Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/796/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2015 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого - судді - Шаронової Н.О.,

секретар - Біда В.Д.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Органу опіки та піклування Миколаївської районної адміністрації - Бичкової Н.В.;

Органу опіки та піклування Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області - Латинської А.В.,

розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявлають самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації та Орган опіки та піклування Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_5 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації та Орган опіки та піклування Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, а також про стягнення судових витрат у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та відповідачем у 2000 році зареєстровано шлюб, у якому вони мають двох дітей - дочку ОСОБА_6, 2000 року народження, та сина ОСОБА_7, 2011 року народження.

На протязі подружнього життя відповідач постійно проявляв негативні риси характеру: зловживав спиртними напоями, за що його звільняли з роботи; влаштовував бійки та скандали; неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності; в стані алкогольного сп'яніння неодноразово намагався вчинити суїцид на очах у дітей. Така поведінка відповідача призвела до розірвання шлюбу з відповідачем, так як продовження сімейних відносин, перш за все, суперечило інтересам дітей.

Відповідач не цікавиться станом здоров'я дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні. Кошти на утримання дітей, незважаючи на рішення суду про стягнення з нього аліментів не надає.

Службою у справах дітей з відповідачем неодноразово проводились бесіди виховного характеру стосовно неналежного виховання та догляду за дітьми. Але, не зважаючи на проведену роботу, відповідач належних висновків не зробив, вимоги служби у справах дітей не виконує. Останнім часом зовсім не йде на контакти ані з відповідними службами, ані з працівниками селищної ради.

Питання щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Миколаївській райдержадміністрації, відповідач притягався до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач зазначає, що така поведінка відповідача призводить до нервових зривів та психологічних розладів у дочки та сина.

З урахуванням викладеного, посилаючись на положення ст. ст. 150, 164-166, 180 Сімейного кодексу України, позивач ОСОБА_4 просить позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судових засіданнях підтримали вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просили позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Позивач ОСОБА_4 пояснила суду, що вже два роки не проживає з відповідачем; відповідач проживає з батьками, не працює, зловживає спиртними напоями; намагався вчинити суїцид на очах у дітей; позивач дітей відповідачу не довіряє, оскільки боїться за них; відповідач дітьми не цікавиться, школу та дитячий садок, де навчаються діти, не відвідує, аліментів на утримання дітей не сплачує.

Представники третіх осіб у судовому засіданні підтримали позов, просили ухвалити рішення на користь інтересів дітей, відповідно до матеріалів справи та висновків Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації та Органу опіки та піклування Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Пояснили, що ситуація, що склалася була на контролі Органів опіки та піклування, при цьому заходи, що були вжиті до відповідача виявились безрезультатними.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи 27.10.2015 був повідомлений у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), через оголошення у пресі, а саме: газеті "Рідне Прибужжя" № 40 від 01.10.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, третіх осіб - Органів опіки та піклування, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.03.2014 у справі № 480/21/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, яким шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрований Ольшанською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області 24 червня 2000 року, актовий запис № 20 - розірвано.

Під час шлюбу у сторін народились діти, зокрема, сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1, виданим Ольшанською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області 09.11.2000 та серії НОМЕР_2, виданим Виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області 01.07.2011.

З довідки № 225 від 19.03.2015, виданої КП «Ольшанське» вбачається, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із матір'ю ОСОБА_4 (позивач у справі), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки № 853 від 21.07.2015 про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради, вбачається, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із матір'ю ОСОБА_4 (позивач у справі), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Батько - ОСОБА_5 (відповідач у справі), разом з позивачем ОСОБА_4 та своїми дітьми - дочкою та сином, не зареєстрований та фактично не проживає.

З акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4 за місцем проживання АДРЕСА_1, складеного 27.08.2014 Органом опіки та піклування Ольшанської селищної ради, вбачається, що сім'я ОСОБА_4 проживає на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку, квартира двокімнатна, площею 46,4 кв. м. У квартирі чисто та охайно. Для дітей виділена окрема кімната, в якій знаходиться двоярусне ліжко, письмовий столик, шафа, комп'ютер, килими на стені та підлозі. На кухні знаходиться холодильник, у якому присутні необхідні продукти харчування, якісні та в необхідній для сім'ї кількості. Зроблені запаси на зиму в вигляді консервації овочів та фруктів, а також крупи у необхідній кількості. Проблемами сім'ї у вищевказаному акті зі слів ОСОБА_4 зазначено, що колишній чоловік постійно зловживає спиртними напоями та допускає випадки побиття дітей.

З актів обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4 за місцем проживання АДРЕСА_1, складених 08.07.2015 та 01.09.2015 Органом опіки та піклування Ольшанської селищної ради, вбачається, що сім'я ОСОБА_4 проживає в двокімнатній квартирі. У квартирі є: вода, світло, газ та власне опалення, пральна машина автомат, мікрохвильова піч. У дітей є: власна кімната, двоярусне ліжко, письмовий стіл, комп'ютер, комп'ютерний стілець, телевізор. Умови харчування: діти харчуються відповідно віку. В холодильнику є необхідні продукти харчування, також є запас круп.Зроблені запаси на зиму. Мати ОСОБА_10 проводить вільний час з дітьми, постійно спілкується з вчителями та вихователями, знає друзів, а також осіб, з якими спілкуються діти. Старша дочка ОСОБА_6 займається в хореографічному гуртку. Родина має традиції відзначає дні народження та свята.

З акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4 за місцем проживання АДРЕСА_1, складеного Органом опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації вбачається, що сім'я ОСОБА_4 проживає у двокімнатній квартирі площею 46,4 кв.м. на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку. У квартирі є: вода, світло, газ та власне опалення, пральна машина автомат, мікрохвильова піч. У дітей є: власна кімната, двоярусне ліжко, письмовий стіл, комп'ютер, телевізор. Житло придатне для проживання.

З листа Ольшанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Миколаївської районної ради Миколаївської області від 29.08.2014 № 178 вбачається, що за останні два роки батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до школи не приходив, здоров'ям та шкільним життям дитини не цікавився, матеріально не допомагав, у шкільних заходах участі не брав, на батьківські збори не приходив.

Також, з листа Ольшанського дошкільного навчального закладу "Сонечко" від 11.09.2014 № 21/16-01 вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, відвідує Ольшанський дошкільний навчальний заклад "Сонечко" з 11.06.2013 по теперішній час. За весь період перебування дитини в дошкільному закладі батько ОСОБА_5, 1978 року народження, жодного разу не з'являвся в дошкільному закладі, а отже, не приймав участі у жодних заходах для батьків, не цікавився життям та здоров'ям дитини, не допомагав у вирішенні матеріальних проблем.

За заявою ОСОБА_4 на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей при Миколаївській райдержадміністрації 19.02.2014 розглядалося питання про спілкування батька ОСОБА_5 з дітьми. З витягу з протоколу від 19.02.2014 вбачається, що на засіданні комісії по першому питанню порядку денного слухали Бичкову Н.В., начальника служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації, яка ознайомила присутніх із заявою ОСОБА_4 про спілкування батька ОСОБА_5 з дітьми. У подружжя двоє дітей 2000 року народження і 2011 року народження на даний час подружжя проживає окремо, триває судовий процес по розірванню шлюбу. ОСОБА_4 працює в Ольшанській філії Приватбанку, діти практично знаходяться на її утриманні. ОСОБА_5 проживає в с. Новоюріївка зі своїми батьками, працює машиністом залізничного крану. Але коштів на утримання дітей не тільки не надає, а ще постійно вимагає гроші від дружини. Зловживає спиртними напоями, наркотичними препаратами. У стані сп'яніння з'являється до дружини і дітей, влаштовує скандали, на очах дітей неодноразово намагався скоїти суїцид. Приводив у квартиру сп'янілих друзів, а в квартирі знаходилась 13 річна донька. Постійно вживає нецензурну лайку, ображає, погрожує та простягає руки не тільки до дружини, а і до дітей. Неодноразово влаштовував скандали за місцем роботи дружини. Погрожував звільнити її з роботи.

Також виступала бабуся, ОСОБА_1, яка повідомила, що проживає окремо від дітей, але добре знає, яка ситуація в сім'ї доньки. Бабуся підтвердила все викладене в заяві. ОСОБА_5 проживає зі своїми батьками, працює машиністом крану. Багато разів притягувався до відповідальності, п'ять разів кодувався від алкогольної залежності, лікувався в с. Сапетня. Розповіла, що ОСОБА_5 постійно чинить як психологічне так і фізичне насильство над дружиною та донькою. Виганяв дочку ОСОБА_6, 2000 року народження, з дому і та була вимушена по кілька днів проживати у бабусі. Кілька разів намагався повіситись перед дверима квартири ОСОБА_4. Ні бабуся, ні мати не заперечують проти того щоб ОСОБА_5 бачився з дітьми, але вони категорично проти щоб він приходив у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння та чинив психологічне і фізичне насильство.

На засіданні Комісії з питань захисту прав дітей при Миколаївській райдержадміністрації з'ясовувалось: з якої причини ОСОБА_5 змінив місце роботи, та з яких причин притягувався до кримінальної відповідальності; причини суїцид них замахів; причини перебування на лікуванні у с. Сапетня. Наголошувалось на основній меті комісії, захисті прав дітей, особливо, що стосується насильства. ОСОБА_5 закликано серйозно замислитися над своєю поведінкою і зробити остаточний вибір на користь власних дітей. Доведено про те, як впливають на психіку дітей замахи на суїцид, п'янки, сварки і бійка. Запропоновано взяти на контроль побачення батька з дітьми і після судового засідання по розірванню шлюбу розглянути це питання ще раз на черговому засіданні комісії із захисту прав дітей.

За результатами розгляду вищевказаного питання було вирішено дозволити спілкування ОСОБА_5 з дітьми під контролем фахівця Миколаївського РЦСССДМ. Заслухати це питання на засіданні комісії з захисту прав дітей у квітні місяці. Службі у справах дітей тримати питання на постійному контролі.

24.03.2015 за вих. № 241/04-12 Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації звернулася до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області з поданням про притягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків. Так у поданні йдеться про те, що ОСОБА_5 проживає в с. в с. Новоюріївка зі своїми батьками, працював машиністом залізничного крану, але був звільнений за неодноразову появу на роботі у нетверезому стані. Батьківські обов'язки не виконував, постійно провокував скандали та бійки. Був направлений в зону антитерористичної операції. Після повернення стан справ ще більше ускладнився. Коштів на утримання дітей не тільки не надає, а ще постійно вимагає гроші від дружини. Зловживає спиртними напоями, наркотичними препаратами. У стані сп'янінння з'являється до дружини і дітей, влаштовує скандали, на очак дітей неодноразово намагався скоїти суїцид. Приводив у квартиру сп'янілих друзів, не зважаючи на присутність у помешканні дітей. Постійно вживає нецензурну лайку, ображає, погрожує та простягає руки не тільки до дружини, а і до дітей. Постійно чинить як психологічне так і фізичне насильство над дружиною та дочкою.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області по прийняттю мір до її чоловіка, з яким вона не мешкає разом, ОСОБА_5, який у стані алкогольного сп'яніння, вчиняв сімейні сварки, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, погрожував останній фізичною розправою.

З наявної у матеріалах справи довідки вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а.с. 17-18).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.02.2014 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дітей; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.01.2014 до досягнення старшою дитиною ОСОБА_6 повноліття, а потім у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, до досягнення ОСОБА_7 повноліття.

З листа Відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 24.09.2015 № 12334 вбачається, що з квітня 2015 року по вересень 2015 року боржником ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, не сплачувались.

З висновків Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 від 17.04.2015 № 153/23-02/19 та Органу опіки та піклування Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, поданого до суду 15.10.2015 за вх. № 8026, вбачається, що на території Ольшанської селищної ради мешкало подружжя ОСОБА_5, які в шлюбі мали двох дітей. На протязі подружнього життя ОСОБА_5 постійно проявляв негативні риси характеру: зловживав спиртними напоями, за що його звільняли з роботи, влаштовував бійки та скандали, неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, в стані алкогольного сп'яніння неодноразово намагався скоїти суїцид на очах у дітей. Така поведінка ОСОБА_5 призвела до розірвання шлюбу, так як продовження сімейних відносин суперечило б перш за все інтересам дітей.

Батько не цікавиться станом здоров'я дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні. Кошти на утримання дітей, незважаючи на рішення Миколаївського районного суду про стягнення аліментів, ОСОБА_5 не тільки не надає, а ще й постійно вимагає гроші від колишньої дружини.

Службою у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації з ОСОБА_5 неодноразово проводились бесіди виховного характеру стосовно неналежного виховання та догляду за дітьми. Але, незважаючи на проведену роботу, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, вимоги служби у справах дітей не виконує. А останнім часом зовсім не йде на контакти ні з відповідними службами, ні з працівниками селищної ради.

Питання щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Миколаївській районній державній адміністрації, відповідач притягався до відповідальності за ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвинення їх природних здібностей, поважати гідність дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. ОСОБА_5 не виконує ці обов'язки по відношенню до своїх дітей. Навпаки, своєю поведінкою призводить до нервових зривів та психологічних розладів у дочки та сина.

Враховуючи вищевикладене, Органи опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5, мешканця АДРЕСА_2, по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_1, дав такі показання: ОСОБА_1 є бабусею дітей, 13 років знає ОСОБА_5, всі ці роки він не цікавиться дітьми, зловживає спиртними напоями, вживав наркотичні препарати, бив ОСОБА_4 та дітей, через зловживання спиртними напоями часто змінює місце роботи, приводить додому сторонніх осіб, її внучка ОСОБА_6 дзвонила їй та повідомляла, що у квартирі знаходяться сторонні особи у стані алкогольного сп'яніння. Також повідомила, що ОСОБА_5 закривався у квартирі на декілька днів, нікого не впускав, діти не могли увійти до дому та взяти свої речі, вимушені були не йти до школи. Повідомила, що відповідач лікувався у психіатричній лікарні, носить з собою ніж, приймає таблетки та запиває їх міцними алкогольними напоями. Вона вимушена зустрічати дочку та дітей оскільки боїться за них, дочка та діти залякані. Повідомила, що аліментів на утримання дітей відповідач не сплачує. Відповідач провокує конфлікти з позивачем, все це бачать діти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15, дав такі показання: знайома з ОСОБА_5 10 років, пояснила, що відповідач дуже часто перебуває у стані алкогольного сп'яніння, погрожує ОСОБА_4 та дітям; ніколи не бачила, щоб гуляв з дітьми; бачила, що ОСОБА_5 водить п'яних осіб до дому, де знаходиться чотирнадцятирічна дочка; відповідач не звертає уваги на дітей; пояснила, що дітей відповідачу не можна довіряти; відповідач неодноразово лікувався від алкогольної залежності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, дав такі показання: ОСОБА_5 є її батьком, вона вимушена ховати від нього гроші та цінні речі, оскільки він може їх украсти та пропити; відповідач зловживає спиртними напоями, б'є маму, виганяв її з дому, тягав за волосся; пояснила, що відповідач закривався у квартирі та вживав там спиртні напої, не впускав до дому; відповідач дарить подарки, а потім забирає їх; спілкується із незнайомими особами, хворими на туберкулез, яких приводить до дому, і там, разом з цими особами, вживає спиртні напої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16, дав такі показання: відповідач зловживає спиртними напоями та вживає наркотики; проблеми дітей ігнорує, діти вимушені жити у бабусі; відповідач перебуває у неадекватному стані, провокує сварки, влаштовував на очах у дітей спроби суїциду, висловлював погрози на адресу дітей.

Статтею 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Аналогічна норма закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно з положеннями ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 1- 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

У пунктах 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж своїх заперечень щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки та малолітнього сина, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків. Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 380251702.5.1 від 30.04.2015.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця АДРЕСА_2, позбавити батьківських прав по відношенню до його дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. О. Шаронова

27.10.2015