Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про дострокове розірвання договору банківського вкладу, стягнення суми вкладу і нарахованих процентів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 5 вересня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 січня

2015 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2013 року вона уклала з публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») договір банківського владу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Піврічний» (в доларах США). Предметом договору являється розміщення строкового вкладу в сумі 29 600 доларів США на умовах депозитного продукту строком на 13 місяців з виплатою відсотків розміром 10,5 % річних по закінченню строку дії вкладу. У зв'язку із виниклою необхідністю позивачка 13 березня 2014 року звернулась із заявою до відділення банку про дострокове розірвання договору та повернення суми вкладу. На свої заяви позивач отримала відповідь, в якій їй відмовлено в достроковому розірванні договору, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 5 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3

31 154 доларів США, що еквівалентно 399 394,28 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про стягнення банківського вкладу та процентів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що банк зобов'язаний повернути позивачу внесену останнім суму вкладу за договором та нараховані відсотки незалежно від того, на якому рахунку знаходяться дані кошти.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 12 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та

ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Піврічний» (в доларах США) (далі - Договір банківського вкладу), за яким ОСОБА_3 внесла до каси банку 29 600 доларів США, з виплатою банком 10,5% річних на строк 13 місяців датою повернення вкладу визначено 12 жовтня 2014 року.

Згідно із п. 1.2. вказаного договору банк відкриває на ім'я вкладника рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат». На цей рахунок банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії.

Відповідно до п. 1.6 договору, при достроковому закритті вкладу проценти нараховуються у повному обсязі за кожні повні 6 місяців дії вкладу.

За заявою від 13 березня 2014 року ОСОБА_3 просила розірвати з 12 квітня 2014 року укладений Договір банківського вкладу, вклад у сумі 29 600 доларів США, а також нараховані, але несплачені, проценти за ним виплатити в дату розірвання договору банківського вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» з

21 листопада 2014 року віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Разом із тим, встановивши, що банк виконав зобов'язання за депозитним договором, провівши таке на поточний рахунок вкладника, поза увагою суду залишилося те, що після перерахування коштів зобов'язання за депозитним договором припиняються у зв'язку із належним виконанням щодо повернення вкладу, як воно встановлено умовами депозитного договору, тому відсутні підстави для стягнення процентів після цієї дати в розмірі, встановленому депозитними договорами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року № 6-36цс15.

Викладене свідчить, що при вирішені спору судом не дано юридичної оцінки наданим сторонам доказами, що в силу ч. 2

ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 5 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська