У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири недійсним та визнання права власності на Ѕ частину квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації купівлі-продажу квартири та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2011 року за нею визнано право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2011 року вказане рішення було змінено та за нею визнано право власності на Ѕ частини вказаної квартири, а Ѕ частини цієї квартири залишено у власності ОСОБА_2 Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2011 року накладено арешт на Ѕ частини спірної квартири, яка залишена у власності ОСОБА_2 Позивач зазначала, що 25 жовтня 2011 року вона звернулась до Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ про примусове виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2011 року, а 10 листопада 2011 року зазначеним відділом ДВС накладено арешт на Ѕ частини спірної квартири.

Для реєстрації права власності на Ѕ частини спірної квартири позивач звернулася до КП «ОМБТІ та РОН», проте, їй було відмовлено, оскільки на цю частину квартири накладено арешт. Крім того, вона дізналась, що 03 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини спірної квартири, яка була придбана під час шлюбу між нею та ОСОБА_2, тобто вона є їх спільною сумісною власністю. Вважала, що під час укладення договору купівлі-продажу Ѕ частини спірної квартири були порушені її права, як співвласника, оскільки позивач не давала згоду на її продаж, мала переважне право на придбання, а, крім того, Ѕ частина квартири, що належить їй, була звільнена з-під арешту, а Ѕ частина, належна відповідачу, знаходилась під арештом на момент розгляду справи. Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладений 03 листопада 2011 року між відповідачами, витребувати Ѕ частини квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_4, скасувати державну реєстрацію зазначеного договору, визнати за позивачем право власності на Ѕ частини вказаної квартири та стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладений 03 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН».

Скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця.

У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири недійсним та визнання права власності на Ѕ частину квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації купівлі-продажу квартири та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов