АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7169/15 Справа № 208/4616/13 Головуючий у 1 й інстанції - Ричка С.О. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування вимог посилався на те, що він з відповідачем є спадкоємцями майна, що залишилося після смерті їх матері ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому числі і домоволодіння у АДРЕСА_1, про що 25 липня 1994 року їм було видане свідоцтво про право на спадщину Третьою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-3463. 20 жовтня 1994 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення за реєстровим № 17077 про те, що будинок в АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ними на праві приватної спільної часткової власності. ОСОБА_2 без його відома та згоди здійснив свою реєстрацію та реєстрацію своєї дружини в будинку АДРЕСА_1, позбавивши його будь-якого права користуватися цим домоволодінням. На його звернення надати частину домоволодіння у користування та володіння ОСОБА_2 відмовляє, зажадав від нього виплатити значної частини грошей за його частину домоволодіння. Домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з жилого будинку житловою площею 36,6 кв.м, що складається з 3-х кімнат (20,3 кв.м., 8,2 кв.м., 8,1 кв.м.), 2-х коридорів (9,2 кв.м., 9,9 кв.м.), кухні - 5,3 кв.м., літньої кухні Б-1, сарай Г-1, вбиральня Д-1, забір з воротами. Інвентаризаційна вартість цього майна складає 99 199 грн. Земельна ділянка під домоволодінням складає 1203 кв.м. З огляду на те, що він є власником ? частини цього домоволодіння він має право на виділ йому в натурі ? частини вартістю 49599 грн.

Просив провести розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1, виділивши йому на праві приватної власності: кімнату 1-3 розміром 8,2 кв.м., кімнату 1-4 розміром 8,1 кв.м., коридор 1-5 розміром 9,2 кв.м., нежитлове приміщення А-2-1, літню кухню Б-1, сарай Г-1, вбиральню Д-1.

Виділити ОСОБА_2 кімнату 1-2 площею 20,3 кв.м., веранду площею 9,9 кв.м., ґанок, огорожу, ворота, зливну яму.

Провести розподіл земельної ділянки виділивши йому ? частину у розмірі 602 кв.м., іншу у розмірі 601 кв.м. виділити ОСОБА_2

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння задоволено частково.

Виділено згідно з висновком судової будівельно - технічної експертизи № 656/01-14 по варіанту №2:

ОСОБА_3 по житловому будинку А-1 квартиру №1 з наступним приміщенням 1-2 (пл.20,3 кв.м.) - кімната, а також наступні будови і споруди: веранда літ.1, пл. 9,9 кв.м., ґанок; вбиральня літ. Д-1; літня кухня літ. Б-1; сарай літ. Г-1; ? частина огорожі №1; ? частина огорожі №2, ? частина хвіртки № 4; ? частина воріт №5; ? частини тротуару № 1.

Вартість квартири № 1 співвласника ОСОБА_3 разом з дворовими будовами та спорудам складає: 110249,5 грн.;

ОСОБА_2 по житловому будинку А-1, квартиру №2 з наступними приміщеннями 1-3 (пл.8,2 кв.м.) - кімната; прим. 1-4 (пл. 8,1 кв.м.) - кімната, а також наступні будови і споруди: нежитлова прибудова літ. а-1; нежитлова прибудова літ. а2 - 1; зливна яма №3; ? частина огорожі №1; ? частина огорожі №2; ? частина хвіртки № 4; ? частина воріт №5; ? частини тротуару № 1.

Вартість квартири № 2 співвласника ОСОБА_2 з дворовими будовами та спорудами складає 81059,5 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16008,00 грн., як грошову компенсацію.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по сплаті за проведення судової експертизи згідно квитанції.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції про виділ в натурі частини домоволодіння та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтву про право на спадщину за законом, виданому 25.07.1994 року нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Іванко Т.С. спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5 являються в рівних частках кожний сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).

20 жовтня 1994 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення за реєстровим № 17077 про те, що будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 по ? кожному на праві приватної спільної часткової власності.

Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1203 кв.м, з яких самовільно зайнято землі 603 кв.м та складається: літ.А-1 житловий будинок, літ.а-1 - нежитлова прибудова, літ.а-1-1-веранда, літ.а-2-1 нежитлова прибудова, ганок, літ.Б-1 - літня кухня, літ.Г-1 - сарай, оглядова яма, літ.Д-1 - вбиральня, № 1 - огорожа, № 2 - огорожа, № 3 - зливна яма, № 4 - хвіртка, № 5 - ворота, № I - тротуар.

Сторони самостійно не можуть визначити частки у спільній сумісній власності та порядок користування ними.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 317, 319, 331, 334, 370 376, 383 ЦК України та керувався висновками судової будівельно-технічної експертизи № 656/01-14 від 10 липня 2014 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки суд дійшов його при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильному застосуванні норм матеріального права, що у відповідності з п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення в оскаржуваній частині.

Ст. 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, у тому числі і на отримання за його згодою грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки за умови укладання договору у письмовій формі, який підлягає нотаріальному посвідченню.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з роз'ясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України при розгляді справ про виділ частки з майна, що є спільною частковою власністю, і стягнення компенсації, обов'язковою умовою призначення компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому згода інших співвласників на такий виділ не є обов'язковою, як і залежність від мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Проте значення мають мотиви, з яких інший співвласник не погоджується сплатити компенсацію.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на ті обставини, що немає технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири; що домоволодіння після набуття ним з позивачем права власності на нього, було частково перебудовано, у зв'язку з чим змінилася його площа; крім того, він не чинить ніяких перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому майна, не оспорює та визнає його право на 1 / 2 частину домоволодіння.

Доводи відповідача щодо перебудови домоволодіння та переобладнання будинку підтверджуються висновком судової будівельно-технічної експертизи № 656/01-14 від 10 липня 2014 року (а.с.66).

Суд першої інстанції зазначеним обставинам оцінки не дав, всупереч вимогам ст. 213 ЦПК України належних обґрунтувань своїм висновкам у рішенні не навів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова