АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6657/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сенюта В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомпро визначення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що він є власником 35/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідач власником 65/100 частин зазначеного будинку. Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 8 березня 1955 року внаслідок обліку земель у забудованих кварталах Дарницького району зареєстровано за землекористувачами будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 875 кв. м та залишено в тимчасове користування земельну ділянку площею 23 кв. м, що загалом складає 898 кв. м. Посилаючись на те, що сторони, співвласники будинку, не можуть дійти згоди щодо користування земельною ділянкою, просив суд визначити порядок користування спірною земельною ділянкою, згідно з яким залишити у користуванні позивача 1/2 частину земельної ділянки, а у користування відповідача виділити частину земельної ділянки, на якій розміщена належна їй частина житлового будинку та частину земельної ділянки, необхідну для її обслуговування.

ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов, посилаючись на те, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 5 лютого 1998 року зі змінами, внесеними рішеннями Київської міської ради від 23 грудня 2004 року та 17 вересня 2009 року, передано у приватну власність сторонам земельну ділянку площею 0,09 га: ОСОБА_1 - 35/100 від 0,09 га та позивачці - 65/100 від 0,09 га. Посилаючись на те, що порядок користування земельною ділянкою повинен бути визначено відповідно до рішень органу місцевого самоврядування, просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,917 кв. м у АДРЕСА_1 та виділити у користування ОСОБА_4 65/100 від 0,917 га та ОСОБА_1 35/100 від 0,917 га.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0917 кв.м, в АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 65/100 від 0,0917 кв.м та ОСОБА_1 35/100 від 0,0917 кв. м.

Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1:

виділено ОСОБА_1 земельну ділянку площею 321,0 кв.м, що складає 35/100 частин від загальної площі земельної ділянки (з урахуванням площі під будинком та будівлями), в тому числі ділянка загального користування площею 2,5 кв. м.

Ділянку для обслуговування стіни будинку шириною 1,0 м, площею 5,0 кв.м в точках «В, К,Л, Б» залишено в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Визначено лінії розподілу ділянок.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 січня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,090142 га (901,42 кв. м):

виділено в користування ОСОБА_1 1/2 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 450,71 кв. м;

виділено в користування ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1, площею 450,71 кв. м.

Визначено лінії розподілу ділянок.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 січня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В ході повторного апеляційного розгляду ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи можливо встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 875 кв.м. згідно з яким у користуванні співвласників яким належить 35/100 та 65/100 частин будинку, визначається у користуванні 1/2 частина від земельної ділянки площею 875 кв.м. з урахуванням можливості користування будинком, господарськими будівлями, можливості проходу з вулиці та під'їзду? Чи можливе встановлення порядку користування земельною ділянкою по 1/2 частині кожному від площі 23 кв.м., залишеної в тимчасове користування співвласникам будинку.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 6081/12-43 від 14 листопада 2012 року, складений на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року, та висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5851/13-41 від 24 вересня 2013 року, складений на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року, ґрунтуються на площі земельної ділянки, яка не відповідає правовстановлюючим документам.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтримали клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання та призначення експертизи, вважаючи її недоцільною.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшла висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин справи, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду по даній справі вже проводилось дві судові будівельно-технічні експертизи, висновки яких знаходяться в матеріалах справи.

Порушуючи питання про призначенні додаткової експертизи заявник взагалі не зазначає в чому полягає неповнота та неясність попередніх висновків експертів, не наводить будь-якого обґрунтування, а лише посилається на інші вхідні дані (розмір земельної ділянки).

За таких підстав колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про призначення додаткової будівельно-технічної експертизи задоволенню не підлягає, оскільки підстави для призначення додаткової експертизи, передбачені ст. 150 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 150 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

В клопотанні ОСОБА_1 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскаржено не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко