Провадження № 2/752/318/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.11.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтує тим, що 26 червня 2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу для особистих потреб (купівлю транспортного засобу) кредитні кошти у розмірі 26 608,00 доларів США, зі сплатою 14% річних та терміном користування до 26 червня 2015 р.

Відповідно до п.1.2.2, 1.3.1 Договору, відповідач зобов»язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, встановлені графіком погашення кредиту, та сплатити проценти за коритування ним.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Позичальник передав в заставу Банку рухоме майно, а саме транспортний засіб марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, шасі №KMHJM81BP8U914312, двигун 1975, кузов KMHJM81BP8U914312, державний номер НОМЕР_1.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином своїх зобов»язань за договором, в зв»язку з чим станом на 27.08.2014 р. наявна заборгованість в сумі 53 240,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2014 р. еквівалентно 739 557,13 гривень.

Позивач посилається на те, що 08 грудня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 26 червня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Відповідно до Договору купівлі-продажу, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити з підстав, зазачених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач не виконав належним чином умов Кредитного договору.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та заявив про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом, оскільки останні платежі ним були внесені ще в 2009 році і Банк будь-яких вимог протягом тривалого часу не заявляв, а лише повідомив про передачу права вимоги за Кредитним договором ПАТ «Детльта Банк».

Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір № 0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу для купівлі транспортного засобу, кредитні кошти у розмірі 26 608,00 доларів США, зі сплатою 14% річних та терміном користування до 26 червня 2015 р.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, надавши відповідачу зазначені вище кредитні кошти.

Відповідно до п.1.2.2 Договору кредиту, відповідач зобов»язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту.

Відповідно до п.1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, ОСОБА_1 зобовязався сплати проценти, виходячи зі ставки 14% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договру.

Відповідно до п.1.3.3. Договору кредиту, нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360». Проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надана Банком Позичальнику, і яка ще не повернута останнім у власність Банку.

Відповідно до п.1.3.4 Договору, сплата процентів: з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Позичальник передав в заставу Банку рухоме майно, а саме транспортний засіб марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, шасі №KMHJM81BP8U914312, двигун 1975, кузов KMHJM81BP8U914312, державний номер НОМЕР_1.

Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, ОСОБА_1 не виконав своїх зобовязань перед Банком, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27.08.2014 р. становить 53 240,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2014 р. еквівалентно 739 557,13 гривень.

Судом встановлено, що 08 грудня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеним 26 червня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Відповідно до Договору купівлі-продажу, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного колексу України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності становить 3 роки.

Відповідач в ході судового розгляду зазначив, що останній платіж ним був здійснений в 2009 році і, в подальшому, в зв»язку з фінансовими труднощами він не міг погашати кредит.

З боку позивача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин.

Незважаючи на неодноразові витребовування судом у ПАТ «Дельта Банк» деталізованого розрахунку заборгованості з врахуванням внесених платежів з боку Банку зазначений розрахунок наданий не був. Також не була надана виписка по особовому рахунку Позичальника для спростування обставин, на які посилається відповідач.

Натомість, з матеріалів цивільної справи вбачається, а саме з розрахунку заборгованості (а.с.42) та Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.68), що станом на грудень 2011 року, на момент передачі права вимоги у відповідача існувала прострочена заборгованість за Кредитним договором в сумі 11085,67 доларів США по тілу кредиту і 11831,36 доларів США по нарахованим відсоткам.

Сторони погодили, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до Графіка.

Отже, про порушення свого права Банк був повідомлений з моменту припинення внесення Позичальником платежів в рахунок погашення заборгованості по кредиту, тобто з 2009 року.

Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв»язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Заміна сторони у зобов»язанні не впливає на момет перебігу позовної давності.

Незважаючи на обізнаність про порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору на момент передачі права вимоги, позивач звернувся до суду лише 05.09.2014 р.

Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності з боку позивача суду не надано.

В зв»язку з викладеним у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строків позовної давності поважними.

Судом сторонам були роз»яснені наслідки пропуску строку позовної давності, а також право заявити про їх застосування.

Відповідач скористався своїм правом і в ході судового розгляду заявив про застосування судом наслідків пропуску строків позовної давності, що занесено до журналу судового засідання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України.

Враховуючи викладене, в зв»язку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя