Провадження № 2/641/2656/2015 Справа № 641/9586/15-ц
23 листопада 2015 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
третя особа: Комінтернівський відділ ДМС України в Харківській області
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Комінтернівського РВ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнень просять визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 20 у будинку № 17, що розташований по вул. Тарасівській, у м. Харкові, та зобов'язати зняти Комінтернівський РВ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2. У вищевказаній квартирі зареєстроване місце проживання колишньої дружини ОСОБА_2, ОСОБА_3. Однак з вересня 2014 року ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає. Рішенням Комінтернівського районного суду від 10.03.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Комунальні послуги ОСОБА_3 не сплачує, в квартирі не проживає та не з'являється, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знялась, чим здійснює позивачам перешкоди у користуванні своїм майном.
У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Окрім того зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім того в заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.
Третя особа - Комінтернівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання представника не направив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.03.2007 року.
Згідно довідки ЖК "Артема-2" № 813 від 30.04.2015 року та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 06.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровано місце проживання ОСОБА_3.
Посилаючись на те, що ОСОБА_3 з вересня 2014 року у квартирі не проживає, не цікавиться її станом, за комунальні послуги не сплачує, позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права.
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Допитана у судовому засіданні 23.11.2015 року у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що по сусідству із квартирою позивачів, відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4 не проживає з серпня 2014 року, у спірній квартирі відсутнє будь-яке її майно та речі, перешкод у користуванні квартирою позивачі не створювали.
Допитана у судовому засіданні 23.11.2015 року у якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, що по сусідству із квартирою позивачів, у квартирі АДРЕСА_4, проживають позивачі, ніхто інший не проживає, відповідач ОСОБА_3 у серпні 2014 року забрала речі та виїхала із квартири після чого жодного разу не з'являлась, у спірній квартирі відсутнє будь-яке її майно та речі, перешкод у користуванні позивачі не здійснювали.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_5 та невикористання нею спірного житла за його прямим призначенням понад один рік.
На запит суду відносно звернення відповідача з заявами про перешкоджання їй у користуванні житлом, Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 03.11.2015 року повідомлено, що ОСОБА_3 з будь-якими заявами та повідомленнями, у тому числі про перешкоджання їй у проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом 2014 - 2015 років до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зверталась.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Комінтернівський РВ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_6, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя ОСОБА_6