Справа № 520/5049/15-ц
Провадження № 2/520/3061/15
Київський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
судді Чаплицького В.В.
за участю секретаря Непомнющого М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, квартирою, -
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відділення № 384 Акціонерного комерційного банку «УкрСиббанк» з вимогою про зобовязання відповідача зняти обтяження з належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1.
Під час розгляду справи позивачем подано уточнену позовну заяву, якої вимоги про зобовязання зняти обтяження з належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1 предявлено до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Разом з поданням уточненого позову, позивачем подано до суду клопотання про заміну первісного відповідача відділення № 384 Акціонерного комерційного банку «Укрсиббанк» на належних відповідачів Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».
Ухвалою суду клопотання задоволено частково, та замінено первісного відповідача на належного відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».
Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01 грудня 2011 року померла мати позивачки ОСОБА_1, після якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті матері та оформила своє право на спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом 02 липня 2013 року. Коли позивачка вирішила продати квартиру то дізналась, що її мати за життя оформила кредит, а квартира є нерухомим майном, яким забезпечено зобовязання по кредиту, та на яку було накладено арешт.
Позивачка своєчасно звернулась до начальника відділення «УкрСиббанку» з повідомленням про смерть матері, а саме 28 травня 2012 року. Разом з тим, до теперішнього часу банком, як кредитором жодних вимог до позивачки, як до спадкоємця не предявлено, як це передбачено ст.1281 ЦК України. Таким чином позивачка вважає, що у звязку із пропущенням банком строків предявлення до неї вимоги про погашення кредиту, вона не повинна виплачувати залишки кредиту і з квартири банк повинен зняти обтяження.
В судове засідання позивач, та його представник не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.129).
Представник відповідача в судові засідання, призначені на 16 жовтня 2015 року та на 24 листопада 2015 року в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Так позивач фактично в позовній заяві посилається на вчинення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном, яке належить їй на праві власності. А також просить усунути такі перешкоди шляхом зняття обтяження (арешту) з належної їй квартири у звязку із пропуском строку звернення банку з вимогою за кредитним договором.
Судом встановлено, що фактично обтяження на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова в місті ОСОБА_1 було накладено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до договору іпотеки від 16.02.2006 року, про що зроблено запис про обтяження № 1483517 від 16.02.2006 року (а.с.14).
Також, 12 грудня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір відступлення прав вимоги зо договором Іпотеки, згідно якого ТОВ «Кей-Колект» отримав право вимоги за договором Іпотеки від 16.02.2006 року, укладеного у забезпечення кредитних зобовязань (а.с.30-32).
Крім того, після укладання між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу та договору про відступлення права вимоги за договором Іпотеки, приватним нотаріусом ОСОБА_5 09.04.2002 року було внесено зміни в відомості про іпотеку за № 2884360 (а.с.104-107).
Регулювання правовідносин за договорами іпотеки регулюються Законом України «Про іпотеку» № 898-ІV від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Іпотекодержатель зобовязаний письмово у пятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Позивачка звернулась до начальника відділення «УкрСиббанку» з повідомленням про смерть матері 28 травня 2012 року (а.с.7).
Разом з тим, ПАТ «УкрСиббанк», відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про іпотеку» ще 15 грудня 2011 року, тобто до звернення позивачки до банку з повідомленням про смерть матері, направив на адресу ОСОБА_1 лист повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.35).
Однак, позивачем не доведено факту повідомлення кредитора ТОВ «Кей-Колект» про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1, як це передбачено ч.1 ст.1281 ЦК України.
Однак, матеріали справи містять вимогу ТОВ «Кей-Колект» до спадкоємця боржника від 31 березня 2015 року, направлену на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якої зазначено, що ТОВ «Кей-Колект» дізналось про смерть ОСОБА_1 лише в листопаді 2014 року, що не спростовується жодним доказом по справі (а.с.114).
Відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.
Фактично, на час звернення ТОВ «Кей-Колект» з вимогою до спадкоємця боржника іпотеку не було припинено з будь-яких підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку».
Також, відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Позовні вимоги щодо визнання іпотеки припиненою та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження на предмет іпотеки заявлені не були.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку» № 898-ІV від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, ст.1281 ЦК України, ст.ст.209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, квартирою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Суддя Чаплицький В. В.