АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №640/3603/15ц
Провадження №22-ц/790/7048/15
Головуючий 1 інст. Невядомський Д.В.
Категорія: спадкові Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Пилипчук Н.П., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення зі спадкоємця боржника позики та відсотків, -

встановила:

26 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. Просив стягнути із спадкодавця боржника ОСОБА_3 ОСОБА_2 борг у сумі 1 312 431 гривень.

Посилався на те, що 30 січня 2009 року він позичив ОСОБА_3 25 000 доларів США зі строком повернення боргу протягом 14 календарних днів з моменту отримання позичальником від позикодавця в будь-якій формі повідомлення, про що ОСОБА_3 написав розписку. Додатково сторони договору погодили обовязок позичальника щомісячно сплачувати відсотки у розмірі 1,5 % від отриманої суми. 29 грудня 2014 року на адресу ОСОБА_3 було направлено претензію про повернення позики з урахуванням відсотків на загальну суму 813 610 гривень. 04 січня 2014 року ОСОБА_3 помер, тому зобовязання щодо повернення позики та відсотків по ній настали станом на цю дату. На момент смерті позичальник заборгував позикодавцю 47125 доларів США, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 1 312 431 гривню.

Спадкоємицею померлого є його мати ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, отримавши у спадок квартиру в місті Києві, земельні ділянки та автомобіль, загальною вартістю більше ніж заборгованість, а тому у неї виникли зобовязання з повернення боргів спадкодавця у зазначеному вище розмірі.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали, представник ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечувала.

Перевіряючи законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 січня 2009 року між ОСОБА_3 (позичальником) та ОСОБА_1 (позикодавцем) було укладено договір позики в розмірі 25 000 доларів США, зі щомісячною сплатою відсотків в розмірі 1,5 % від позиченої суми. Строком повернення коштів було визначено - протягом 14 календарних днів з моменту отримання позичальником від позикодавця в будь-якій формі повідомлення. На підтвердження своїх зобовязань за договором ОСОБА_3 складено розписку, оригінал якої судом було оглянуто.

04 січня 2014 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняла мати померлого ОСОБА_2. До складу спадщини увійшло рухоме та нерухоме майно, вартістю більшою ніж сума боргу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, як кредитор спадкодавця ОСОБА_3, не пред'явив вимоги до спадкоємців боржника, що прийняли спадщину у шестимісячний строк з моменту, коли він дізнався про відкриття спадщини, а тому він позбавляється права вимоги.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Так, порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців врегульовано ст.1281 ЦК України, за приписами якої:

1. спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги;

2. кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги;

3. якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги;

4. кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги .

Отже, строки предявлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними, тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 у день смерті останнього та він був присутній на його похованні.

Не заперечується позивачем і той факт, що у встановлений законом шестимісячний строк з дня, коли йому, як кредитору стало відомо про відкриття спадщини він протягом шестимісячного строку не звернувся до спадкоємців боржника з відповідною вимогою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач та його представник протягом шестимісячного строку звертались до органів нотаріату з заявами про отримання інформації щодо спадкоємців боржника, а потім до суду з заявою про забезпечення доказів, не має правового значення для вирішення спору, оскільки законом чітко встановлена процедура предявлення кредитором вимоги (претензії) до спадкоємців боржника.

Та обставина, що позивачу не були відомі особи спадкоємців боржника, ніяким чином не позбавляла ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право кредитора на предявлення вимоги, шляхом звернення до нотаріуса та подання претензії кредитора з метою заведення спадкової справи, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (частина 2 глава 10 п.п.2.1).

Отже, за змістом закону, який регулює спірні правовідносини, для реалізації права на вимогу до спадкоємців боржника кредитору не обовязково знати конкретну особу спадкоємця боржника (його анкетні дані, та інше), як то помилково вважає позивач.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спадкоємицею ОСОБА_3 відповідачем ОСОБА_2 не було виконано вимоги ч.1 ст.1281 ЦК України, а тому положення частини 2 зазначеної статті не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, не ґрунтуються на законі, та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

При цьому слід зазначити і те, що беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідач була обізнана про борги спадкодавця матеріали справи не містять. Представник ОСОБА_2 зазначила, що останній нічого не було відомо про борги сина, який мешкав в іншому місті.

Отже, доводи апеляційної скарги безпідставні, носять суб'єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою судом першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді