Категорія 30 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про виключення із державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ПАТ «Універсал Банк», реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області про виключення із державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2007 року між ВАТ «Банк універсальний», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Універсал Банк», і позивачами було укладено три договори іпотеки в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами №13/122-К-07 від 11.06.2007 року, №13/123 К-07 від 11.06.2007 року, №13/124-К-07 від 11.06.2007 року.

За умовами цих договорів в забезпечення виконання зазначених вище кредитних договорів позивачами було передано в заставу квартиру АДРЕСА_1. В подальшому при нотаріальному посвідченні договорів іпотеки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 накладено обтяження на вказане майно.

24.10.2014 року боржники за вищевказаними кредитними договорами повністю сплатили отримані раніше кошти за кредитами, що підтверджується відповідними довідками від 14.01.2015 року.

У звязку з цим позивачі з жовтня 2014 року почали звертатись до Вінницького відділення ПАТ «Універсал Банк» з питання зняття обтяжень з їх квартири та розраховували на те, що відповідач виконає покладені на нього діючим законодавством України зобовязання і вчинить дії необхідні для знаття обтяжень з майна позивачів.

Тривалий час відповідач ПАТ «Універсал Банк» ігнорував усні вимоги позивачів, тому 12.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з письмовою заявою від 08.05.2015 року з проханням виконати усі необхідні дії, повязані із знаттям всіх обтяжень щодо обєкта застави та повернути відповідні документи на квартиру. Позивачі невідкладно бажали зняти обтяження з власної квартири, оскільки щодо неї уклали договір намірів від 12.04.2015 року, за яким зобовязались протягом трьох місяців укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_6 та отримали від неї в забезпечення виконання власних зобовязань завдаток в розмірі 15000 грн., про що свідчить її власноручна розписка від 12.04.2015 року.

Незважаючи на неодноразові усні та письмові вимоги позивачів ПАТ «Універсал Банк» не подав реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження квартири з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру, внаслідок чого позивачі не змогли укласти з ОСОБА_6 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири. Невиконання цього обовязку відповідачем завдало позивачам збитків, оскільки внаслідок невиконання договору намірів від 12.04.2015 року позивачі повернули ОСОБА_6 подвійну суму завдатку в розмірі 30000 гривень.

Таким чином, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача ПАТ «Універсал Банк» позивачі зазнали матеріальних збитків в розмірі 15000 гривень.

Бездіяльністю відповідача ПАТ «Універсал Банк» позивачам також заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які вони зазнали у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо них, втрати нормальних життєвих звязків, необхідності докласти додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи характер грубого порушення прав позивачів з боку ПАТ «Універсал Банк», глибину їх душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також враховуючи інші обставини, які мають значення, зокрема, тривалість порушень прав позивачів, враховуючи вимоги розумності і справедливості, позивачі обраховують завдану кожному з них моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яка вважають підлягає відшкодуванню одноразово.

Позивачі просили задовільнити їх позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача ПАТ «Універсал Банк» заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2015 року позов задоволено.

Ухвалено, виключити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про обтяження квартири АДРЕСА_2, внесені на підставі договорів іпотеки, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 11.06.2007 року за реєстровими номерами №136, №138, №139.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19, ) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди солідарно 15000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 4872 грн.00 коп. відшкодування витрат на правову допомогу та 493 грн.60 коп. зі сплати судового збору.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимогах повністю, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин: чи слід позов задовільнити або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України).

Розглядаючи справу суд не зясував характер правовідносин, що виникли між сторонами у справі та не встановив якими нормами матеріального права ці правовідносини регулюються, не дослідив чи правильно позивачами обрано спосіб захисту порушених права, а тому ухвалив незаконне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової шкоди); визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ПАТ «Універсал Банк», Реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області про виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про обтяження квартири, розташованої в АДРЕСА_3, внесених на підставі укладених між сторонами договорів іпотек від 11.06.2007 року за №136, №138, №139 в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами №13/122-к-07 від 11.06.2007 року, №13/123-к-07 від 11.06.2007 року та №13/123-к-07 від 11.06.2007 року. Термін погашення даних кредитів до 10.06.2017 року.

Таким чином правовідносини, що виникли між позивачами та відповідачем ПАТ «Універсал Банк» визначені умовами раніше укладених між сторонами кредитних договорів та договорів іпотеки (майнової поруки).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінченням строку дії іпотечного договору.

Майнова порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 ст.559 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В своїй позовній заяві ОСОБА_2 (одночасно є майновим поручителем і боржником) та ОСОБА_3 (майновий поручитель) за кредитними договорами від 11.06.2007 року не зазначили з яких підстав, передбачених Законом, договори іпотеки (майнової поруки) за №136, №138, №139 від 11.06.2007 року слід вважати припиненими, з наступним виключенням із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження іпотечного нерухомого майна.

Долучені до матеріалів справи довідки ПАТ «Універсал Банк» від 14.07.2015 року про сплату боржниками кредитів не може бути належним доказом того, що боржниками в повному обсязі виконані умови кредитних договорів до закінчення строку їх дії.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачі суду не надали.

Окрім цього, відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Тому, позивачі в даному випадку повинні були звернутися до суду не з вимогою виключення обтяження на нерухоме майно, а з вимогою зобовязати відповідачів вчинити дії щодо виключення обтяження на предмет іпотеки (заставне майно) за кредитними договорами.

Однак, такі вимоги позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді не заявлялись.

В резолютивній частині ухваленого судом першої інстанції рішення також не міститься вказівки про те, на кого із відповідачів у справі покладається виконання рішення суду про виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про обтяження квартири АДРЕСА_4.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ПАТ «Універсал Банк» заподіяної матеріальної та моральної шкоди, суд у своєму рішенні зазначив, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо не подання Державному реєстратору заяви про припинення обтяження квартири (іпотечного майна), позивачами не виконані умови попереднього договору про наміри від 12.04.2015 року, щодо укладення з ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4.

Такий висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить вимогам матеріального права.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі повязують заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди, як наслідок невиконання ними з вини відповідача ПАТ «Універсал Банк», умов договору намірів від 12.04.2015 року про оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4.

Однак з такими твердженнями позивачів та висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (в певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена то в письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

За змістом ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Тому, у відповідності до вимог ст.ст.635, 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу квартири має бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням, оскільки основний договір укладається у формі з обовязковим нотаріальним посвідченням.

У разі недотримання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним (ст.220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його дійсністю.

В даному випадку відповідач ПАТ «Універсал Банк» не є стороною у договорі намірів від 12.04.2015 року, а тому не може нести відповідальність за умови його виконання.

Окрім цього позивачі, всупереч вимог п.3.2.1 під час дії договорів іпотеки від 11.06.2007 року уклали з ОСОБА_6 договір намірів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 без згоди іпотекодержателя ПАТ «Універсал Банк».

Позивачі також заявили вимоги про відшкодування заподіяної їм відповідачами моральної шкоди з підстав, передбачених ст.1167 ЦК України.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино. другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до розяснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст.56 Конституції, судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових або службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб, така шкода за наявності необхідних підстав може бути відшкодована на підставі ст.440-1 ЦК чи іншого законодавства.

На підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди позивачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів про те, що незаконними діями чи бездіяльністю відповідачів їм була заподіяна моральна (немайнова) шкода.

Відповідач ПАТ «Універсал Банк» також може нести відповідальність перед позивачами за заподіяння шкоди з підстав, передбачених ст.1167 ЦК України, оскільки останнє не являється субєктом владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи наведене рішення суду в силі залишатись не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимогах.

Розподіл судових витрат між сторонами у справі провести у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - ОСОБА_4задовільнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в сумі 543 грн.40 копійок.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_7

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_8