АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

16.10.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 19.09.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 77.1/АК-015698.08.2, відповідно до умов якого позивач відкриває відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 22 042,11 доларів США терміном по 19.09.2015 року включно. Позивач зазначає, що Банком виконано взяті на себе зобов'язання та надано відповідачу вказані грошові кошти, а позичальником систематично порушувались умови кредитного договору, несвоєчасно виконувались зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, у зв'язку з чим, з урахуванням збільшення позовних вимог, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 748,03 доларів США та 7 186 972,89 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 748,03 дол. США та 7 186 972,90 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн., мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що строк позовної давності не пропущено, оскільки кінцевий термін, на який видано кредит, наступає 19.09.2015 року.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 77.1/АК-01698.08.2 (а.с.5-8).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 22 042,11 доларів США терміном по 19.09.2015 року включно.

Відповідно до п. 1.5 процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,70 процентів річних.

Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору встановлена відповідальність відповідача за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, за кожний день прострочення банк нараховує пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із п. 3.1, 3.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язався : починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 262 долари США та нарахованими процентами.

Тобто кожен щомісячний платіж є окремим зобов'язанням відповідача щодо сплати кредитної заборгованості.

Із представлених позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач перестав сплачувати кредит у лютому 2009 року ( а.с.24-28), тобто з 11 лютого 2009 року у позивача виникло право на звернення до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Однак, позивач звернувся до суду лише 16 жовтня 2014 року, тобто більше, ніж через п'ять років.

Так як договір кредиту між сторонами укладено до 19.09.2015 року включно, то суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про застосування строку позовної давності на майбутнє, а саме на період з 16 жовтня 2014 року по 19.09.2015 року .

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з 16 жовтня 2014 року ( з моменту звернення до суду) за три роки, що передують цьому зверненню, тобто по 16 жовтня 2011 року , а також з 16 жовтня 2014 року по 19.09.2015 року , а всього з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року .

До періоду з 11 лютого 2009 року по 16 жовтня 2011 року колегія суддів застосовує строк позовної давності, про який просив відповідач, так як позивачем цей строк було пропущено, в в стягненні заборгованості за цей період відмовляє.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості ( а.с.112-120) заборгованість відповідача перед позивачем за період з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року . по тілу кредиту становить 12 348, 11 доларів США, по процентах за цей період - 4 508, 41 долар США, а всього 16 856, 52 долари США.

Плата за обслуговування кредиту за період 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року становить 36 831 грн 41 коп, пеня за порушення зобов'язання за період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2014 року становить 1 996 036 грн 58 коп.

Крім заборгованості за договором кредиту, позивач за порушення зобов'язання просив застосувати ст.. 625 ЦК України, яку колегія суддів застосовує та стягує з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми по тілу кредиту та процентам за період з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року в розмірі 34 286, 06 грн та за обслуговування кредиту в розмірі 3 288, 16 грн.

Інфляційне збільшення за період з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року в сумі 21 590 грн 18 коп.

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року 16 856, 52 долари США та 2 092 032 грн 10 коп.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 2 липня 2015 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-015698.08.2 від 19.09.2008 року за період з 16 жовтня 2011 року по 19 вересня 2015 року 16 856, 52 долари США та 2 092 032 грн 10 коп.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :