Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.15 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій незаконними і зобовязання до розблокування картки та рахунку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача по блокуванню його карти/рахунку №932761 незаконними та зобовязати відповідача розблокувати картку №932761 і особистий рахунок № 3240

Позивач у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, росив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, у письмових поясненнях позовні вимоги не визнала, оскільки картка та рахунок були заблоковані на підставі умов користування банківськими картками внаслідок шахрайських дій з боку позивача і недоведеністю ним своєї непричетності до шахрайства.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: заява про розблокування картки та відповідь на неї; довідки про залишки на картці; відзив на позовну заяву; картки пригоди; рух коштів; анкета-заява; витяг з умов і правил надання банківських послуг.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі анкети-заяви від 09 вересня 2013 р. відповідно до ст.634 ч.1 ЦК України уклав з відповідачем шляхом приєднання договір відкриття карткового рахунку і отримав картку для виплат № 932761.

06 березня 2014 р. позивач був внесений до списку клієнтів з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях (а.с.36).

24 березня 2014 р. вказана картка у звязку з проведенням службового розслідування була заблокована із залишком коштів в розмірі 3497, 29 грн. (а.с.36).

Блокування картки позивача відповідач обґрунтував використанням свого права, передбаченого п.п.1.1.3.2.1 і 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєднався позивач, а саме у випадку

- порушення Клієнтом умов використання платіжної карти, що не припиняє зобовязань Клієнта і Банка, що виникли до чи під час зупинення чи припинення вказаного права;

- здійснення операцій, що суперечать інтересам Клієнта чи Банка з використанням Карт або нанесеної на них інформації.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача розблокувати картку та особистий рахунок підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно ст.321 ч.1 і 2 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На підставі гл.13 ЦК України грошові кошти відносяться до речей, мана.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З відзиву на позов та наданих відповідачем карток пригод вбачається, що на картку позивача були здійснені сумнівні трансакції з перерахунку грошових коштів, які відповідач пов'язує із шахрайськими діями.

Разом з цим, кошти на карту позивача 09 березня 2014 р. перераховані не самим позивачем і не безпосередньо потерпілим, а іншою особою (а.с.34,35). Операція з перерахунку 18 лютого 2014 р. була скасована програмним забезпеченням відповідача, і грошові кошти на картку позивача не надійшли (а.с.36).

Не надано суду і доказів наявності кримінального провадження стосовно шахрайських дій позивача чи невстановлених осіб, повязаних з цими двома переказами.

Також не надано доказів того, що під час кримінального провадження здійснювалися якісь обмежувальні заходи стосовно картки/рахунку позивача чи грошових коштів на ньому в порядку кримінально-процесуального судочинства.

З огляду на положення ст.62 Конституції України не приймає суд і посилання представника відповідача не недоведеність позивачем своєї непричетності до скоєння шахрайських дій.

Відсутні у відзиві на позов та у картках пригод посилання на конкретні умови (пункт, підпункт) Умов використання платіжної картки та/або умов і правил надання банківських послуг, порушення яких було підставою для застосування відповідачем свого права на блокування картки/рахунку позивача. Відсутні і посилання на те, як зазначені у відзиві та картках пригод операції шкодили позивачу (а під Клієнтом може розумітися тільки він) чи відповідачу.

Відсутня будь-яка аргументація блокування картки/рахунку і у відповіді на звернення позивача (а.с.10).

Таким чином, суд вважає, що блокування картки і рахунку позивача відбулося з порушенням умов Договору відкриття карткового рахунку, тобто всупереч вимогам ст.526 ЦК України щодо виконання зобовязання з дотриманням умов Договору.

Окрім того, на картці/рахунку позивача заблоковані грошові кошти - 3497, 29 грн. згідно картки пригоди (а.с.36) на день блокування 24 березня 2014 р. і 3556,9 грн. згідно довідки (а.с.11) станом на 06 серпня 2015 р.. Тобто після блокування картки розмір залишку на ній якимось чином збільшився на 59,61 грн..

При цьому у будь-якому випадку розмір залишку більше розміру сумнівної трансакції в розмірі 1509, 54 грн. від 09.03.2014 р., після якої картка була заблокована, навіть за умови, що до залишку досі входить сума коштів особи, яку відповідач вважає потерпілою від шахрайства. Хоча із заяви позивача від 03.04.2015 р., отриманої відповідачем 08.04.2015 р. вбачається, що позивач просить відповідача повернути ці кошти (а.с.8,9).

Тобто на картці позивача залишилися належні йому грошові кошти, якими він внаслідок блокування абсолютно безпідставно і всупереч наведеним нормам Конвенції, Конституції України і ЦК України не в змозі розпорядитися тривалий проміжок часу.

Доказів же того, що відповідач надав позивачу доступ до частини грошових коштів на картці поза межами спірної суми чи намагався якимось іншим чином (наприклад шляхом відкриття іншого рахунку/картки на безспірну суму) усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності на належні йому грошові кошти суду не надано.

Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідача незаконними, то такий спосіб захисту цивільних прав відсутній, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в розмірі 487,2 грн., від сплати якого був звільнений позивач.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.110 п.5 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій незаконними і зобовязання до розблокування картки та рахунку задовольнити частково.

Зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» розблокувати картку №932761, особистий рахунок № 3240 на ім'я ОСОБА_1, і.к..

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій незаконними відмовити за безпідставністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу Лисичанський міський суд Луганської області, .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання його копії.

Суддя: