"06" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Калини О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сьомої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи ОСОБА_4, державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Тетяна Василівна, про визнання права на спадкування, усунення від спадкування та зобов'язання вчинити дії, -
30.07.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права на спадкування, усунення від спадкування та зобов'язання вчинити дії. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла мати Позивачки - ОСОБА_7.. Після смерті ОСОБА_7 батько Позивачки - ОСОБА_8, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом майна померлої дружини. Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_7 була заведена, однак свідоцтво про право на спадщину за законом батько позивачки не отримував. 25 липня 2012 року батько Позивачки - ОСОБА_8, склав заповіт, яким заповів все належне йому майно сестрі позивачки - ОСОБА_2, відповідачці у справі. ІНФОРМАЦІЯ_5 року батько Позивачки - ОСОБА_8 помер. Після його смерті у встановлений законом строк Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець по закону померлих батьків. Однак нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій надавши письмове роз'яснення №1917/02-14 від 07.11.2014 року. Позивачка вказує, що відповідачка ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори не зверталась та фактично спадщину не приймала. На думку позивача, такими діями відповідачка ОСОБА_2 фактично порушує її права як власника частини спірної квартири та спадкоємиці по закону, яка фактично прийняла все спадкове майно померлих батьків, в тому числі частину спірної квартири, яку померлий батько приватизував та заповідав відповідачці ОСОБА_2 Позивачка зазначає, що не згодна з відмовою нотаріуса та не згодна чекати невизначений термін і нести витрати за майно, яке оформлено на покійних батьків та при цьому не оформлене відповідно до чинного законодавства України на позивачку - спадкоємця. Позивачка вважає, що оскільки відповідачка ОСОБА_2 не звернулась в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини за заповітом, то остання вважається такою, що не прийняла спадщину. Крім того, позивачка вважає, що відповідачка ОСОБА_2 має бути усунена від спадкування на підставі положень ст. 1224 ЦК України. Позивач вказує, що останні роки життя батьки позивачки хворіли та потребували постійного догляду, який їм надавала лише позивачка, а саме: опікувалася ними; матеріально забезпечувала та надавала іншу необхідну допомогу. При цьому, відповідач ОСОБА_2 не приймала ніякої участі у становищі у догляді батьків не переймалась їх життям і здоров'ям не надавала жодної допомоги матері і батьку, чим порушила вимоги СК України та таким чином, своєю бездіяльністю по відношенню до матері і батька порушила приписи закону, що тягне за собою наслідки у вигляді усунення від права на спадкування. Позивачка вважає, що оскільки лише вона прийняла спадкове майно померлих, то лише вона має право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом всього майна померлих як спадкоємець за законом першої черги. За наведених обставин позивачка просить суд:
- визнати за нею право спадкування майна спадкодавців ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в першій черзі спадкоємців по закону;
- визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право на спадкування за заповітом майна померлого батька ОСОБА_8 та усунути ОСОБА_2 від права на спадкування майна спадкодавців: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в порядку спадкування по заповіту та по закону;
- визнати незаконною відмову державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Кончук Т.В. від 07.11.2014р. у вчиненні нотаріальної дії;
- зобов'язати Сьому Київську державну нотаріальну контору видати позивачці:
а) свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року та після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року;
б) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 09.04.1984 року виданій на ім'я ОСОБА_7 Держтрудощадкасою СРСР, ощадкаса 1 р. Дарницького району м. Києва №6397/0315 (спец рахунок НОМЕР_1, на 14.11.91р. залишок на рахунку 645-37;
г) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 01.03.1991 року виданій на ім'я ОСОБА_7 філією №7989/0315 відділення в м. Києві (рахунок НОМЕР_1, на 01.03.91р. залишок на рахунку 744;
д) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 01.03.1991 року виданій на ім'я ОСОБА_7 Дніпровським відділенням №7989 м. Києва (рахунок НОМЕР_6, на 30.06.1991р., залишок на рахунку 2632;
е) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 19.03.1991 року на строковий вклад 7% виданій на ім'я ОСОБА_7 філією Дарницького відділення м. Києва №5397/0323 (рахунок НОМЕР_8, на 19.03.91р. залишок на рахунку 7804-60;
ж) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 08.01.1992 року виданій на ім'я ОСОБА_7 філією Ватутінського відділення №84510510 м. Києва (рахунок НОМЕР_10, на 01.0 1.1996р. залишок на рахунку 0-31;
з) свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 25.12.1960 року виданій на ім'я ОСОБА_8 Держтрудощадкасою №5397/0232 Дарницького району м. Києва МФ СРСР (рахунок НОМЕР_12, на 27.04.1965 року залишок на рахунку 62);
к) свідоцтво про право на спадщину за законом Іменних цінних паперів Закритого акціонерного товариства «Завод Екон» на ім'я ОСОБА_7;
л) свідоцтво про право на спадщину за законом Іменних цінних паперів Закритого акціонерного товариства «Завод Екон» на імя ОСОБА_8.
Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 23.10.2015 року, уточнив позовні вимоги та зазначив, що підтримує вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, окрім вимоги щодо визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки це є лише обставиною, яку має встановити суд при розгляді справи для можливості задоволення інших вимог позивача, отже від вказаної вимоги позивач відмовляється. Представник просив задовольнити позов з урахуванням уточнених позовних вимог, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення представник позивача не заперечував та пояснив суду, що позивачка на даний час утримує всю кватиру, хоча частина цієї квартири з формальних підстав на неї до теперішнього часу не оформлена. У відповідачки ОСОБА_2 закінчились всі, передбачені чинним законодавством терміни для прийняття спадщини після померлих батьків як за законом, так і за заповітом, тож відповідачка втратила право на спадкування. За наявною у представника інформацією, відповідачка ОСОБА_2 ще за радянських часів виїхала за кордон, там вийшла заміж і ніколи більше не з'являлась ні житті позивачки, ні в житті померлих батьків. При цьому, у весь цей час позивачка опікувалась батьками, а відповідачка жодним чином не цікавилась життям батьків, їхніми потребами та проблемами. Представник також зазначив, що у спірній квартирі відповідачка ОСОБА_2 ніколи не проживала, тому й не приймала участь у її приватизації. В подальшому представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду здійснене через оголошення у пресі в газеті «Урядовий кур'єр» у відповідності до положень ст.ст. 74, 122 ЦПК України.
Представники відповідачів Головного управління юстиції у м. Києві та Сьомої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Треті особи в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона є приятелькою позивачки, а відповідачку ОСОБА_2 не знає та ніколи її не бачила. За твердженням свідка, позивачка все своє життя проживала зі своїми батьками та опікувалась ними. Мати позивачки хворіла на онкологію, а батько мав сахарний діабет, одна нога в нього була ампутована і лише позивачка займалась доглядом батьків, а відповідачку ОСОБА_2 свідок ніколи не бачила, оскільки вона давно вийшла заміж та поїхала за кордон. Свідок знайома з позивачкою зі шкоди, а у 90-х роках вони стали товаришувати, при цьому відповідачку ОСОБА_2 свідок ніколи ніде не бачила. Мати позивачки померла два роки тому від раку. Під час хвороби мати позивачки була безпорадною та потребувала постійного стороннього догляду і цей догляд матері надавала лише позивачка, а також сама свідок допомагала їй. Всі операції, ліки та похорон оплачувала позивачка та несла у зв'язку із цим великі витрати, а відповідачка навіть на похороні батьків не була присутня. Батько позивачки хворів сахарним діабетом і стан здоров'я батька з часом погіршувався, йому ампутували ногу, він став інвалідом і потребував постійного догляду, оскільки в зв'язку з хворобою знаходився у безпорадному стані. Доглядала батька лише позивачка, а коли їй необхідно було ходити на роботу, позивачка наймала жінку для догляду за батьком і платила їй за це кошти. Коли батько помер, відповідачка ОСОБА_2 на похорон також не приїхала.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).
ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).
Позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією її паспорту (а.с. 15-16).
Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_7, позивачка та її батько ОСОБА_8 звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с. 54).
Свідоцтво про право на спадщину за законом щодо 1/8 частини квартири АДРЕСА_2 позивачка отримала (а.с. 69).
При цьому, з матеріалів надісланої на запит суду копії спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_7 вбачається, що батько позивачки ОСОБА_8 свого свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частини квартири АДРЕСА_2 не отримував.
Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1995 року квартира АДРЕСА_2 на лежить на праві спільної часткової власності по ? частині кожному: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 65).
Як вбачається з матеріалів справи, після смерті свого батька ОСОБА_8 позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 41).
При цьому виявилось, що за життя батько позивачки склав заповіт від 05.07.2012 року, яким заповів все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 45).
07.11.2014 року нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори надав письмове роз'яснення за номером 1917/02-14, яким повідомив позивача та його представника про наявність заповіту, а також про те, що ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але також відсутні відомості про її відмову від спадщини та фактичне прийняття спадщини, тому дане питання необхідно вирішувати в судовому порядку (а.с. 49).
Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За змістом ст.ст. 1233, 1234, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Згідно ст.ст. 1258, 1261, 1267 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, але спадкодавці не залишили заповіту щодо неї, позивачка є спадкоємцем за законом майна померлих батьків першої черги.
Відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 у визначений законом термін не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_8.
При цьому, за змістом довідки №1621 від 27.10.2013 року виданої ЖРЕО №416, ОСОБА_8 з 31.05.1965 року до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_3 (а.с. 42).
За змістом довідки форми 3від 27.10.2013 року №1618 виданої ЖРЕО №416, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 (позивачка по справі) та ОСОБА_4 (третя особа у справі).
За таких обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 не зверталась у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини та не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідачка ОСОБА_2 є такою, що не прийняла спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_8, отже право на спадкування за заповітом є втраченим.
Відповідно до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.
Оскільки судом встановлено, що померлі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через похилий вік та наявні у них тяжкі хвороби перебували у безпорадному стані і їх доглядом займалась лише позивачка, а відповідачка ОСОБА_2 жодної участі в їх утриманні та наданні допомоги не приймала, остання має бути усунена від права на спадкування.
Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус не виносив постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, однак свідоцтва про право на спадщину нотаріальна контора також не видає посилаючись на те, що відсутні дані про наявність відмови ОСОБА_2 від спадщини та фактичне прийняття спадщини.
Однак, з аналізу наведених вище норм вбачається, що у разі не подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Крім того, судом встановлено, що фактично ОСОБА_2 також не приймала спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не мала постійного місця проживання за адресою спадкодавця.
За змістом ст.ст. 1296, 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 не прийняла спадщину і суд прийшов до висновку про необхідність усунення її від права на спадкування, відсутні підстави для подальшої невидачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом позивачці, яка є спадкоємцем першої черги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1234, 1236, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1272, 1224, 1296, 1297, 1298 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сьомої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи ОСОБА_4, державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Тетяна Василівна, про визнання права на спадкування, усунення від спадкування та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 в першій черзі спадкування за законом.
Визнати відповідачку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на спадкування за заповітом від 25.07.2012 року (зареєстрованого в реєстрі за номером 7-616) майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8 у зв'язку з неприйняттям спадщини, та усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від права на спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7.
Зобов'язати Сьому Київську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,:
- свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1;
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 09.04.1984 року виданій на ім'я ОСОБА_7 Держтрудощадкасою СРСР, ощадкаса 1 р. Дарницького району м. Києва №6397/0315 (спец рахунок НОМЕР_1, на 14.11.91р. залишок на рахунку 645-37);
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 01.03.1991 року виданій на ім'я ОСОБА_7 філією №7989/0315 відділення в м. Києві (рахунок НОМЕР_1, на 01.03.91р. залишок на рахунку 744);
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 01.03.1991 року виданій на ім'я ОСОБА_7 Дніпровським відділенням №7989 м. Києва (рахунок НОМЕР_6, на 30.06.1991р., залишок на рахунку 2632);
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 19.03.1991 року на строковий вклад 7% виданій на ім'я ОСОБА_7 філією Дарницького відділення м. Києва №5397/0323 (рахунок НОМЕР_8, на 19.03.91р. залишок на рахунку 7804-60);
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 08.01.1992 року виданій на ім'я ОСОБА_7 філією Ватутінського відділення №84510510 м. Києва (рахунок НОМЕР_10, на 01.0 1.1996р. залишок на рахунку 0-31);
- свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад та відповідні грошові кошти по ощадній книжці Ощадбанку СРСР від 25.12.1960 року виданій на ім'я ОСОБА_8 Держтрудощадкасою №5397/0232 Дарницького району м. Києва МФ СРСР (рахунок НОМЕР_12, на 27.04.1965 року залишок на рахунку 62);
- свідоцтво про право на спадщину за законом Іменних цінних паперів Закритого акціонерного товариства «Завод Екон» на ім'я ОСОБА_7;
- свідоцтво про право на спадщину за законом Іменних цінних паперів Закритого акціонерного товариства «Завод Екон» на імя ОСОБА_8.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -