АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 689/1965/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2123/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Шевчук Ю.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району про визнання права власності на будинок за набувальною давністю.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. В обґрунтування якого зазначав, що у серпні 2005 році помер його рідний дядько ОСОБА_3, який у 1998 році склав на ім'я позивача заповіт на все належне йому на праві власності майно. Зазначав, що спадкодавцю належав житловий будинок по АДРЕСА_1 в с. Глушківці Ярмолинецького району Хмельницької області. Проте, позивача, як спадкоємець за заповітом, позбавлений можливості оформити спадщину, оскільки він пропустив строк для подачі заяви на прийняття спадщини. А тому, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку ст. 344 ЦК України, оскільки він володіє та користується майном померлого більше 10 років.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району про визнання права власності на будинок за набувальною давністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки судом неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджено та оцінено докази по справі та порушено норми процесуального права.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, якому на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 5, 12).

ОСОБА_3 за життя склав заповіт, за яким усе належне йому майно заповів ОСОБА_1, позивачу по справі (а.с. 9). Разом з тим, останній належним чином спадщину не прийняв, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 48).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК).

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що житловий будинок АДРЕСА_1 Ярмолинецького району Хмельницької області постійно перебував у володінні власника майна - ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та позивач ОСОБА_1 користувався цим майном з його дозволу, про що знав, а повністю володіти міг ним лише після смерті ОСОБА_3

За довідкою Глушковецької сільської ради №931 від 10.08.2015 року в житловому будинку АДРЕСА_1 в с. Глушківці Ярмолинецького району ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Однак, позивачем не доведено факту добросовісного володіння чужим майном, тобто, що він при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на вказане майно. Крім того, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту безперервного володіння спірним будинком більше 10 років. Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не могли вказати часу. протягом якого позивач володіє спірним майном.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов вірного висновку щодо недоведеності позовних вимог та підставно відмовив в задоволенні позову.

При цьому, судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у прийнятті визнання представником відповідача позовних вимог, оскільки, в даному випадку, визнання позову представником відповідача суперечить закону. А тому, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що визнання представником відповідача позову є визнанням відповідачем обставин щодо постійного і безперервного користування та володіння позивачем спірним будинковолодінням.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ І.В.Пєнта

Судді: /підписи/ О.І.Талалай

А.П.Корніюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Шевчик О.М. Провадження № 22-ц/792/2123/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 2