27.11.2015 Справа № 363/3475/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Хом'як А,М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в серпні 2015 року звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 20 грудня 2003 року позивачка та ОСОБА_3 уклали шлюб. З цього ж року почали проживати в житловому будинку, який знаходиться по вул. Заводська, 19 в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області. Власником даного будинку був ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 30 вересня 2003 року. 21 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на що позивачка надавала нотаріальну згоду. Також, 21 квітня 20111 року між тими самими особами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1012 га. розташованої по вул. Заводська, 19 в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 100917, виданого Вишгородським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення Старопетрівської сільської ради ХХV сесії ХХІV скликання від 18 березня 2004 року № 132. На купівлю будинку та земельної ділянки позивачка та ОСОБА_3 витратили свої заощаджені кошти в розмірі: на купівлю будинку 106 925,00 грн., на земельну ділянку 104 722,00 грн.

Позивачка є добросовісним набувачем житлового будинку та земельної ділянки за адресою, с. Старі Петрівці, вул. Заводська, 19 Вишгородського району Київської області, оскільки в повному обсязі сплатила грошові кошти за придбання даного майна.

Враховуючи заяву позивач про збільшення розміру позовних вимог, та на підставі ст.ст. 328, 330, 388 ЦК України позивач просить визнати її добросовісним набувачем житлового будинку та земельної ділянки за адресою, с. Старі Петрівці, вул. Заводська, 19 Вишгородського району Київської області.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримали та просили з викладених у позовній заяві підстав їх задовольнити.

Відповідач та його представник проти позовних вимог заперечували та просили в задоволенні позову відмовити.

Третя особа з представником у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили в позові відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

20 грудня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, даний факт сторони не оспорюють. Від шлюбу мають сина-інваліда, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БК № 019067 виданого 09 червня 2005 року, актовий запис №1667.

21 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою Київська область Вишгородський район с. Старі Петрівці, вул. Заводська, 19, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 721.

Пунктом 4 договору купівлі-продажу житлового будинку здійснюється за суму 106 925,00 (сто шість тисяч девятсот двадцять пять) гривень 00 копійок, які покупець зобовязався передати продавцеві, а продавець, зобовязався прийняти готівкою, після узгодження договору купівлі-продажу та його підписання, але до його нотаріального посвідчення. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Підписання договору буде свідчити про те, що розрахунки за ним здійснені, та про відсутність у продавця по відношенню до покупця претензій майнового характеру, що стосувалися б питання оплати договору.

Також, 21 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1012 га., яка розташована за адресою Київська область Вишгородський район с. Старі Петрівці, вул. Заводська, 19, кадастровий номер 32 218 878 01 02 062 0016, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 725.

Відповідно до пункту 3.1. договору купівлі-продажу земельної ділянки за погодженням сторін продаж визначено за суму 104 722,00 (сто чотири тисячі сімсот двадцять дві) гривні 00 копійок. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладання цього договору не підлягає.

03 липня 2014 року рішенням Вишгородським районним судом Київської області відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21 квітня 2011 року удаваним правочином, встановлені факту укладання договорів дарування та визнання за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на спірний житловий будинок в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про встановлення (визнання) укладення договорів дарування. Дане рішення набрало законної сили 20 жовтня 2014 року.

17 листопада 2015 року рішенням Апеляційний суд Київської області рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, 3-я особа ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним рішень сільської ради та державного акту на право власності на землю та витребування майна із чужого незаконного володіння, скасував та ухвалив нове рішення. Яким у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним рішення сільської ради та державного акту на право власності на землю та витребування майна із чужого незаконного володіння (житловий будинок та земельна ділянка за адресою вул. Заводська, 19 с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області) відмовив. Дане рішення набрало законної сили.

09 січня 2015 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 будинок № 19 по вулиці Заводській в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області та земельну ділянку, площею 0,1012 га. розташовану за адресою, вул. Заводська, 19 в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області.

Визнано по 1/2 частині право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будинок № 19 по вулиці Заводській в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області та земельну ділянку, площею 0,1012 га. розташовану за адресою, вул. Заводська, 19 в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області.

Виділено в натурі та передано у власність у відповідності до право власності на ? частину домоволодіння № 19 по вулиці Заводська с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Дане рішення суду набрала законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільних, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже нв час звернення до суду, позивачка є власником 1/2 частини будинку № 19 по вулиці Заводській в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області та земельної ділянки, площею 0,1012 га., які розташовані за адресою, вул. Заводська, 19 в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

З огляду на ці обставини суд критично оцінює доводи про те, що ОСОБА_1 на підставі ст. 330 ЦК України набула право власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, або невизнаних оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року за позивачем визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом спору в даній справі, суд вважає, що права позивача не порушено, а підстави визнання позивача добросовісним набувачем відсутні.

Керуючись ст.ст. 328, 330, 388 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209-215 ЦПК України, -

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк