Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/748/15-ц Головуючий у 1-й інст. Моголівець І. А.
Категорія 49 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що з 20 червня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, вони не зійшлися характерами, втратили один до одного почуття кохання і взаємоповаги, а подальше спільне життя суперечить інтересам сім»ї, просив розірвати шлюб з ОСОБА_2, неповнолітнього сина залишити проживати разом з відповідачем.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування та постановлення нового рішення по суті позовних вимог. Зазначає, що судом не враховано його пояснень про те, що він не підтримує сімейних та подружніх стосунків з відповідачем, вони втратили одне до одного почуття поваги та кохання, в у нього є інша жінка, з якою він бажає створити нову сім»ю. Вважає, що за таких обставин подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 червня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №172 /а.с. 3/.

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заперечує проти розірвання шлюбу, сподіваючись на збереження сім'ї.

Зважаючи на прохання ОСОБА_2 не розривати шлюб та зберегти сім'ю, судом першої інстанції було надано подружжю строк для примирення - чотири місяці. Оскільки на стадії апеляційного розгляду відповідач продовжувала просити суд не розривати шлюб, колегією суддів було надано строк, ще два місяці, для примирення.

Проте, примирення подружжя не відбулося, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 24 СК України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, колегія суддів вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка.

При цьому колегія суддів враховує, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, в тому числі і в апеляційній скарзі, про наявність іншої жінки з якою бажає створити сім'ю, його неприязнь до дружини зростає та породжує конфлікти, які негативно впливають не лише на сторін, але й на їх малолітню дитину, заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали, а тому, керуючись основними засадами шлюбу - добровільність та неприпустимість до примушування збереження шлюбних відносин, колегія суддів вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, малолітню дитину сторін залишити проживати разом з матір'ю.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 червня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 172 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Залишити неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з матір"ю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: