Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Малько О.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 грн матеріальної шкоди у вигляді франшизи та 3000 грн у відшкодування моральної шкоди, а всього 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 9804 (девять тисяч вісімсот чотири) грн 93 коп. у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 1481 грн у відшкодування витрат за проведення експертної оцінки по визначенню матеріального збитку, 2000 грн у відшкодування витрат по отриманню правової допомоги та 487,20 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивач порушив порядок отримання страхового відшкодування від

________________________________________________________________________

Справа № 564/2581/14-ц Головуючий в суді І інстанції - Олійник П.В.

Провадження № 22-ц/787/2096/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Моторного (транспортного) страхового бюро України, позбавив останнє можливості встановити факт ДТП, причин та обставин її настання, а також розміру заподіяної позивачу шкоди.

Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної події.

Оскільки позивач не подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про регламентну виплату, то на даний час у нього відсутні підстави для її отримання, оскільки від дати настання ДТП минув рік.

Додає, що відповідно до ст. 29 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Однак, згідно наданого позивачем звіту про визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 26 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту розраховано без врахування зносу.

Оскільки позивач не повідомив про ДТП Моторне (транспортне) страхове бюро України, то він позбавив можливості його представника оглянути автомобіль, а також провів оцінку пошкодженого транспортного засобу за своєю ініціативою, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України не зобов'язане відшкодовувати понесені позивачем витрати на встановлення розміру збитків.

Окрім того, згідно інформації з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України на дату ДТП транспортний засіб "ЗАЗ Део", реєстраційний номер НОМЕР_1 був забезпечений одразу двома договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу страхування № АІ/4288735, виданим СК "Київський страховий дім" і полісу страхування № АС/8405059, виданим ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Таким чином немає підстав вважати, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на дату ДТП не була застрахована.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає її розглядові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, суд першої інстанції виходив із того, що на дату настання ДТП відповідальність власника транспортного засобу марки "ЗАЗ-DAEWOO", номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована, а тому, згідно Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує заподіяну таким транспортним засобом шкоду.

Вказаний висновок суду не відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Степанській в м. Костопіль не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Костопільського районного суду від 12 вересня 2014 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с. 43-44).

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 26 серпня 2014 року, проведеного оцінювачем навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд" вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить ОСОБА_3 становить 10804 грн 93 коп. (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2, була застрахована у ПАТ "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс", згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7453796 (а.с. 31-32).

Вищезазначений поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АС/7453796 діяв з 13.12.2013 року по 12.02.2014 року.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 17 серпня 2014 року - дату ДТП, транспортний засіб марки "ЗАЗ DAEWOO", д.н.з. НОМЕР_1 забезпечений цим полісом не був.

Проте, згідно наданого Моторним (транспортним) страховим бюро України до суду апеляційної інстанції полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8405059 від 22.02.2014 року станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "ЗАЗ DAEWOO", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (а.с. 68).

Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" відповідно до статті 303 ЦПК (1618-15) апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК (1618-15) апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Ураховуючи, що представник Моторного (транспортного) страхового бюро України не був присутній під час ухвалення судом оскаржуваного заочного рішення, а витребуваний за його запитом від ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" поліс № АС/8405059 від 22.02.2014 року як доказ було отримано після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що даний поліс є належним та допустимим доказом, який підтверджує обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 41 вищезазначеного Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Оскільки на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "ЗАЗ DAEWOO", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", то відсутні правові підстави для стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоди, заподіяної позивачу.

ОСОБА_4 заочне рішення суду першої інстанції не оскаржувалося. Однак колегією суддів апеляційного суду встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке є обов'язковою підставою для скасування рішення в частині стягнення франшизи та стягнення витрат на проведення експертної оцінки, а тому дана справа підлягає перевірці у відповідності з ч. 3 ст. 303 ЦПК України.

Зокрема, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з ОСОБА_4 суми франшизи.

Згідно ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки не вирішено питання про виплату страхового відшкодування, згідно умов укладеного між ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та ОСОБА_4 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/8405059 від 22.02.2014 року, то і сума франшизи, на яку таке страхове відшкодування повинно бути зменшено не підлягає компенсації особою, відповідальною за завдані збитки.

Окрім того, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з ОСОБА_4 у солідарному порядку з Моторним (транспортним) страховим бюро України витрат, понесених ОСОБА_3 на проведення експертної оцінки для визначення розміру заподіяної його транспортному засобу шкоди, оскільки чинним законодавством, а саме п. 34.3 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено обов'язок страховика, а не особи, відповідальною за завдані збитки відшкодувати такі витрати, у випадку, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У решті рішення суду не оскаржується.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ціна позовних вимог немайнового характеру, що заявлялись позивачем становить 5000 грн, що складає 100 % позовних вимог немайнового характеру. Розмір задоволених вимог немайнового характеру становить 3000 грн, що складає 60 % таких позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача підлягає судовий збір, що становить 146,16 грн.

Окрім того, відшкодуванню підлягають понесені ОСОБА_3 витрати на правову допомогу, оскільки такі витрати ним документально підтверджені.

Розмір таких витрат, які повинні бути відшкодовані ОСОБА_4 пропорційно до задоволених позовних вимог, становить 347 грн 10 коп..

Виходячи з наведеного, оскаржуване рішення суду підлягає зміні.

На підставі ст.ст. 12, 22, 36, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Заочне рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_4 про солідарне стягнення 1481 грн у відшкодування витрат за проведення експертної оцінки по визначенню матеріального збитку відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 1000 грн матеріальної шкоди у вигляді франшизи відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 493 (чотириста дев'яносто три) грн. 26 коп., що включає : 146 грн 16 коп. - на відшкодування витрат по сплаті судового збору; 347 грн 10 коп. - на відшкодування витрат на правову допомогу.

У решті рішення суду в частині відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 3000 грн залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

О.С. Малько