Провадження № 6/520/618/15
УХВАЛА

18.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Цапенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 подання старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України з вилученням паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2015 року старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, в якому просить: встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вилученням паспортного документу; та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги подання старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів: №520/16612/13-ц, виданого 06.02.2014 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми у розмірі 20847 гривень 03 копійки; №2-6415/11, виданого 08.10.2012 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 235000 гривень 00 копійок. Державний виконавець посилається на те, що боржником у добровільному порядку рішення суду не виконується, рухоме майно за боржником не зареєстровано, інформації про джерела доходів та розрахункові рахунки відсутні, на обліку по отриманню пенсії не перебуває, майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено, тому він був вимушений звернутися до суду з вказаним поданням.

У судове засідання старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів: №520/16612/13-ц, виданого 06.02.2014 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми у розмірі 20847 гривень 03 копійки; №2-6415/11, виданого 08.10.2012 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 235000 гривень 00 копійок.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З наданих старшим державним виконавцем до подання документів вбачається, що постановою від 20 січня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №46187350 з примусового виконання виконавчого листа №2-6415/11, виданого 08.10.2012 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 235000 гривень 00 копійок.

З відповідей на запити державного виконавця вбачається, що за ОСОБА_3 рухоме майно не зареєстровано, інформації про джерела доходів та розрахункові рахунки відсутні, на обліку по отриманню пенсії не перебуває.

Згідно з наданим актом державного виконавця від 24.04.2015 року встановлено, що під час виходу за адресою мешкання боржника ОСОБА_3, а саме: АДРЕСА_1, ліквідного майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за №103473007, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2, яка перебуває в іпотеці ВАТ «Ерсте Банк» за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вiд 21.01.1994 року № 3857-XII, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до узагальнень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Разом із тим, в сенсі ст. 2 протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, яка є частиною національного законодавства, та ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання про визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду чинне законодавство не розкриває.

Статтею 90 Закону України «Про виконавче провадження», передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

Як розяснив Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду необхідно з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання тобто він має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів у кожному конкретному випадку визначається судом.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

До подання державним виконавцем також надано копію заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 адресовану на імя в.о. начальника Київського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_6 про повідомлення, що за ОСОБА_3 рухоме та нерухоме майно не зареєстровано, що ОСОБА_3 зобовязується виконувати рішення суду по мірі можливості, та просить стягнуті на його користь грошові кошти перераховувати на користь стягувача в погашення боргу.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 саме ухиляється від виконання зобовязань за рішеннями суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України з вилученням паспортного документу, слід відмовити.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вилученням паспортного документу та зобовязання відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.