печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"17" листопада 2015 р. Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 в інтересах громадянина ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києві від 28 вересня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє Головне територіальне управління юстиції у м. Києві до ОСОБА_4 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Сполучених Штатів Америки та призначено її судовий розгляд.

02 листопада 2015 року представником позивача подано заяву про забезпечення позовних вимог. Так, для забезпечення позову у справі до вирішення судом питання щодо повернення дитини представник просить зобов'язати ОСОБА_4 дозволити ОСОБА_2 спілкуватись зі своїм сином - малолітньою дитиною ОСОБА_5 за допомогою телефону та програми Skype в режимі відео конференції щотижня у вівторок, четвер, суботу та неділю тривалістю до 2-х годин в період з 8.00 до 21.00 год. з урахуванням режиму та можливості дитини; а також зобов'язати ОСОБА_4 дозволити ОСОБА_2 спілкуватись зі своїм сином - малолітньою дитиною ОСОБА_5 за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_1 протягом кожної першої та третьої суботи та неділі кожного календарного місяця з урахуванням режиму та можливості дитини.

Заява обґрунтована наступним. 25 вересня 2015 року Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, яке діє в інтересах ОСОБА_2 (надалі також - «Позивач») звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_4 (надалі також - «Відповідач») про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Сполучених Штатів Америки. Позовна заява обґрунтована тим, що з 25 травня 2013 року Позивач перебував у шлюбі з Відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась дитина - ОСОБА_5 (надалі також - «Дитина»), який з народження є громадянином США . До вересня 2014 року сім'я проживала в ОАЕ, м. Дубаї та м. Абу-Дабі, а вже у вересні 2014 року Позивач із сім'єю переїхав до США у м. Даллас, штат Техас для постійного проживання.

У грудні 2014 року, після серії погроз Відповідача про повернення в Україну з Дитиною, за нез'ясованих для Позивача обставин, Відповідач виїхала за межі США, самовільно забравши з собою Дитину, не отримавши згоди Позивача на її вивезення.

Після зникнення Відповідача з Дитиною Позивач невідкладно звернувся до Окружного суду № 302 судового округу Даллас, штат Техас, США з метою запобігти міжнародному викраденню Дитини. Водночас, на час видачі судом тимчасових наказів щодо перешкоджання виїзду Дитини з США, Відповідач з Дитиною уже перебували в Україні за адресою зареєстрованого місця проживання Відповідача: 02068, АДРЕСА_1. Таким чином, Позивач вважає, що Відповідач вчиняє незаконне утримування неповнолітньої Дитини на території України, що підпадає під дію Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року.

Після вищезгаданих подій Позивач приїжджав до Києва для того, щоб побачитися з Дитиною, але Відповідач та її мати - ОСОБА_6 постійно перешкоджають йому в цьому та не допускають його до Дитини, внаслідок чого Позивач уже більше 10 місяців не спілкувався з Дитиною. Зважаючи на малолітній вік Дитини (1 рік і 10 місяців), такий довгий період відсутності спілкування з батьком, може завдати непоправної шкоди їхнім відносинам, негативно вплинути на подальше забезпечення участі Позивача у житті малолітнього сина, що може значно утруднити виконання рішення суду у цій справі. Оскільки Відповідач та її мати постійно перешкоджають Позивачу у спілкуванні з Дитиною, то внаслідок довгого періоду відсутності спілкування Позивача та Дитини існує реальна загроза завдання непоправної шкоди відносинам Позивача і Дитини, негативного впливу на подальше забезпечення участі Позивача у житті Дитини. Вказане може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Позивача.

Вивчивши матеріали позовної заяви, слід дійти наступного висновку.

Частиною першою статті 7 Конвенції передбачено, що Центральні органи співпрацюють один з одним і сприяють співробітництву між компетентними органами своїх держав з метою забезпечення негайного повернення дітей та досягнення інших цілей цієї Конвенції. Зокрема, безпосередньо або через посередника, вони вживають усіх належних заходів для того, щоб, запобігти нанесенню подальшої шкоди дитині або збитку зацікавленим сторонам шляхом вжиття або спричинення вжиття тимчасових заходів (пункт «Ь» частини другої статті 7 Конвенції), ініціювати судові або адміністративні процедури або сприяти таким процедурам з метою домогтися повернення дитини та, якщо це доречно, організовувати або забезпечити ефективне здійснення права доступу (пункт «ґ» частини другої статті 7 Конвенції).

Відповідно до підпункту 2 пункту 12 Порядку виконання на території України Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 р. № 952 (далі - Порядок), територіальний орган Мін'юсту за місцезнаходженням дитини в разі надходження від Міністерства заяви про сприяння її поверненню звертається до органу опіки і піклування за фактичним місцезнаходженням дитини або до суду на підставі клопотання заявника для визначення умов реалізації права на спілкування з дитиною до вирішення судом питання щодо повернення дитини.

В пункті 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ із застосуванням Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року (далі - Конвенція)» вказується, що виходячи із положень підпункту b частини 2 статті 7, статті 12 Конвенції та Порядку, позивачі можуть подавати до суду клопотання про вжиття заходів для забезпечення позову. Зокрема, такими заходами забезпечення може бути: заборона дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України, відповідачу разом з дитиною змінювати місце проживання до вирішення спору, надавати заявнику тимчасовий доступ для спілкування з дитиною тощо. Ця ухвала суду надсилається для відома МВС, Державної прикордонної служби та іншим відповідним органам.

Відповідно до частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Частиною третьою цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії. Частиною другою цієї статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як встановлено матеріалами позову дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживає на даний час з відповідачем на території України у зазначеному позивачем місці.

Позивач зазначає про те, що з грудня 2014 року не має будь-якого спілкування з сином, що в свою чергу та з урахуванням віку дитини може негативно вплинути на подальше забезпечення участі батька у житті малолітнього сина.

Виходячи з викладеного, заява в частині надання можливості позивачу здійснювати спілкування є цілком виправданими заходами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову у справі до вирішення судом питання щодо повернення дитини.

Встановити наступний обов'язок відповідачу ОСОБА_4 в реалізації права батька ОСОБА_2 спілкування зі своїм сином - малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- дозволити спілкування батька та сина за допомогою телефону та програми Skype в режимі відео конференції щотижня у вівторок, четвер, суботу та неділю тривалістю до 2-х годин в період з 8.00 до 21.00 год. з урахуванням режиму та можливості дитини;

- дозволити спілкування батька та сина - малолітньою дитиною ОСОБА_5 за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_1 протягом кожної першої та третьої суботи та неділі кожного календарного місяця з урахуванням режиму та можливості дитини;

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Цокол Л.І.