Справа № 214/1403/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2015 року року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мхітарян С.С.,

при секретарі Рімашевської В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Північтранс», ПАТ «УСК «Гарант-Авто» третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулись до суду з зазначеним позовом до ПАТ «Північтранс», ПАТ «УСК «Гарант-Авто» третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 13 травня 2014 року о 23:30 годині водій ОСОБА_3 керуючи автобусом марки «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Дишинського у місті Кривому Розі, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, на нерегульованому перехресті з вулицею Джамбула, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення з ним, чим порушив вимоги п. п. 1.5; 2.3 б), 16.13 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а водій ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 16.06.2014 року по справі 214/5397/14-п ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень. Постанова суду не оскаржена та набрала законної сили 27.06.2014 року. Із матеріалів доданих до позовної заяви (постанови суду, довідки наданої із СВ КМУ ГУМВС) вбачається, що ОСОБА_3 на момент спричинення ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» та керував автомобілем моделі «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_1 перевозячи людей по міському маршруту № 250. Забезпечений автобус марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 застрахований в страховій компанії ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" за полісом № АС 8695961 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, що вбачається із страхового акту. Матеріальні збитки, завдані володільцю автомобіля «Деу Ланос» - ОСОБА_1 згідно акту № /01 складає 24100,36 грн. із них вирахувана сума франшизи у розмірі 1000 гривень. На відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу у відповідності до акту виконаних робіт № 437 від 17.07.2014 року наданого ФОП ОСОБА_5 та квитанції їм було сплачено 33650 гривень. Таким чином відповідач 1 зобовязаний відшкодувати матеріальний збиток у вигляді франшизи в сумі 1000 гривень, відповідач 2 зобовязаний відшкодувати матеріальний збиток в сумі 33650 грн. Враховуючи те, що я зазнав тілесних ушкоджень, моє майно ушкоджено внаслідок ДТП, та те, що внаслідок ушкодження цього майна, він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю, він маю право на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Моральну шкоду оцінює в сумі 2000 гривень. Таким чином відповідач 1 має відшкодувати йому моральну шкоду у в сумі 2000 гривень. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, а також пояснив суду, що після ДТП автомобіль пошкоджено, тому просить стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду, та понесені судові витрати.

Представник відповідача ПАТ «Північтранс» в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що відшкодування завданої матеріальної шкоди повинна нести страхова компанія, а моральну шкоду позивач не довів.

Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант ОСОБА_2» до суду не зявився, був повідомлений належним чином, причина не явки в судове засідання не відома.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до змісту постанови суду у справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2014 року по справі 214/5397/14-п із якої вбачається, що ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3, із якого вбачається, що позивач є власником транспортного засобу (а.с. 7).

Згідно страховим актом № 000019223/01 із якого вбачається, що позивачу завдано збитку на суму 23700,36 грн.(а.с.8-9).

Відповідно довідки наданою СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області із якої вбачається, що водій ОСОБА_3 працював водієм в ПАТ «Північтранс» (а.с.11).

Відповідно акту виконаних робіт № 437 від 17.07.2014 року та квитанцією із яких вбачається, що на відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_4 мною було витрачено 33650 гривень (а.с. 13-19).

Відповідно до висновків викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2012р «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» зазначено, що згідно з роз'ясненнями п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України «вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою» суд доходить до висновку, що є всі підстави звільнити позивача від доказування обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які він посилається. Сумніву в тому, що шкода, яка спричинена позивачу сталася саме при таких обставинах у суду не викликає.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Страхове відшкодування позивачу не сплачено.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. В частині 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким врегульовано порядок та умови виплати страхового відшкодування за полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно до положень Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року, а саме п. 15. « якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження».

Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент спричинення ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» та керував автомобілем моделі «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_1 перевозячи людей по міському маршруту № 250. Забезпечений автобус марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 застрахований в страховій компанії ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" за полісом № АС 8695961 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, що вбачається із страхового акту.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі викладеного, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода в результаті якої завдана шкода позивачу відбулась з вини ОСОБА_3 на момент спричинення ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода.

Стосовно позовних вимог про стягнення з на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, як характер правопорушення, яке є проступком, тілесних ушкоджень, стан майна ушкодженого внаслідок ДТП, та те, що внаслідок ушкодження цього майна, він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю. Моральну шкоду оцінює в сумі 2000 гривень.

Таким чином відповідач ПАТ «Північтранс» має відшкодувати позивачу моральну шкоду у в сумі 2000 гривень.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено, витрати по сплаті судового збору присуджуються відповідачам, також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі пропорційному до задоволених позивних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 23, 1187, 1188, 1167, 1194 ЦК України ст.ст.10, 11, 15, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Північтранс», ПАТ «УСК «Гарант-Авто» третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПІВНІЧТРАНС" (ПАТ "ПІВНІЧТРАНС"), ідентифікаційний код юридичної особи 05523553, юридична адреса 65025, Одеська обл., місто Одеса, 21 КМ СТАРОКИЇВСЬКОЇ ДОРОГИ грошові кошти - 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_1.

Стягнути з відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО", ідентифікаційний код юридичної особи 16467237, юридична адреса 01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3 грошові кошти в сумі 33650 (тридцять три тисячі шістсот пятдесят) гривень завданої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВНІЧТРАНС" (ПАТ "ПІВНІЧТРАНС"), ідентифікаційний код юридичної особи 05523553, юридична адреса 65025, Одеська обл., місто Одеса, 21 КМ СТАРОКИЇВСЬКОЇ ДОРОГИ на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 253,6 грн. стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО", (ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО"), ідентифікаційний код юридичної особи 042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 336,5 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Мхітарян