НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1134/15
№ 2/183/1466/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченко, 105/2 у м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 19 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3, визнати за позивачем право приватної власності на зазначений житловий будинок.

Позов, з посиланням на норми ст.ст. 15, 16, ч.2 ст.220, ст.ст. 328, 334, 392, 655 ЦК України та ст.ст. 3, 114, 118, 119 ЦПК України, обґрунтовано тим, що 19 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченко, буд. 105/2 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Договір укладено в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Позивач сплатила ОСОБА_3 передбачену договором купівлі-продажу договірну ціну за придбане майно у повному обсязі. ОСОБА_3 фактично передав, а позивач прийняла майно, про що свідчить акт прийому-передачі нерухомого майна, та стала проживати в зазначеному будинку. Свідоцтво на праві власності належало ОСОБА_3, який помер 24 червня 2008 року. Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем є його дружина ОСОБА_2. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за вказаною адресою. У звязку зі смертю ОСОБА_3 позивач не має змоги переукласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальній формі та провести його державну реєстрацію, тому звернулася до суду з позовом.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавала.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 22 грудня 2005 року ОСОБА_3 належала 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Шевченко, 105 /а.с.6/.

Вказаний договір посвідчено нотаріально 22 грудня 2005 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори за № 2-4896 /а.с. 7/.

24 червня 2008 року ОСОБА_3 помер /а.с.8/.

У відповідності до копії спадкової справи, оформленої після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі заяви від 06 листопада 2008 року прийняла все спадкове майно після смерті ОСОБА_3 /а.с. 34/.

Розглядаючи позовні вимоги, суд доходить наступного.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однак це правило не застосовується, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних його умов.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суд враховує, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження складання угоди купівлі продажу нерухомого майна в письмовій формі, наступного нотаріального посвідчення угоди та її подальшої державної реєстрації, внаслідок чого підстав для визнання договору дійсним в порядку ст.220 ЦК України суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність розписки складеної ОСОБА_3 про те, що він отримав кошти від позивача за нерухоме майно, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на розписці, яка, з урахуванням положень ЦК України, не є належним доказом для підтвердження факту укладення договору купівлі продажу нерухомого майна.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов