ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2273/15-ц
Провадження № 2/362/1603/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об'єктів спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила здійснити поділ майна подружжя в рівних частинах по ? частині за кожним, визнавши спільною сумісною власністю подружжя домоволодіння під АДРЕСА_1, що складається із житлового будинку зазначений на плані літерою «А», загальною площею 130,7 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., криниці - зазначеній на плані літ. «К», огорожа - зазначеній на плані літ. «О» та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Вказуючи на те, що починаючи з 25 вересня 1977 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого вони придбали вказане вище нерухоме майно, поділ якого вона просить здійснити в судовому порядку через відсутність добровільної домовленості між ними.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом із тим відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 25 вересня 1977 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка змінила прізвище на ОСОБА_2 зареєстровано шлюб в Острівенській сільській ради Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, актовий запис № 10 (а.с. 9).

З огляду наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 документів на підставі яких 07 лютого 2008 року було посвідчено Договори купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1, 07 лютого 2008 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 домоволодіння під АДРЕСА_1, що складається із житлового будинку зазначений на плані літерою «А», загальною площею 130,7 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., криниці - зазначеній на плані літ. «К», огорожа - зазначеній на плані літ. «О» та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. При цьому вказані матеріали містять заяву ОСОБА_1 про надання її чоловікові ОСОБА_2 згоди на купівлю вказаної нерухомості (т. 2 а.с.5-26).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 66 СК України подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Якщо такий договір укладено усно, він може бути взятий до уваги судом в майбутньому у разі поділу будинку.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що представник відповідача позов визнала, про що заявила в судовому засіданні, визнання нею позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання придбаного сторонами під час шлюбу нерухомого майна та здійснення поділу спільного сумісного майна подружжя в рівних частинах.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 70 СК України, ст.ст.3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об'єктів спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння під АДРЕСА_1 яке складається із житлового будинку зазначений на плані літерою «А», загальною площею 130,7 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., криниці - зазначеній на плані літ. «К», огорожа - зазначеній на плані літ. «О».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння під АДРЕСА_1 яке складається із житлового будинку зазначений на плані літерою «А», загальною площею 130,7 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., криниці - зазначеній на плані літ. «К», огорожа - зазначеній на плані літ. «О».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння під АДРЕСА_1 яке складається із житлового будинку зазначений на плані літерою «А», загальною площею 130,7 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., криниці - зазначеній на плані літ. «К», огорожа - зазначеній на плані літ. «О».

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 654 грн. сплаченого у справі судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2015 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко