинення права позивачки на частку у спільному майні зі стягненням з відповідачів грошової компенсації та не врахував тих обставин, що відповідачі визнають право власності позивачки на частку квартири і не створюють їй перешкод у користуванні квартирою, а також не бажають поліпшення своїх житлових умов за рахунок частки позивачки. Крім цього, суд залишив поза увагою те, що відповідачі не мають можливості сплатити позивачці грошову компенсацію.

Представник відповідачів ОСОБА_6, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачка за законом має право на одержання від відповідачів грошової компенсації вартості її частки квартири, оскільки частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим і таке припинення не порушує інтересів відповідачів.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2015 ОСОБА_9 належить на праві власності 1/12 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4). Власниками іншої частки квартири є відповідачі.

Спірна квартира є трикімнатною і має загальну площу 62,2 кв.м, житлову площу 44,1 кв.м. Тобто, з урахуванням частки позивачки у квартирі (1/12) остання володіє і має право на користування і розпорядження 5,18 кв.м. загальної площі (62,2 : 12) та 3,67 кв.м. житлової площі (44,1 : 12).

Таким чином, частка позивачки у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивачка квартирою не користується і має інше місце проживання, натомість відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі і повністю нею користуються.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Слід також наголосити, що позивачка та відповідачка ОСОБА_7 є особами пенсійного віку.

З пояснень позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені вимоги, вбачається, що вона, з огляду на незначну частку в спільному майні, не може повноцінно реалізувати свої права співвласника квартири, а тому з урахуванням вимог закону, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації за належну їй незначну частку, яка не може бути виділена в натурі і сплата такої компенсації жодним чином не порушить права відповідачів, оскільки вони набувають права власності на цю частку і стають власниками всієї квартири.

Заперечуючи проти позову відповідачі вказують, що стягнення з них грошової компенсації порушує їх права, оскільки вони не мають можливості сплати позивачці суму грошової компенсації за належну їй частку.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-BP «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній і частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 19.02.2014 у справі № 6-4цс14, при вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної вище спеціальної норми суду слід враховувати і загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахування прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою з'ясування, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні, та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх (їх скрутного матеріального становища), суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і врахувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Сукупність фактичних обставин даної справи дає підстави для висновку про дотримання балансу прав та інтересів всіх співвласників при стягнення з відповідачів на користь позивачки грошової компенсації вартості частки квартири, виходячи з наступного: позивачка та відповідачка ОСОБА_7 є особами пенсійного віку; відповідач ОСОБА_5 є сином ОСОБА_7 і вони спільно проживають; ОСОБА_5 є працездатною особою; позивачка, як особа похилого віку, потребує матеріальної допомоги і має можливість її одержати лише за рахунок реалізації належної їй на праві власності частки квартири; належна позивачці частка квартири є незначною і не може бути виділена в натурі, що унеможливлює користування нею, чим порушуються права власника, тощо.

При цьому, слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_5 пояснив, що йому та позивачці на праві спільної часткової власності належав будинок (3/4 та 1/4 частини відповідно), який був ними відчужений у травні 2015 року, що не заперечувалось позивачкою. Одержані від продажу будинку кошти були розподілені між ними пропорційно до належних їм часток і його частка становила орієнтовно 380-400 тис. грн., однак ці кошти були ним втрачені. При цьому, відповідач не пояснив обставини втрати коштів та не надав належних і допустимих доказів втрати такої суми коштів.

Згідно звіту про оцінку № RS 48-150702-008 від 02.07.2015 ринкова вартість всієї квартири складає 1 702 096,45 грн., а ринкова вартість її 1/12 частини складає 141 841,37 грн. Визначена вартість 1/12 частки квартири сторонами не заперечувалась.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють виниклі спірні правовідносини сторін та надавши належну оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про можливість стягнення з відповідачів на користь позивачки грошової компенсації вартості її частки в майні, оскільки присудження такої компенсації не порушує та не обмежує прав та інтересів інших співвласників, які, після сплати грошової компенсації, набувають права власності на частку в квартирі належну позивачці.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з кожного відповідача по 70 920,18 грн. (141 841,37 грн. : 2) компенсації вартості частини спірної квартири на користь позивачки. Крім того, суд правомірно вказав на те, що зі стягненням компенсації вартості частки майна підлягає припиненню право власності ОСОБА_9 на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1, а за відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за кожним слід визнати право власності на 1/24 частину спірної квартири (1/12 : 2).

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться лише до того, що відповідачі не мають можливості сплатити грошову компенсацію позивачці, не можуть бути підставою для скасування справедливого рішення в якому дотримано баланс прав та інтересів сторін (співвласників).

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Разом з цим, слід зазначити, що вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7, судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору до розгляду справи та ухвалення відповідного судового рішення.

Таким чином, оскільки апелянтом при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір не в повному обсязі, то з апелянта на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 024 грн. 34 коп. (1 560,26 грн. ставка судового збору мінус 535,92 грн. сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1 024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 34 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва