Номер провадження 2/754/5648/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов складу та деяких інших осіб" відповідачу було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 04.02.2008 року № 107884 за посадою начальника відділення учбової лабораторії КВВАІУ. В результаті рахункової помилки відповідачу було надмірно виплачено кошти за період з 01.01.2008 року по 31.12.2011 року у сумі 7384, 32 грн. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління суму надмірно виплачених коштів у розмірі 7384, 32 грн.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважає їх незаконними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав жодного належного доказу для підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме про недобросовісність відповідачем набуття грошових сум, не надано доказів вини відповідача у виплаті надмірних коштів. Також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, у зв"язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України у м. Києві відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов складу та деяких інших осіб" відповідачу було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 04.02.2008 року № 107884 за посадою начальника відділення учбової лабораторії КВВАІУ.
В результаті рахункової помилки Управлінням було надмірно виплачено відповідачу кошти за період з 01.01.2008 року по 31.12.2011 року у сумі 7384, 32 грн.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 був надісланий лист-претензія від 19.08.2015 з вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі.
Відповідач у судовому засіданні повідомив, що він надіслав на адресу Управління листа, який був отриманий позивачем 19.10.2015 року, щодо врегулювання даного питання, але відповіді на цей лист не отримав.
Відповідно до п. 4 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення, яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Згідно із ст.. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Як встановлено в судовому засіданні, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії згідно з Постановою КМУ та на підставі Довідки військомату, але при цьому було допущено рахункову помилку.
Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, не було зазначено, у зв"язку з чим така помилка була допущена, а також внаслідок чого відповідачу було надмірно виплачено кошти.
Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.
Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 , недоведеність позивачем того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов`язаних з технічною помилкою або, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України, Конституцією України, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: