Категорія 57 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Шемети Т.М.

суддів: Марчук В.С., Стеблюк Л.П.,

при секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі судових засідань № 2 апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 поданою його представником - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, вимоги мотивував тим, що 27.01.2015 року між сторонами по справі було укладено договір банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг « ПУ «Семейный» № 2113907, відповідно до якого банк прийняв, а вкладник передав грошові кошти в сумі 25 000 євро на строк 3 місяці зі сплатою 10% річних. Окрім того, 30.01.2015 року між сторонами по справі було укладено договір банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный» №2116203, відповідно до умов якого банк прийняв, а вкладник передав грошові кошти в сумі 20 000 дол. США на строк 3 місяці зі сплатою 11% річних.

Станом на 09.04.2015 року залишок вкладів становить: по договору №2113907 від 27.01.2015 року - 25 327,98 євро, що згідно курсу НБУ станом на 02.06.2015 року становить 585 838,71 грн.; по договору №2116203 від 30.01.2015 року - 20 274,42 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 427 482,09 грн., які він просить стягнути з відповідача на його користь.

РішеннямВінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Апеляційну скаргу мотивує тим, що виплата грошових коштів не здійснюється, тому такі дії відповідача порушують положення Договору, законодавство та його права як споживача, а тому він вправі звертатися до суду.

В судове засідання сторони по справі не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено відповідними розписками.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-27.01.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг « ПУ «Семейный» №2113907, відповідно до умов якого банк прийняв, а вкладник передав грошові кошти в сумі 25 000 євро на строк 3 місяці зі сплатою 10% річних (а.с.4-6);

-станом на 09.04.2015 року загальна сума депозиту та нарахованих до сплати відсотків становить 25 327, 98 євро (а.с.7);

-30.01.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный» № 2116203, відповідно до умов якого банк прийняв, а вкладник передав грошові кошти в сумі 20 000 дол. США на строк 3 місяці зі сплатою 11% річних (а.с.8-10);

-Станом на 09.04.2015 року сума депозиту та нарахованих відсотків до сплати становить 20 274, 42 долари США (а.с.11);

-12.05.2015 року відповідачем було виплачено позивачеві за договором №2113907 - 3 625,20 євро (на поточний рахунок 81513883) та по договору № 2116203- 6 961, 85 доларів США (на поточний рахунок 80917512) та станом на 07.07.2015 року залишок по рахунках склав: за договором №2113907 - 25 478,45 євро, за договором № 2116203 - 20 421,10 доларів США, що підтверджено звітом по депозитному рахунку (а.с.47, 49);

-Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 року № 26 розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження з 06.02.2015 року тимчасової адміністрації (а.с.50);

-Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року № 85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 05.06.2015 року включно (а.с.51);

-04.06.2015 року Постановою Правління національного банку України № 356 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «Надра» (а.с.53).

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не дотриманий обовязковий досудовий порядок врегулювання спору: враховуючи перехід до ліквідаційної процедури, позивач як кредитор банку не позбавлений можливості заявити свої кредиторські вимоги Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «КБ «Надра» з дотриманням обовязкового позасудового порядку, а з урахуванням того що виниклі між сторонами відносини належать до договірних, - підстав для стягнення моральної шкоди немає.

Судом вірно встановлені факти та відповідні їм правовідносини, одна висновок суду про відмову в задоволенні позову про стягнення залишку коштів за договорами банківського вкладу є невірним та не ґрунтується на нормах закону, виходячи з наступного:

Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року N 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року N 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V "Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації", де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК України суд першої інстанції не звернув уваги на таке.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Застосування судом при ухваленні оскаржуваного рішення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

За таких обставин відмова в задоволенні позову в частині стягнення коштів за договорами банківського вкладу (депозиту) не може вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 309 ЦПК України воно в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення: про задоволення позовних вимог.

Виходячи з принципу диспозитивності, апеляційний суд вважає за необхідне, не зважаючи на те, що після предявлення позову розмір сум, належних до виплати позивачеві, - збільшилася, задовольнити позов в межах заявлених вимог та стягнути з відповідача на користь позивача:

-25 327, 98 євро, що еквівалентно 585 838, 71 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг « ПУ «Семейный» №2113907 від 27.01.2015 року, (а.с.7);

-20 274, 42 долари США, що еквівалентно 427 482,09 грн. за договором договір банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный» № 2116203 від 30.01.2015 року.

Стосовно рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, то в цій частині суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення йому діями відповідача моральних страждань. Доводів в апеляційній скарзі, які б спростовували такий висновок суду, - позивачем не наведено.

Також суд першої інстанції вірно. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України вирішив питання судових витрат, застосувавши положення закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року, в частині відмови в задоволенні позову про стягнення коштів за договорами банківського вкладу (депозиту) скасувати та ухвалити нове:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 25 317 (двадцять пять тисяч триста сімнадцять ) євро 98 євроцентів, що еквівалентно 585 838 (пятсот вісімдесят пять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 98 коп. за договором банківського вкладу(депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг « ПУ «Семейный» № 2113907 від 27.01.2015 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ( ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 20 274 (двадцять тисяч двісті сімдесят чотири) долари США 42 центи США, що еквівалентно 427 283 (чотириста двадцять сім тисяч двісті вісімдесят три) гривні 09 коп. за договором банківського вкладу(депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный» № 2116203 від 30.01.2015 року.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, на рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: підпис ОСОБА_4

Судді: підпис ОСОБА_5

підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно: ОСОБА_4