АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2138/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/505/К/14 Макарова Т.Ю.
Категорія № 27 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Подолінного Романа Гергійовича ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що 08.06.2005 року між сторонами укладено кредитний договір № DNH4KS11970124, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 1693,75 грн. на придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував у зв'язку із чим виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь у розмірі 14405,88 грн., яка складається з 994,60 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13411,28 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та судові витрати

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNH4KS11970124 від 08.06.2005 року в сумі 1539, 15 грн., в тому числі: 994,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 544,55 грн. - заборгованість з пені.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині зменшення суми пені за несвоєчасність виконання зобов'язань та збільшити її до 13411,28 грн. В іншій частині залишити без змін.

Вважає що, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про застосування до вимог позивача про стягнення пені строку позовної давності в один рік, що не відповідає умовам кредитного договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині стягнення заборгованості по пені, тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Судом встановлено, що 08.06.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір DNH4KS11970124. Згідно договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 1693,84 грн. терміном на 12 місяців із сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, що складає 25,08 % на рік. Із щомісячним погашенням заборгованості за кредитом з " 5" по " 10" число кожного місяця у сумі 161,34 грн (а.с. 5)

Згідно копії рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2009 року з відповідача стягнута заборгованість станом на 22.12.2008 року у розмірі 7324,81 грн, в тому числі 1431,34 грн - заборгованість за тілом кредиту та 3198,08 грн - відсотки за користування кредитом , 2695,39 грн. - пеня за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання.(а.с. 82).

Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 14405,88 грн., яка складається з 994,60 - заборгованості по процентам за користування кредитом, 13411,28 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. ( а.с.87-90).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при стягненні заборгованості за кредитом по рішенню суду боргові зобов'язання відповідача не припинились, тому стягнув розмір відсотків за користування кредитними коштами за період з 23 грудня 2008 року по 03 липня 2012 року по час виконання рішення суду та пеню в межах річного строку відповідно до ст..258 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як роз'яснено в абз. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Як убачається з матеріалів справи рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2009 року з відповідача ОСОБА_4 стягнута заборгованість за кредитним договором № DNH4KS11970124 від 08 червня 2005 року станом на 22.12.2008 року у розмірі 7324,81 грн, в тому числі 1431,34 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3198,08 грн - відсотки за користування кредитом, 2695,39 грн. - пеню за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання. ( а.с.82).

Згідно копії меморіальних ордерів від 03 липня 2012 року відповідач ОСОБА_4 здійснив погашення заборгованості за кредитом на суму 1431,34 грн., погашення заборгованості за процентами та пенею двома платежами на суму 5893,47 грн. ( а.с.116)

Відповідно до ст.. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу основна сума боргу.

Відповідно до роз'яснення наданих у п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

З розрахунку заборгованості та наданих меморіальних ордерів убачається, що заборгованість, яка стягнута за рішенням суду відповідачем сплачена 03 липня 2012 року, тому, колегія суддів погоджується із висновком суду, що банк має право на отримання відсотків за користування кредитними коштами за період з 23 грудня 2008 року по 03 липня 2012 рік. В сумі 994,60 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ПАТ КБ "Приват Банк" в частині необґрунтованого застосування судом першої інстанції строку позовної давності в один рік до вимог про стягнення пені, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

Колегія суддів погоджується із висновком та розрахунком суду першої інстанції про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості з пені за період з квітня 2013 року по квітень 2014 рік, з урахуванням дати звернення до суду 21 травня 2014 року.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: