Справа № 417/1384/15-ц
Провадження № 2/417/985/15
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

Іменем україни

"25" листопада 2015 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Позднякової С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_1, третя особа: Виробничо-торгівельне обєднання «Будівельник» про звернення стягнення на заставне майно,-

в с т а н о в и в:

07.09.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок часткового погашення боргу Виробничо-торговельного обєднання «Будівельник» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013р., укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди №1ю-2013/980 від 01.04.2013 в розмірі 2 931 712,26 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та є предметом іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.04.2013р. за №1182, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» на належне приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьома, 445а, за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної вартості.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Виробничо-торговельним обєднанням «Будівельник» укладено Генеральну кредитну угоду №1ю-2013/980, в рамках якої укладено Кредитний договір № 1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 з Додатковими угодами від 29.11.2013 та 28.03.2014 відповідно до якого позивач зобовязався надати Позичальнику кредит у розмірі 3 500 000 грн. під 25% річних до 28.03.2014.

Умовами Додаткової угоди від 28.03.2014 до Кредитного договору внесено наступні зміни: розмір кредиту зменшено до 2 300 000 грн, датою повернення кредитних коштів визначено 25.03.2015, змінено графік повернення кредиту.

Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши Позичальнику позичковий рахунок та надавши йому обумовлені договором грошові кошти у повному обсязі. Позичальник свої зобовязання за кредитним догвором не виконав, не повернувши кредитні кошти в розмірі 2 300 000 грн. та не сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 631 712, 26 грн, нараховані за період часу з 26.06.2014 по 01.08.2015, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 2 931 712,26 грн.

Зобовязання Позичальника за кредитним договором забезпечені іпотечним договором, укаденим 01.04.2013 між позивачем та відповідачем, предметом якого є нежитлове приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьому, 445а, загальна площа якого становить 1 428,2 кв.м.

До початку розгляду справи по суті позивач керуючись ч.2 ст.31 ЦПК України змінив предмет позову, надавши письмову заяву, де просив в рахунок часткового погашення заборгованості Виробничо-торговельного обєднання «Будівельник» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013р., укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди №1ю-2013/980 від 01.04.2013 в розмірі 2 931 712,26 грн., що складається з боргу за кредитом в розмірі 2 300 000 (два мільйони триста тисяч) гривень 00 копійок та процентами за користування кредитом в сумі 631712 (шістсот тридцять одна тисяча сімсот дванадцять ) гривень 26 копійки, звернути стягнення на нежитловеприміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьома, 445а, та належить ОСОБА_1 та є предметом іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.04.2013р. за №1182, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" із встановленням початкової ціни в розмірі 2 112 600(два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий курєр" від 21.11.2015 про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 гривень.

Відповідач та третя особа двічі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином на 06.11.2015 шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада" на сторінці Марківського районного суду Луганської області, на 25.11.2015 - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 21.11.2015

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

25.11.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до журналу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» є юридичною особою (а.с. 47-50)

01.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Виробничо-торговельним обєднанням «Будівельник» укладено Генеральну кредитну угоду №1ю-2013/980 (а.с.13-18), в рамках якої укладено Кредитний договір № 1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 (а.с.24) з Додатковими угодами від 29.11.2013 та 28.03.2014 (а.с.25-33)

Відповідно до п.п.1.1,1.2,1.4,1.5 Кредитного договору позивач зобовязався надати Позичальнику кредит у розмірі 3 500 000 грн. під 25% річних до 28.03.2014 (а.с.19)

Умовами Додаткової угоди від 28.03.2014 до Кредитного договору внесено наступні зміни: розмір кредиту зменшено до 2 300 000 грн, датою повернення кредитних коштів визначено 25.03.2015, змінено графік повернення кредиту.(а.с.32)

При цьому сторони в п.п.2.3 та 2.4 Кредитного договору погодили порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом(а.с.20)

Згідно п. 2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно у валюті кредиту на фактичну суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, з дня видачі кредиту по день повернення кредиту. Кількість днів для розрахунку процентів визначається за методом факт/факт (фактична кількість днів у місяці та у році). Нарахування процентів здійснюється щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число включно поточного місяця та в день повернення кредиту. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту. У разі користування кредитом протягом 1 дня (кредит отримано і повернено протягом 1 дня) нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється як за 1 день.

Згідно п. 2.4. кредитного договору позичальник сплачує нараховані проценти в валюті кредиту щомісячно у строк, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та в день повернення кредиту, на рахунок № 0032.980 в ПАТ "Банк Камбіо", код банку 380399. Якщо день повернення кредиту припадає на вихідний чи святковий день, то така сплата або таке повернення проводиться наступного робочого дня.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання за п.1.1 Кредитного договору та надав кредит ВТО "Будівельник" - 01.04.2013 в сумі 3 500 000 гривень про що свідчить виписка з особового рахунку (а.с.7)

Позичальник своєчасно сплачував кошти до 27.03.2014 сплативши - 1 20 000 (один мільон двісті тисяч) гривень (а.с.6-8)

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог ПАТ "Банк Камбіо" надано розрахунок заборгованості, яка склалась у позичальника ВТО "Будівельник" за кредитним договором № 1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 року станом на 01.08.2015 року та складає 2 300 000 (два мільони триста тисяч) гривень (а.с.6,8) при цьому нараховано проценти в сумі 631712 (шістсот тридцять одна тисяча сімсот дванадцять ) гривень 26 копійки (а.с.6)

Зобовязання Позичальника - ТОВ "Будівельник" за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 забезпечені іпотечним договором між позивачем та відповідачем - ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.04.2013р. за №1182 предметом якого є нежитлове приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьому, 445а, загальна площа якого становить 1 428,2 кв.м.(а.с.34-42) при цьому відповідно п.3.1 іпотекодавець засвідчив, що на момент укладення договору він є законними власником предмета іпотеки і має необмежене право володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Заставна вартість предмету іпотеки відповідно до п. 1.2 іпотечного договору станом на 14.01.2013 складає 2 112 600 (два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. (а.с.34) .

При цьому ОСОБА_4 хоч і фізичною - особою підприємцем (а.с.44) проте при укладанні іпотечного договору від 01.04.2013 діяв саме , як фізична особа , а не фізична особа підприємець про що свідчить преамбула цього договору та ст.10 Реквізити та підписи сторін.

Таким чином між позивачем та ВТО «Будівельник» виникли зобовязальні цивільно - правові відносини у сфері кредитування, а між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 цивільно - правові відносини щодо забезпечення зобовязання.

Вирішуючи спір по суті судом застосовано певні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

01.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Виробничо-торговельним обєднанням «Будівельник» укладено Генеральну кредитну угоду №1ю-2013/980 (а.с.13-18), в рамках якої укладено Кредитний договір № 1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 (а.с.24) з Додатковими угодами від 29.11.2013 та 28.03.2014 (а.с.25-33)

Відповідно до п.п.1.1,1.2,1.4,1.5 Кредитного договору позивач зобовязався надати Позичальнику кредит у розмірі 3 500 000 грн. під 25% річних до 28.03.2014 (а.с.19)

Умовами Додаткової угоди від 28.03.2014 до Кредитного договору внесено наступні зміни: розмір кредиту зменшено до 2 300 000 грн, датою повернення кредитних коштів визначено 25.03.2015, змінено графік повернення кредиту.(а.с.32)

Позивач виконав взяті на себе зобовязання за п.1.1 Кредитного договору та надав кредит ВТО "Будівельник" - 01.04.2013 в сумі 3 500 000 гривень про що свідчить виписка з особового рахунку (а.с.7)

Позичальник своєчасно сплачував кошти до 27.03.2014 сплативши - 1 20 000 (один мільон двісті тисяч) гривень (а.с.6-8)

При цьому Умовами Додаткової угоди від 28.03.2014 до Кредитного договору внесено наступні зміни: розмір кредиту зменшено до 2 300 000 грн, датою повернення кредитних коштів визначено 25.03.2015, змінено графік повернення кредиту.(а.с.32)

Проте жожного платежу після 28.03.2015 ВТО «Будівельник не здійснив, про що свідчить виписка (а.с.7 зворотній бік)

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки платежу.

Відповідно розрахунку заборгованості заборгованість за процентами за період з 26.06.2014 по 31.07.2015 та станом на 01.08.2015 становить 631712 (шістсот тридцять одна тисяча сімсот дванадцять ) гривень 26 копійки (а.с.6)

Таким чином станом на 01.08.2015заборгованість Виробничо-торговельного обєднання «Будівельник» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди №1ю-2013/980 від 01.04.2013 становить 2 931 712,26 грн., що складається з боргу за кредитом в розмірі 2 300 000 (два мільйони триста тисяч) гривень 00 копійок та процентами за користування кредитом в сумі 631712 (шістсот тридцять одна тисяча сімсот дванадцять ) гривень 26 копійки.

Зобовязання Позичальника - ТОВ "Будівельник" за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 забезпечені іпотечним договором, укаденим 01.04.2013 між позивачем та відповідачем- Погорілим О.П., предметом якого є нежитлове приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьому, 445а, загальна площа якого становить 1 428,2 кв.м.(а.с.34-42) при цьому відповідно п.3.1 іпотекодавець засвідчив, що на момент укладення договору він є законними власником предмета іпотеки і має необмежене право володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Заставна вартість предмету іпотеки відповідно до п. 1.2 іпотечного договору станом на 14.01.2013 складає 2 112 600 (два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. (а.с.34) .

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень статей 33, 35 цього Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Недотримання зазначених правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Так, згідно роз'яснень, наданих у п. 42 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого банк має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду. Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Як вбачається Генеральної кредитної угоди №1ю-2013/980 (а.с.13-18), в рамках якої укладено Кредитний договір № 1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 (а.с.24) з Додатковими угодами від 29.11.2013 та 28.03.2014 (а.с.25-33) та договору іпотеки від 01.04.2013, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Будь-які дані про визнання цих договорів в судовому порядку недійсними суду не надавалися. Вони є діючими.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких належних доказів у спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано, як не надано доказів належного виконання кредитного договору №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013 ВТО «Будівельник» з 28.03.2014.

Щодо вимоги про встановлення початкової ціни в розмірі на предмет іпотеки в сумі 2 112 600(два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок то вона задоволенню не підлягає оскільки відповідно до п.1.2 Іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки на момент укладання цього договору (01.04.2013) відповідає ринковій вартості, яка згідно Звіту про оцінку складає 2 112 600 (два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Вартість предмета іпотеки на момент укладення договору не враховується при визначенні ціни Предмета іпотеки у майбутньому, у тому числі під час звернення стягнення на нього Іпотекодержателем, якщо інше не передбачено цим договором або кредитним договором.

Таким чином суд вважає, що початкову ціну предмета іпотеки необхідно встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до чинного законодавства

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп.( не більше 3 мінімальних заробітних плат, а саме : 1218 грн х 3 = 3654,00 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки саме таку суму судового збору необхідно було сплачувати на день подання позову - 21.08.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так позивачем здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 21.11.2015 про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,60,88,212-215,218,223,224,226,228,233 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530 549,610, 611,1048 1050, 1054 ЦК України, ст..33,35,38,39 Закону України «Про іпотеку», суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виробниче торгівельне обєднання «Будівельник» про звернення стягнення на заставне майно - задовольнити частково .

В рахунок погашення заборгованості Виробничо-торговельного обєднання «Будівельник» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» за кредитним договором №1ю-2013/980/1 від 01.04.2013р., укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди №1ю-2013/980 від 01.04.2013, що склалася станом на 01.08.2015 в сумі - 2 931 712,26 грн та складається з боргу за кредитом в розмірі 2 300 000 (два мільйони триста тисяч) гривень 00 копійок та процентами за користування кредитом в сумі 631712 (шістсот тридцять одна тисяча сімсот дванадцять ) гривень 26 копійки, звернути стягнення на нежитлове приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьома, 445а, та належить ОСОБА_1 та є предметом іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.04.2013р. за №1182,

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - нежитлове приміщення №2 з навісом і вхідним ганком, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Артьома, 445а, та належить ОСОБА_1 та є предметом іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.04.2013р. за №1182, шляхом продажу на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження з встановленням початкової ціни предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до чинного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" () понесені судові витрати по справі, а саме: витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотирі) гривні 00 копійок

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку передбаченого на апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі оскарження рішення а апеляційному порядку рішення набирає законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Суддя В.М.Шкиря