Справа № 203/5151/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю : позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Білоус Я.І.,

прокурора - Пікуш В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, за участю Прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. (а.с. 2-4)

27 серпня 2015 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначені позовні вимоги були роз'єднані в самостійні провадження та матеріали цивільної справи за виділеною у самостійне провадження позовною вимогою ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав були передані до канцелярії Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог ст.ст. 11-1, 118 ЦПК України. (а.с. 1-2)

Ухвалою суду від 07 вересня 2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав була прийнята до провадження судді Маймур Ф.Ф. та призначена до судового розгляду. (ас. 29)

15 вересня 2015 року під час судового засідання судом було залучено до участі у розгляді справи прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська з метою захисту інтересів малолітньої дитини. (а.с. 52)

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні посилались на те, що сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 30.06.2010 року було розірвано Кіровським відділом РАЦС ДМУЮ. За час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через аномалію розвитку лівої кісті руки є інвалідом дитинства. Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, яка проживає разом з позивачем та знаходиться виключно на її утриманні, у зв'язку з чим, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2015 року було присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини сторін - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач після розірвання шлюбу між сторонами з 2010 року не займається вихованням та утриманням дитини, не піклується про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач повернувся до свого місця проживання до АРК Крим у м. Саки, майже п'ять років після розірвання шлюбу не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини, взагалі не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, внаслідок ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, позивачем було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду та просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_5, 2005 року народження. (а.с. 2-4)

Позивач та представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягал ина їх задоволенні. (а.с. 89)

Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача з огляду на встановлені під час судового засідання фактичні обставини справи, тому просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с. 89)

Представник органу опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. (а.с. 89)

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 51, 64-65)

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлено, що матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а батьком малолітньої дитини є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями паспортів сторін та копією свідоцтва про народження ОСОБА_5, наявними в матеріалах справи. (а.с. 5-9)

Встановлено, що 30.06.2010 року Кіровським відділом РАЦС ДМУЮ було розірвано шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, наявним в матеріалах справи. (а.с. 10)

Також судом встановлено, що малолітня дитина сторін - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, що підтверджується копією медичного висновку № 211 від 13.12.2012 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 11)

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_5, оскільки впродовж навчання дитини в комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 75» ДМР та в відділі образотворчого мистецтва міського комунального закладу культури «Дніпропетровської дитячої музичної школи № 7» позивач сама відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами доньки, часто спілкується в шкільних справах з класним керівником та викладачем образотворчого мистецтва, сплачує кошти за навчання доньки, проте батько дитини ОСОБА_4 з донькою не спілкується, в школи ніколи не з'являвся, не цікавився успіхами своєї доньки, а також не відвідував батьківські збори, що підтверджується копією письмових пояснень свідків, копією довідки № 121 від 16.06.2015 року та копією довідки № 4 від 23.01.2015 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 12-13, 33-50)

Крім того, судом встановлено, що 09.06.2015 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було надано ОСОБА_1 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_4, а також надано дозвіл на виїзд за кордон за межі України ОСОБА_5, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_4 на термін з 10 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року до Автономної Республіки Крим, що підтверджується копією рішення суду від 09.06.2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 16-18)

Судом встановлено, що з вересня 2010 року відповідач ОСОБА_4 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, за якою мешкає позивач разом з донькою, що підтверджується копією акту від 22.06.2015 року та копіями письмових пояснень свідків, наявних в матеріалах справи. (а.с. 17, 33-50)

Встановлено, що 16.10.2015 року виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийнято рішення у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_5, 2005 року народження, тому відповідно до ст. 164 СК України, рішення комісії з питань захисту прав дитини від 07.10.2015 року, виконком Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією висновку № 16/365 від 16.10.2015 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 68)

Окрім цього, судом встановлено, що позивачем було пред'явлено на примусове виконання до Кіровського ВДВС ДМУЮ виконавчий лист виданий 27.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини сторін - ОСОБА_5, 2005 року народження, що підтверджується копією виконавчого листа та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. (а.с. 77-81)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того народженні вони у шлюбі чи поза ним.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до змісту ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно до змісту ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов'язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно абз. 2, 7 п. 16 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні, духовному розвитку дитини, матеріально не забезпечує, не піклується про її здоров'я та успіхи у навчанні, що підтверджується належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 57, 58 ЦПК України. Окрім цього, суд при вирішенні позовних вимог враховує рішення комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами позивач не здійснювала ніяких перешкод у спілкуванні відповідача з донькою, однак відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини передбачених ст. 164 СК України, тому суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_4, (паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2, виданий Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в Криму 22 серпня 2003 року), батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 51,52 Конституції України, ст.ст. 15, 155, 158, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позбавити ОСОБА_4, (паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2, виданий Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в Криму 22 серпня 2003 року), батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, (паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2, виданий Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в Криму 22 серпня 2003 року) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) у рахунок повернення сплачених судових витрат суму у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур