Справа №573/2149/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2203/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Попруги С. В. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Комунального підприємства « Центральна районна аптека №5 м. Білопілля », третя особа : Сумська обласна рада про визнання незаконними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства « Центральна районна аптека №5 м. Білопілля « ( далі КП ), свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді завідувача аптечним пунктом с. Вири Білопільського районного суду Сумської області. В лютому 2015 року в цьому населеному пункті було відкрито іншу, комерційну аптеку, після чого до позивачки від керівництва КП почали висуватися претензії щодо збитковості аптечного пункту ( далі АП ). Згодом позивачку попередили про його закриття звільнення позивачки з роботи. Вона зверталася до завідуючого КП з питань покращення забезпечення медикаментами АП та надання можливості продовжити працювати, однак це питання позитивно не вирішується.

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконними та скасувати два накази завідуючого КП від 31.07.2015 року : за №26 про закриття аптечного пункту №3 с. Вири та за №42-К від 31.07.2015 року про попередження про звільнення позивачки з 1 жовтня 2015 року з посади завідуючої аптечним пунктом №3 с. Вири.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки допущеним, на думку ОСОБА_4, порушенням процедури ліквідації структурного підрозділу КП. Положення про аптечний пункт позивачка вважає сфальшованим доказом.

Заслухавши пояснення апелянта та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача та третьої особи, які проти задоволення скарги заперечують, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що управління комунальним підприємством здійснюється його керівником відповідно до наданих йому установчими документами та контрактом повноваженнями. З урахуванням цього, наказ від 31.07.2015 року №26 « Про закриття аптечних пунктів №2 с. Іскрисківщина, № 3 с. Вири », підписаний завідуючим КП, є законними. Окрім того, наказ від 31.07.2015 року №42-К « Про попередження про звільнення ОСОБА_4 », з яким її було під розпис ознайомлено, відповідає положенням КЗпП України, відтак не було допущено порушення трудових прав позивачки.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно наказу №7 від 08.10.2004 року, ОСОБА_4 була переведена на посаду завідувача аптечним пунктом с. Вири ( а.с. 7 ).

Наказом завідуючого КП №26 від 31.07.2015 року « Про закриття аптечних пунктів №2 с. Іскрисківщина, №3 с. Вири « закрито з 1 жовтня 2015 року вказані аптечні пункти у звязку з їх збитковістю. Підставою для підписання наказу став економічний аналіз за півріччя 2015 року ( а.с. 39 ).

Іншим наказом завідуючого КП за №42-К від 31.07.2015 року позивачку було попереджено про її звільнення з 1 жовтня 2015 року в звязку з закриттям аптечного пункту. З цим наказом ОСОБА_4 під розпис була ознайомлена 31.07.2015 року ( а.с. 8 ).

Управління майном Сумської обласної ради розглянуло звернення КП від 28.09.2015 року №104 та надало згоду на закриття аптечних пунктів №2 у с. Іскрисківщина та №3 у с. Вири з 01.10.2015 року ( а.с. 48 ).

В даному випадку, йде мова про скорочення штату працівників КП, оскільки відбувається зміна штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад у підприємстві.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з посиланням на норми ГК України ( ст.ст. 64-65, 78 ) та на відповідні пункти статуту КП ( в редакції 2004 року ), Положення про аптечний пункт ( а.с. 41 ), а також Контракту з керівником КП ( а.с. 47 ), належним чином обґрунтував можливість КП самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис, в т.ч. і вирішувати питання щодо закриття структурних підрозділів, які не мають прав юридичної особи.

З огляду на наведені норми законодавства та статуту КП, ані позивачка, ані суд не мають повноважень підміняти уповноважений орган юридичної особи та вирішувати питання щодо доцільності скорочення чисельності або штату його працівників.

У відповідності до приписів ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що Положення про аптечний пункт є сфальшованим доказом.

Згідно показників фінансової діяльності аптечного пункту №3 с. Вири за 2015 рік встановлено збитковість роботи зазначеного аптечного пункту ( а.с. 46 ).

Аптечний пункт №3 с. Вири з 01.10.2015 року не працює. Згідно довідки « Про опломбування реєстратора розрахункових операцій « від 01.10.2015 року, здійснено розпломбування РРО 01.10.2015 року РРО, причина розпломбування - зняття РРО з реєстрації ( а.с. 61 ).

Листом за №С-110/1-17 від 21.08.2015 року голова Білопільської районної державної адміністрації також повідомив позивачку про збитковість аптечного пункту с. Вири у звязку з існування залишків товару та низьким товарообігом ( а.с. 15 ).

Протилежного позивачкою не доведено.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачкою було обрано і неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Зокрема, між сторонами існували трудові відносини. Укладення, зміна та припинення трудового договору врегульована, насамперед, гл. ІІІ КЗпП України. Підписання роботодавцем наказу про майбутнє вивільнення працівника, а також ознайомлення його з наказом не свідчить про незаконність останнього та/або порушення прав працівника. В даному випадку, роботодавець виконує приписи ст.ст. 40 та 49-2 КЗпП України, якими визначено порядок вивільнення працівників.

Лише у випадку розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, можна вести мову про порушення прав працівника.

Проте з матеріалів справи вбачається також, що наказом №55-К від 29.09.2015 року ОСОБА_4 було звільнено з роботи в звязку із закриттям аптечного пункту, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. З зазначеним наказом позивачка була ознайомлена під розпис 07.10.2015 року ( а.с. 80 ), однак і на час розгляду справи в апеляційному суду, вона своє звільнення з роботи не оскаржила.

Колегія суддів критично відноситься і до інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.

Посилання позивачки на невірне застосування судом положень п. 3.6.1 Статуту не заслуговують на увагу, оскільки даним пунктом регулюються питання змін у діяльності всього підприємства ( передача його в оренду або перетворення в інше підприємство ), а не питання ліквідації такого структурного підрозділу, як аптечний пункт.

До того ж слід мати на увазі, що у п. 3.6.1 Статуту йде мова про подальшу діяльність іншого структурного підрозділу аптеки ( а не аптечного пункту ).

Вживання у наказі КП за №26 від 31.07.2015 року « Про закриття аптечних пунктів №2 с. Іскрисківщина, №3 с. Вири «, а також у погодженні Управління майном Сумської обласної ради терміну « закриття « цілком відповідає чинному законодавству України ( наприклад, ст. 111 ЦК України ), а також юридичній практиці та не свідчить про незаконність зазначеного наказу. В цьому сенсі терміни « закриття « та « ліквідація « мають тотожній зміст.

Суд першої інстанції належно оцінив письмові докази, надав правильну оцінку показанням свідків та ухвалив рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин справи.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді