АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П`ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - Гоцій Б.І., головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - Гречух Олега Ярославовича - про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на дії начальника ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Гоцій Б.І. щодо відмови провести об'єктивну перевірку підстав відкриття виконавчого провадження та головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Гречуха О.Я. щодо відкриття виконавчого провадження згідно постанови від 13.03.2015 року, залишено без розгляду з підстав пропуску процесуального строку на подання такої скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали судді та прийняття нового рішення по суті заявлених ним вимог. Апелянт посилається на порушення судом норм процессуального права. Вважає, що судом першої інстанції було порушено п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, що строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця не пропущений, оскільки цей строк має відраховуватися від дати, коли він отримав відповідь начальника ВДВС і дізнався про порушеня своїх прав. Також зазначає, що ВДВС Шевченківського району м. Києва здійснювало виконавче провадження за адресою до якої він не має відношення, що призвело до його неналежного повідомлення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Начальник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І. та державний виконавець Гречух О.Я. будучи належним чином повідомленими у судове засідання не з'явилися.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи 06.12.2006 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-4206/06 про стягнення з ОСОБА_1 проживаючого у АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03.08.2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Згідно постанови державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Рудьковської О.С. № 23892145 від 02.03.2015 року виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з ОСОБА_1, закрито з направленням виконавчого листа до Шевченківського ВДВС у зв'язку з встановленням місця роботи боржника в ТОВ «Українська медична група», що розташоване у м. Києві вул., О. Гончара, 8/5, Шевченківський район.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гречухом О.Я. № 46953572 від 23.03.2015 року було відкрите виконавче провадження і в цей же день відповідно до постанови ВП №46953572 направлено виконавчий лист за місцем роботи боржника до ТОВ «Українська медична група», а копію даної постанови направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Вважаючи таки дії державного виконавця неправомірними та посилаючись на те, що за адресою куди йому була направлена копія постанови він не проживав, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яка була переадресована начальнику ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві 15.06.2015 року.

Заявник обґрунтовуючи свою заяву про поновлення строку на оскарження дій начальника та державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві послався на те, що відповідь начальника ВДВС він отримав лише 23.07.2015 року, а тому вважає, що процесуальний строк має обраховуватися саме з цієї дати.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду суддя виходив з того, що своїми правами заявник розпорядився на власний розсуд і підстави щоб вважати пропущений строк з поважних причин відсутні.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді оскільки вони зроблені із порушенням порядку розгляду питання, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням питання на новий розгляд.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами ч. 1 ст. 385 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Статтею 73 ЦПК України визначено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений законом або судом, за клопотанням сторони, або іншої особи у разі пропущення його з поважних причин.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд,якому належало вчинити процесуальну дію або до якого було потрібно подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду питання повідомляються особи,які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою (ст.72 ЦПК України).

За змістом викладених у пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Суддя вказаних положень закону не урахував та розглянув питання одноособово без проведення судового засідання та повідомлення осіб, які беруть участь у справі про місце і час розгляду цього питання.

За таких обставин ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/12168/15

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12911/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.