Справа № 308/6148/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Готри Т.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 28 травня 2015 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох доньок у розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2003. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: донька Даря, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Аріна, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з матірю. Вказувала, що шлюбні відносини подружжя остаточно припинилися, відповідач із квітня 2014 року проживає окремо від дітей та коштів на їх утримання не надає.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року позов задоволено частково. Шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньок Дарї та Аріни в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.05.2015 до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскаржуючи рішення суду в частині визначення розміру аліментів. Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в частині визначеного розміру аліментів змінити та стягувати з нього аліменти на утримання двох доньок в сумі 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта просив змінити рішення суду першої інстанції, визначивши до стягнення аліменти в сумі 800-850 грн. щомісячно на кожну дитину.

В запереченнях на апеляційну скаргу та в судовому засіданні апеляційного суду позивач просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в цих межах, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2003 (а.с.5). Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: донька Даря, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Аріна, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з матірю (а.с.6-7). Відповідач проживає окремо від дітей.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Вимога про сплату аліментів в твердій грошовій сумі відповідачем не оспорюється. При цьому, як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 визнає ту обставину, що не має регулярного доходу.

Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі є правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Діти проживають з позивачем (а.с.61) та перебувають на її утриманні, Крім інших витрат, позивач оплачує комунальні послуги (а.с.6272). ОСОБА_2м. працює у СТДВ «Глобус» і згідно довідки про доходи загальна сума її доходів за 2014 рік склала 40961,91 коп. (нарахована заробітна плата), сума до виплати склала 33134,92 грн., що становить в середньому 2761,24 грн. на місяць (а.с.78).

Відповідач є молодою, працездатною особою, тобто за станом здоров'я здатний до активної трудової діяльності. ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем. Його посилання на довідку ДПІ у м. Ужгороді щодо відсутності доходів за 1-4 квартал 2014 року є необґрунтованим, оскільки такі дані є неактуальними, застарілими в часі (а.с.45-47).

Доводи апелянта про те, що він проживає разом з батьками, які перебувають на його утриманні, колегія суддів до уваги не бере, оскільки батьки відповідача пенсійного віку (батько - ІНФОРМАЦІЯ_3, мати 1950 р.н.), та отримують пенсію.

Не впливають на висновки місцевого суду твердження скаржника про те, що діти періодично перебувають разом з ним за адресою його реєстрації, оскільки той із батьків, хто проживає окремо від дітей, у силу ч. 2 ст. 157 СК України, зобов'язаний брати участь у вихованні дітей.

Зважаючи на викладене судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: