Дата документу 05.11.2015
Справа № 334/6469/15-ц
Провадження № 2/334/2762/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення курсової різниці та трьох процентів річних,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення курсової різниці та трьох процентів річних з відповідача в якому зазначив, що у серпні 2008 року між сторонами була досягнута домовленість, згідно з якою позивач зобовязався купити у відповідача корівник, а відповідач продати його, і для забезпечення виконання зобовязань позивачем було передано за розписками відповідачеві завдаток та аванс у гривнях із встановленим еквівалентом в доларах США.

Проте відповідач своїх зобовязань не виконав, скасував видану позивачеві довіреність на право розпорядження обєктом нерухомого майна та відмовився повертати завдаток і аванс.

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2013 року з відповідача було стягнуто на користь позивача подвійну суму завдатку, а також суму авансу у гривнях за курсом долара США до гривні станом на 15 квітня 2009 року. Проте на момент звернення до суду рішення Заводського суду м. Запоріжжя не виконано, а офіційний курс гривні до долара США зазнав змін, внаслідок чого розмір зобовязання у гривнях збільшується, а, крім того, нараховуються проценти річних за прострочення виконання зобовязання, тому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму, на яку збільшився розмір грошового зобовязання з повернення завдатку і авансу внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США (курсову різницю) в розмірі 327 285,57 гривень та три проценти річних в розмірі 80 039,57 гривень, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу реєстрації його місця проживання, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання. Крім того, було здійснено публікацію оголошення в пресі (газеті «Запорізька правда») про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 05 листопада 2015 року на0 9 годину 30 хвилин.

Таким чином, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача судом розцінюється як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України, суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі , суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Спеціальний правовий наслідок порушення зобовязання з вини кредитора, якому було передано завдаток, передбачений абз. 1 ч. 1 ст. 571 ЦК України, а саме: якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Судом встановлено

заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2013 року у справі № 0809/5108/2012, яке набрало законної сили, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення завдатку, сплаченого авансу та понесених збитків, вбачається факт виникнення у серпні 2008 року між сторонами договірних правовідносин, що передбачали обовязок позивача придбати в майбутньому у відповідача 6/25 частин будівлі ферми № 3, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Криничне, вулиця Ювілейна, будинок 1-а, та обовязок відповідача продати позивачеві у майбутньому зазначений обєкт нерухомого майна.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором (ч. 1 ст. 635 ЦК України).

02 серпня 2008 року на виконання умов попереднього договору відповідачем була видана позивачеві довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, зареєстрована в реєстрі за № 2217, видана на строк пять років. За нею відповідач уповноважив позивача продати належні відповідачу на праві особистої приватної власності 6/25 часток будівлі ферми № 3, інв. № 728, що розташована за адресою: с. Криничне Вільнянського району Запорізької області, вул. Ювілейна, буд. 1-А, за ціну й на умовах на свій розсуд.

Для забезпечення виконання зобовязань позивача за попереднім договором, ним було передано відповідачу суму завдатку в еквіваленті 1000 (одна тисяча) доларів США, що в гривнях станом на 02 серпня 2008 року становило 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок пять) гривень 10 копійок, що підтверджується розпискою відповідача від 02 серпня 2008 року та встановлено зазначеним вище рішенням суду.

Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання (ч. 1 ст. 570 ЦК України).

Надалі, 10 жовтня та 10 листопада 2008 року позивач передав відповідачу суми авансу в еквіваленті 20 000 (двадцяти тисяч) доларів США, тобто 98 542 (девяносто вісім тисяч пятсот сорок дві) гривні 10 жовтня, в еквіваленті 1 300 (однієї тисячі трьохсот) доларів США, тобто 7 537 (сім тисяч пятсот тридцять сім) гривень 92 копійки 10 листопада 2008 року. Ці обставини підтверджуються розписками відповідача від 10 жовтня 2008 року та 10 листопада 2008 року та встановлені зазначеним вище рішенням суду.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Проте на початку лютого 2009 року, відповідач повідомив позивача про свою односторонню відмову від виконання умов попереднього договору, а саме відмовився від продажу позивачеві 6/25 частин будівлі ферми № 3, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Криничне, вулиця Ювілейна, будинок 1-а. Крім того, 09 лютого 2009 року відповідач скасував видану позивачеві довіреність на право розпорядження зазначеним обєктом нерухомого майна. А, отже, відповідач в односторонньому порядку відмовився від взятого на себе зобовязання продати позивачеві 6/25 часток ферми. Ця обставина встановлена зазначеним вище рішенням суду.

Отже, у відповідача виникло зобовязання повернути позивачеві подвійну суму завдатку у гривнях в сумі, еквівалентній 2000 (двом тисячам) доларів США на день платежу.

У разі, якщо договору, передбаченого попереднім договором, між сторонами укладено не було, сума, передана стороні за договором, вважається авансом і підлягає поверненню стороні, яка її сплатила. У такий спосіб Верховний Суд України, висловивши правову позицію в постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс15, тлумачить правові наслідки невиконання умов попереднього договору, в частині подальшої долі переданого на виконання його умов авансу.

Отже, у відповідача існує зобовязання повернути позивачеві суму авансу у гривнях в сумі, еквівалентній 21 300 (двадцять одній тисячі трьомстам) доларам США на день платежу.

Крім того, в разі прострочення виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора у боржника виникає обовязок сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2013 року у справі № 0809/5108/2012, в якому були виправлені описки ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 19 липня 2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача суму завдатку, суму в розмірі завдатку та суму авансу в розмірі 186 236,90 гривень, суму понесених збитків в розмірі 39 554,00 гривень, суму 3 % річних в розмірі 19 612,00 грн., а також судові витрати.

Як вбачається з листа Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 30 липня 2015 року № 22402/7, станом на 30 липня 2015 року судове рішення виконане не було.

В судовому засіданні позивач підтвердив факт відсутності навіть часткової виплати стягнутих судом коштів відповідачем. Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Оскільки на час розгляду справи день платежу не настав, а зобовязання залишається не виконаним, то розмір зобовязання, визначений у гривні, підлягає коригуванню в залежності від зміни офіційного курсу гривні до долара США.

При цьому стягнення курсової різниці є способом захисту цивільного права, передбаченим п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, тобто примусовим виконанням обов'язку в натурі, оскільки полягає у стягненні тієї частини боргу у гривнях, яка не була стягнута раніше, з огляду на зміну офіційного курсу гривні до тієї іноземної валюти, в якій сторони встановили еквівалент грошового зобовязання, день платежу за яким не настав через прострочення його виконання.

За офіційними даними Національного банку України, опублікованими 05 листопада 2015 року (день розгляду справи), офіційний курс гривні до долара США становить 22,925534 гривні за 1 долар США. Таким чином, сума в розмірі 23300,00 (двадцять три тисячі триста) доларів США, тобто разом узяті аванс та подвійна сума завдатку, станом на 05 листопада 2015 року становить 534 164,94 (пятсот тридцять чотири тисячі сто шістдесят чотири гривні девяносто чотири копійки). З цієї суми рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2013 року у справі № 0809/5108/2012 стягнуто 186 236,90 (сто вісімдесят шість тисяч двісті тридцять шість гривень девяносто копійок). Отже, сума зобовязання відповідача у гривнях, еквівалентна 23 300,00 доларам США, станом на 05 листопада 2015 року становить 347 928,04 (триста сорок сім тисяч девятсот двадцять вісім гривень чотири копійки).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 11 ЦПК України (необхідності розгляду справи в межах заявлених вимог), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених ним вимог сума, на яку збільшився розмір грошового зобовязання з повернення завдатку і авансу внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США (курсова різниця) в розмірі 327 285,57 грн. (триста двадцять сім тисяч двісті вісімдесят пять гривень пятдесят сім копійок).

Задовольняючи позовну вимогу про стягнення трьох процентів річних, суд виходить із того, що прострочення відповідачем грошового зобовязання з повернення подвійної суми завдатку, а також авансу, сталося 09 лютого 2009 року, коли відповідач остаточно підтвердив свою односторонню відмову від взятого зобовязання укласти, як продавець, договір купівлі-продажу 6/25 частин будівлі ферми, скасувавши видану позивачеві довіреність на право розпорядження зазначеним обєктом права власності.

Станом на день розгляду справи прострочення виконання грошового зобовязання, як встановлено судом, триває, період прострочення станом на 05 листопада 2015 року становить 2460 днів. Від простроченої суми, вираженої в доларах США (23 300,00 доларів США), розмір трьох процентів річних за весь час прострочення становить 4711 (чотири тисячі сімсот одинадцять) доларів США 07 центів. Зазначена сума, за офіційними даними Національного банку України, опублікованими 05 листопада 2015 року, на день розгляду справи становить 108 003,80 (сто вісім тисяч три гривні вісімдесят копійок). З цієї суми рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2013 року у справі № 0809/5108/2012 стягнуто 19 612,00 (девятнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень). Отже, сума трьох процентів річних у гривнях, станом на 05 листопада 2015 року становить 88 391,80 (вісімдесят вісім тисяч триста девяносто одна гривня вісімдесят копійок).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 11 ЦПК України (необхідності розгляду справи в межах заявлених вимог), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених ним вимог сума трьох процентів річних в розмірі 80 039,57 грн. (вісімдесят тисяч тридцять девять гривень пятдесят сім копійок).

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача шляхом невиконання зобовязань з повернення подвійної суми завдатку, а також суми авансу. Внаслідок цього необхідними способами захисту порушених прав є примусове виконання обовязку в натурі, а також стягнення трьох процентів річних.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні), а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 180,00 грн. (сто вісімдесят гривень).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 533, 570, 571, 610, 625, 635 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення курсової різниці та трьох процентів річних задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СЮ № 269745, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 17 липня 2012 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СВ № 120046, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 25 листопада 1999 року) суму, на яку збільшився розмір грошового зобовязання з повернення завдатку і авансу внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США (курсову різницю) в розмірі 327 285,57 грн. (триста двадцять сім тисяч двісті вісімдесят пять гривень пятдесят сім копійок), а також три проценти річних в розмірі 80 039,57 грн. (вісімдесят тисяч тридцять девять гривень пятдесят сім копійок), що всього становить 407 325,14 грн. (чотириста сім тисяч триста двадцять пять гривень чотирнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СЮ № 269745, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 17 липня 2012 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СВ № 120046, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 25 листопада 1999 року) судовий збір в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні), а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 180,00 грн. (сто вісімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд міста Запоріжжя в десятиденний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Нікітенко Н. П.