Справа № 310/9421/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Стручкової Л.І.,

при секретарі - Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно від 16.01.1960 року її батьку ОСОБА_3 була надана в безстрокове користування земельна ділянка площею 471кв.м., яка розташована за адресою м. Бердянськ, вул. Ленінградська, 120 (до перейменування та пере нумерації вул. Кабельна, 123). В 1973 році на підставі цього договору батько збудував житловий будинок «А», прибудову «а1», веранду «а, а2», ґанок до «а2», ґанок до «а». В 1965 році він збудував альтанку «Л», а в 1982 році він також збудував вбиральню «З», сарай «Д», навіси «М,О», душ «П», ворота №1, паркан №2, басейн «Г», водопровід «К», замощення «І». 26.09.2008 року батько склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі належний йому житловий будинок, що знаходиться в місті Бердянську по вул. Ленінградській, будинок №120 заповідав ОСОБА_1 17.09.2008 року померла її мати ОСОБА_4 У встановлений законом строк, до державного нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини за законом звернулися: ОСОБА_1, її батько ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_2 Сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили про відмову від спадщини на її користь. Проте постановою державного нотаріуса від 29.08.2011 року №3936 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ та у зв'язку із відсутністю правової реєстрації на житловий будинок. 30.10.2008 року помер батько ОСОБА_3 До складу спадкового майна увійшла 1/10 частка будинку, яку він прийняв у спадок після смерті дружини ОСОБА_4 Позивач звернулася у встановлений законом строк до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте постановою державного нотаріуса від 29.08.2011 року №3937 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ та у зв'язку із відсутністю правової реєстрації на житловий будинок. Відтак, розмір частки належного ОСОБА_1 спадкового майна після смерті матері складає 3/10 частки, після смерті батька - 3/5 частки. Позивач, вважаючи, що вона успадкувала не лише майно, а і права забудовника, просить визнати за нею право власності на 3/10 частин житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Ленінградська, 120 в м. Бердянськ в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 17.09.2008 року, та право власності на 3/5 частин цього ж житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 30.10.2008 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити (а.с.29, 100).

Представник відповідача територіальної громади в особі Бердянської міської ради Запорізької області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до закону (а.с.23).

Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.99).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.25-27).

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

17.09.2008 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №120 по вул. Ленінградській у м. Бердянську та інше майно. Вказане підтверджується світлокопіями свідоцтв про смерть, про народження, про одруження (а.с.61, 64, 65).

Із заявами про прийняття спадщини за законом після її смерті звернулися діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.50, 56). ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили про відмову від спадщини на користь сестри ОСОБА_1 (а.с.57, 59)

ОСОБА_3 на день смерті спадкодавці був зареєстрований у будинку, фактично прийняв спадщину, заяву не подавав.

Постановою ОСОБА_8, нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області, №3936 від 29.08.2011 року ОСОБА_1, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 17.09.2008 року ОСОБА_4 на частину житлового будинку по вул. Ленінградській, 120 у зв'язку із відсутністю правової реєстрації на житловий будинок.

В постанові державним нотаріусом зазначено, що померлій ОСОБА_4 належить 1/2 частина житлового будинку, оскільки його побудовано у шлюбі. Тобто ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 3/10 частини будинку, 1/10 частина залишається за померлим батьком ОСОБА_3, на 1/10 повинен визнати право власності ОСОБА_2 (а.с.69).

Батько позивача ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області 26.09.2008 року за реєстровим номером 3699, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те що йому буде належати та на що за законом він матиме право, в тому числі належний йому житловий будинок, разом з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вул. Ленінградській, будинок №120 заповідав ОСОБА_1 (а.с.83).

30.10.2008 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №120 по вул. Ленінградській у м. Бердянську та інше майно. Вказане підтверджується світлокопіями свідоцтв про смерть, про народження, про одруження (а.с.64, 65, 75).

Після його смерті ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом. ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.74, 82). Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_8 від 29.08.2011 року № 3937 мені, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 30.10.2008 року ОСОБА_3 на житловий будинок №120 по вул. Ленінградській, у зв'язку із відсутністю правової реєстрації на житловий будинок.

Розмір часток у спадковому майні розподіляється наступним чином: позивачу, після смерті матері ОСОБА_4 належить 3/10 частки, а після смерті батька ОСОБА_3 - 3/5 частки; третій особі ОСОБА_3 належить 1/10 частка, після смерті матері ОСОБА_4

З договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно від 16.01.1960 року вбачається, що померлому ОСОБА_3 була надана в безстрокове користування земельна ділянка площею 471кв.м., яка розташована за адресою м. Бердянськ, вул. Ленінградська, 120 (до перейменування та пере нумерації вул. Кабельна, 123). В 1973 році на підставі цього договору він збудував житловий будинок «А», прибудову «а1», веранду «а, а2», ґанок до «а2», ґанок до «а». В 1965 році він збудував альтанку «Л», а в 1982 році він також збудував вбиральню «З», сарай «Д», навіси «М,О», душ «П», ворота №1, паркан №2, басейн «Г», водопровід «К», замощення «І». Вказане підтверджується світлокопіями зазначеного договору, технічного паспорту, довідками №354 та №63 Бердянського КПТІ (а.с.9-11, 15-16, 18, 72).

Оскільки, будівництво житлового будинку було закінчено 1973 році, а право забудови індивідуального житлового будинку виникло у ОСОБА_3 до вказаного часу, правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку в зазначений час були врегульовані Цивільним Кодексом УРСР від 18.07.1963 року.

Згідно ст. ст. 89-111 зазначеного Кодексу передбачали розрізнення особистої власності від державної ті інших видів власності, та передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Діюче на той час цивільне законодавство передбачало право особистої приватної власності на таке майно як жилий будинок. Спірний житловий будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Правовстановлюючий документ про право власності на вище вказане домоволодіння спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформлювали.

За положеннями ст. 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

До того ж відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набув чинності 12.03.2011року, «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом МРР БЖКГ України від 24.06.2011 року, та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 року, житловий будинок «А» з прибудовами та належними до нього господарськими будівлями та спорудами, збудовані до 05.08.1992року, не є об'єктами самочинного будівництва, не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1-3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги надані позивачем докази, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-62, 64, 169, 212-215, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини житлового будинку №120 розташованого по вул. Ленінградська, в м. Бердянську, Запорізької області, у порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 17 вересня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку №120 розташованого по вул. Ленінградська, в м. Бердянську, Запорізької області, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_3, який помер 30 жовтня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10