У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Горобець Т.В., Скрипки А.А.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:позивача ОСОБА_5, її представників ОСОБА_6 і адвоката Хоменка С.М., представника відповідача адвоката Заболотного О.М., представника третьої особи ОСОБА_9

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_10 і за зустрічним позовом ОСОБА_10 ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 серпня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_5 і відповідача ОСОБА_10 зобов'язано за власні кошти здійснити перебудову самовільно збудованої прибудови та надбудови до житлового будинку АДРЕСА_1 у відповідності до п.3.25 ДБН360-92, згідно з висновком експерта 3 )1-15 від 27.02.2015 року із розробленням проектно-кошторисної документації з урахуванням вимог ДБН В.3.2-22009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», а також вимог В2.2-15.2005 щодо проектування дахів з водостоками. У зустрічному позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_10 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_2, шляхом перенесення паркану (металевої сітки) згідно меж між домоволодіннями № 8 і № 10 по вул. Крайній у м. Чернігові. Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, позивач вважає, що судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме статті 391, 396 ЦК України. Позивач також вважає, що застосування судом рішення від 16 жовтня 2013 року у справі № 2/750/10/13, як преюдиціального, і висновки суду про недоведеність факту перенесення паркану відповідачкою у бік земельної ділянки, якою користується позивач, є невмотивованими і спростовуються висновками, викладеними в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09 листопада 2011 року, даними генерального плану від 17 липня 1981 року, висновками будівельно-технічної експертизи від 30 липня 2012 року, проведеної у справі № 2/750/10/13.

У судовому засіданні позивач та її представники підтримали апеляційну скаргу. Представники відповідача скаргу не визнали.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення паркану (металевої сітки) згідно меж між домоволодіннями позивача та відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено самовільного зайняття частини її земельної ділянки відповідачем ОСОБА_10 внаслідок перенесення останньою паркану (металевої сітки). Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та доказам, які були досліджені при розгляді справи.

Судом першої інстанції дана правильна оцінка доказам, зокрема акту перевірки дотримання земельного законодавства від 09 листопада 2011 року і припису Головного управління Держкомзему у Чернігівській області від 10 листопада 2011 року. Також судом правильно враховані обставини, встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2013 року.

Надані відповідачем документи не дають підстав для висновку про перенесення паркану відповідачем у бік земельної ділянки позивача та не містять відомостей про те на яку саме відстань від лінії паркану на даний час належить його перенести у бік земельної ділянки відповідача. Посилання позивача в апеляційній скарзі на висновок судової-будівельно-технічної експертизи № С-100 від 30.06.2012, яка проводилась при розгляді справи № 2/2506/854/12 висновків суду першої інстанції щодо вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, оскільки вказаний висновок не містить відповіді на питання № 5 «Чи відповідають межі земельних ділянок тим межам, які було встановлено при відведенні і закріпленні цих ділянок за домоволодіннями АДРЕСА_1» Експерт у своїх висновках щодо цього питання вказала, що питання, які стосуються забудови, не мають відношення до земельного Кодексу України (а.174-179 справи № 2/2506/854/12). Також не дають підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині і доводи позивача про неналежну оцінку судом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 821/822/14-24 від 22 липня 2014 року (а.с. 141-153 т.1), зокрема фототаблиць до цього висновку. Із змісту розділу «ВСТУП» та розділу «Вмсновки» вказаного висновку експертизи вбачається, що питання щодо фактичного користування земельними ділянками і відповідність такого користування документам про право користування землею на вирішення експертів не ставились і ними не вирішувались. Сам по собі факт наявності паркану (металевої сітки) між земельними ділянками, який підтверджується фото таблицями, не є безспірним підтвердженням порушення права позивача на користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: