Справа №: 486/2071/15-ц Провадження № 2-з/486/25/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Южноукрїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та матеріальної шкоди, одночасно подавши заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, а також зобовязання ПЕС м. Южноукраїнськ та КП «ТВКГ» м. Южноукраїнськ не забезпечувати та не відключати тепло і воду у даній квартирі. Такі вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не має постійного заробітку, веде антисуспільний образ життя, у власності має лише квартиру, яку, за її інформацією, остання має намір продати іншим особам, а тому, вважає, що неприйняття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали вищевказаної позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжитття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Згідно ст. 151 ЦПК України вимога про забезпечення позову оформляється заявою, в якій повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак, позивачем не надано доказів належності вищевказаного майна відповідачу, що на думку суду, є інформацією потрібною для забезпечення позову. В матеріалах вищевказаної позовної заяви також відсутні такі докази.

Таким чином, суд відповідно до ч. 8 ст.153 ЦПК України вважає доцільним повернути заяву про забезпечення позову позивачу, оскільки заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог статті 151 ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає можливим акцентувати увагу позивача на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України. Позивач не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

А тому, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву з ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та матеріальної шкоди повернути ОСОБА_1.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3