Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 425/2195/15-ц
Провадження № 22ц/782/643/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Кострицького В.В.

суддів Орлова І.В., Стахової Н.В.

при секретарі Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ректор Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3» ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

встановила:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ректор Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3» ОСОБА_4, який 27.07.2015 року уточнив та просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 30.06.2015 р. № 365-ВК «Про звільнення», поновити його на посаді директора Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_5 Луганського національного університету імені ОСОБА_3».

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2015 рокув позові ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на нього. Апелянт просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, в якому його позовні вимоги до Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задовольнити, наказ № 365-ВК від 30.06.2015 року про його звільнення визнати незаконним та поновити його на роботі на посаді директора Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_5 Луганського національного університету імені ОСОБА_3», посилаючись на те, що суд при вирішенні рішення припустився порушенням норм процесуального права.

06 листопада 2015 року від Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_3» надійшли заперечення проти апеляційної скарги в яких відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити а рішення Суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що між Луганським Університетом та ОСОБА_2 було укладено контракт, згідно з яким ОСОБА_2 призначається на посаду директора Рубіжанського Коледжу на строк з 26.03.2010 року по 30.06.2015 року (а.с. 12-15, 101-104).

Згідно ст. 1 контракту ОСОБА_2 здійснює керівництво Рубіжанським Коледжем на підставі єдиноначальства на умовах, викладених в контракті та у відповідності з чинним законодавством, цей контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини між директором Рубіжанського коледжу та Луганським Університетом, директор є повноважним представником коледжу.

Згідно п.п. 5.1.8, 5.1.9 п. 5.1. ст. 5 контракту Луганський Університет, зокрема, зобов'язаний звільнити директора по закінченні строку контракту, укладати контракт на наступний строк за згодою сторін, на що працюючий директор має переважне право.

Згідно п. 6.1 ст. 6 контракту зміни та доповнення до цього контракту вносяться шляхом підписання додаткових угод. Контракт припиняє свою дію з підстав, передбачених законодавством та умовами цього контракту:

- п.п. 6.1.1 після закінчення строку дії контракту. При цьому власник і директор мають за угодою сторін, не пізніше як за два місяці визначитися у такому: контракт припиняється, контракт продовжується або укладається на новий термін.

Згідно п. 3.1 ст. 3 Положення про Рубіжанський Коледж, управління діяльністю Коледжу здійснює директор, який призначається на посаду на умовах контракту ректором Університету на конкурсній основі та діє на підставі наданого йому доручення. Конкурс на заміщення посади директора Коледжу оголошується кожні п'ять років Університетом. Ректор Університету призначає директора Коледжу на умовах контракту терміном не менш ніж 5 років відповідно ст. 42 Закону України «Про вищу освіту». До проведення виборів директора Коледжу ректор Університету може призначити на умовах контракту виконуючого обов'язки директора Коледжу, але не більш ніж на 2 роки (а.с. 16-35).

Згідно п. 4.1 ст. 4 Положення про Рубіжанський Коледж вищим колегіальним органом громадського самоврядування Коледжу є загальні збори трудового колективу, які обирають претендентів на посаду керівника Коледжу.

На виконання повноважень директора Рубіжанського Коледжу ОСОБА_2 виконуючим обов'язки ректора Луганського Університету ОСОБА_4 18.05.2015 року було видано довіреність, якою доручається представляти інтереси і діяти від імені університету з питань, пов'язаних з діяльністю коледжу, із строком дії довіреності до 30.06.2015 року (а.с. 161).

Згідно протоколу загальних зборів (конференції) трудового колективу Рубіжанського коледжу № 03 від 08.04.2015 року постановлено направити звернення трудового колективу коледжу до Вченої ради Луганського Університету щодо укладення нового контракту з діючим директором Рубіжанського Коледжу ОСОБА_2 (а.с. 7-9).

Згідно попередження від 15.04.2015 року, адміністрація Луганського Університету попередила позивача про закінчення терміну дії строкового трудового договору (контракту) 30.06.2015 року, з чим позивач був ознайомлений, що підтверджується його підписом на попередженні та визнається позивачем у судовому засіданні (а.с. 62, 98, 115).

Згідно наказу ректора Луганського Університету № 365-ВК від 30.06.2015 року «Про звільнення» ОСОБА_2 відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України було звільнено з займаної посади директора Рубіжанського Коледжу 30.06.2015 року в зв'язку з закінченням терміну дії контракту (а.с. 6, 63).

З 01.07.2015 року виконуючим обов'язки директора Рубіжанського Коледжу в зв'язку з переведенням є ОСОБА_6, що підтверджується листом до казначейської служби та довіреністю від 01.07.2015 року, якою Луганським Університетом виконуючому обов'язки директора Рубіжанського Коледжу ОСОБА_6 надано повноваження представляти інтереси коледжу, строк дії довіреності встановлено до 31.12.2015 року (а.с. 156, 163).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07.07.2015 року, особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені Рубіжанського Коледжу є ОСОБА_6 (виконуючий обов'язки директора) (а.с. 162).

Відповідно ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі і матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі достроково, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно ч. 4 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту» обрання, призначення та звільнення з посади керівника філії вищого навчального закладу або коледжу, що є структурними підрозділами вищого навчального закладу, здійснюються в порядку, встановленому цією статтею.

Відповідно ч. 1-2 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту» керівник факультету (навчально-наукового інституту) обирається вченою радою вищого навчального закладу строком на п'ять років з урахуванням пропозицій факультету (навчально-наукового інституту). Керівник вищого навчального закладу укладає з керівником факультету (навчально-наукового інституту) контракт. Керівник вищого навчального закладу призначає керівника факультету (навчально-наукового інституту) строком на п'ять років. Керівник факультету (навчально-наукового інституту) здійснює свої повноваження на постійній основі. Інші питання щодо порядку обрання керівника факультету (навчально-наукового інституту) визначаються статутом вищого навчального закладу. Керівник факультету (навчально-наукового інституту) може бути звільнений з посади керівником вищого навчального закладу за поданням вченої ради вищого навчального закладу або органу громадського самоврядування факультету з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення статуту вищого навчального закладу, умов контракту. Пропозиція про звільнення керівника факультету (навчально-наукового інституту) вноситься до органу громадського самоврядування факультету (навчально-наукового інституту) не менш як половиною голосів статутного складу вченої ради факультету (навчально-наукового інституту). Пропозиція про звільнення керівника факультету (навчально-наукового інституту) приймається не менш як двома третинами голосів статутного складу органу громадського самоврядування факультету (навчально-наукового інституту).

Відповідно п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Як зазначалося вище, згідно п.п. 6.1.1 п. 6.1. ст. 6 контракту, контракт припиняє дію після закінчення строку дії контракту. При цьому власник і директор мають за угодою сторін, не пізніше як за два місяці визначитись у такому: контракт припиняється, контракт подовжується або укладається на новий термін.

Суд дав належну оцінку вказаним обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що після отримання позивачем 15.04.2015 року від відповідача попередження про закінчення дії контракту позивач не звертався до Луганського Університету з питання продовження дії контракту, ця обставина визнана позивачем у судовому засіданні (а.с. 120)., а між позивачем та відповідачем було укладено контракт, який є строковим трудовим договором, в якому чітко був встановлений термін його дії - з 26.03.2010 року по 30.06.2015 року.

Таким чином, повноваження директора за контрактом припинилися в день його закінчення - 30.06.2015 року, також 30.06.2015 року закінчився й строк довіреності, на підставі якої й діяв позивач та здійснював свої повноваження як директор коледжу, саме тому, в зв'язку з закінченням строку дії контракту та довіреності, зникли правові підстави для виконання будь-яких повноважень директора Рубіжанського Коледжу позивачем, тому дії позивача по виходу на роботу 1 липня 2015 року та підписанню документів лежать за межами наявних в нього повноважень.

Діючим законодавством не передбачено обов'язку вищого навчального закладу попереджувати керівника відокремленого структурного підрозділу про те, що контракт не буде з ним продовжений. Термін дії контракту закінчився 30.06.2015 року, тобто це унеможливлює поновлення позивача на посаді директора коледжу, оскільки трудові відносини між позивачем та відповідачем носили строковий характер.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що при звільненні йому не було оголошено наказ про звільнення та не проведено повний розрахунок, у звязку з чим він продовжив виходити на роботу 1 та 2 липня 2015 року до надходження на електрону пошту наказу про звільнення. Також загальними зборами колективу коледжу в квітні 2015 року рекомендовано Вченій раді відповідача укласти з ним контракт на новий термін.

Апелянт зазначає, що попередження від 15 квітня 2015 року про закінчення строку контракту не є додатковою угодою до контракту, а є лише нагадуванням позивачу про закінчення строку контракту.

Також апелянт зазначає, що Відповідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту» керівник факультету (навчально-наукового інституту) може бути звільнений з посади керівником вищого навчального закладу за поданням вченої ради вищого навчального закладу або органу громадського самоврядування факультету з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення статуту вищого навчального закладу, умов контракту. Подання вченої ради вищого навчального закладу про його звільнення по умовам контракту не було. Також позивач посилається на те, що оскільки його допустили до роботи після закінчення дії строку трудового договору, то трудовий договір вважається безстроковим, укладеним на невизначений строк.

Судова колегія вважає доводи апелянта є необґрунтованими. Оскільки строк дії контракту був встановлений сторонами при його укладені, позивача 15.04.2015 року було попереджено про закінчення строку дії контракту, а діючим законодавством не передбачено обов'язку вищого навчального закладу попереджувати керівника відокремленого структурного підрозділу про те, що контракт не буде з ним продовжений.

Суд вважає, що посилання апелянта на те, що йому не було видано наказ про звільнення не заслуговує на увагу, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України обов'язок власника або уповноваженого органу видати копію наказу про звільнення передбачений тільки у разі звільнення працівника з ініціативи власника, в інших випадках, яким є випадок звільнення позивача, копія наказу видається на вимогу працівника, проте згідно акту від 01.07.2015 року, вбачається, що позивач взагалі відмовився ознайомлюватися з наказом про звільнення від 30.06.2015 року.

Щодо звернення загальних зборів колективу коледжу в квітні 2015 року, то у зверненні зазначено, що трудовий колектив коледжу звертається щодо укладання нового контракту з діючим директором (а.с. 7-9). Тобто, трудовий колектив прийняв рішення про укладення нового контракту з позивачем, а не продовження.

Відповідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту» подання вченої ради на звільнення керівника необхідне тільки у випадках звільнення з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення статуту вищого навчального закладу, умов контракту тощо, таким чином для звільнення з підстав закінчення строку контракту подання вченої ради не потрібно, тому доводи позивача в цій частині є недоречними.

Посилання апелянта на порушення відповідачем порядку надання трудової книжки при його звільненні не відповідає обставинам справи та змінам до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України №720/1642/5 від 06.10.2014 року, так як позивач не звертався до відповідача з заявою про видачу дублікатів трудової книжки, крім того, позивач не обмежений у праві на отримання дублікату трудової книжки за новим місцем роботи.

Cуд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не довів, що відповідачем були порушені норми КЗпП України щодо дії трудового договору на невизначений строк після закінчення строку його дії. Продовження трудових відносин після спливу строку контракту може бути лише за взаємним бажанням учасників трудового договору, а тому звільнення позивача є правомірним.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта слід вважати такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.1 ст. 308, ст. ст. 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: