Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Куштана Б.П.

при секретарі - Дашковської С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по зустрічному позову - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корона» про відшкодування збитків ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 131 505 грн. заборгованості та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивував тим, що 02.08.2008 р. на прохання відповідача він позичив останньому 16,5 тис. доларів США, що на момент подання позовної заяви становило зазначену суму позову. Ці гроші він позичив відповідачу для виконання певних робіт для нього, позивача. У підтвердження цього факту відповідачем було надано відповідну розписку. Але гроші відповідачем не повернуті і необхідні роботи ним не виконані.

В подальшому позовні вимоги неодноразово змінювались і остаточно на вирішення суду були поставлені такі питання: позивач просив стягнути з відповідача гривневий еквівалент 1 млн. 571 тис. 700 доларів США, що включало в себе 16,5 тис. доларів США як попередньої оплати за баню та 1 млн. 555 тис. 200 доларів США як пені за невиконання зобов'язання. Ці вимоги мотивовано тим, що відповідач отримав від позивача 16.5 тис. дол. США як часткову передоплату за баню, яку мав зробити до 30.11.2008 р. Але баню він не зробив і гроші не повернув. Прострочення виконання договору станом на 04.03.2014 р. становить 1920 днів і з врахуванням загальної вартості робіт по спорудженню бані - 27 тис. дол. США - сума 3% пені становить 1 555 200 дол. США. Крім цього позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50 тис. грн, яка в заяві про збільшення позовних вимог не мотивована /а.с.135 т.3/.

Відповідачем ОСОБА_2 заявлено зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення 37 216 грн.20 коп. ці вимоги мотивовано тим, що у червні 2008 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір підряду, відповідно до якого останній повинен був виготовити в своєму цеху баню для ОСОБА_3 на встановити її на території ТОВ «Корона» по АДРЕСА_1. По словам ОСОБА_3 це товариство фактично належить йому. Крім цього він брав на себе зобов'язання по юридичному оформленню цього договору. 2.08.2008 р., узгодивши всі питання, сторони дійшли угоди, що вартість цієї роботи становить 31,5 тис. дол. США, з яких ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 16,5 тис. дол. США, а решту останній мав сплатити по факту виконання робіт. Для підтвердження отримання 16.5 тис. дол. США ним була написана відповідна розписка. Своєчасно він не мав можливості виконати роботи у визначені строки по причині дощів та повені і тому строк виконання робіт було продовжено, а вартість робіт була зменшена до 27 тис. дол. США. Ним було організовано проведення певних робіт, частково доставлено необхідні матеріали для бані по місцю призначення, однак ОСОБА_3 не складав акти прийомки робіт та припинив фінансування договору. Тому в подальшому всі роботи були припинені. Але до зазначеного часу вартість матеріалів та робіт було здійснено на 19 710 дол. США і тому ОСОБА_3 повинен сплатити йому ще 3 210 дол.США, що станом та 01.02.2009 р. становило 25 679 грн. 79 коп., а станом на 08.05.2014 р. - 37 216 грн. 20 коп./а.с.164 т.3/.

Рішенням суду у задоволенні зустрічного позову відмовлено, а первісний позов задоволено частково: Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 260 535 грн. та 5тис. грн. моральної шкоди, в задоволенні решти первісного позову відмовлено.

Це рішення оскаржено ОСОБА_2, порушено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення його вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Представники ОСОБА_3 та ТОВ «Корона» вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами ЦК України, зокрема Р.І «Загальні положення про зобов'язання», нормами параграфа 2 «Будівельний підряд», гл.61 Р.ІІІ ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів». Також констатовано, що 02.08.2008 р. між сторонами було укладено договір будівельного підряду, відповідно до якого відповідач по первісному позову повинен був виготовити та встановити лазню /баню, сауну/ і за це попередньо отримав від ОСОБА_3 16,5 тис. дол. США. Однак, обумовлені роботи ОСОБА_2 не виконав і отримані гроші не повернув. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем по зустрічному позову не доведено виконання ним своїх зобов'язань по виготовленню та встановлення лазні.

Доводи апеляційної скарги: суд помилково дійшов висновку, що між сторонами укладено договір підряду; судом не враховано, що ОСОБА_3 вводив його в оману тим, що вказував на земельну ділянку, на якій повинна бути баня, яка йому не належала та стверджував, що повинні були бути дві бані, а не одна; суд не викликав свідків; судом проігноровано його клопотання про перенесення судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 року зазначено, що заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що отримавши від позивача вищевказані кошти він повинен був виготовити на замовлення позивача дерев'яні конструкції для будування лазні на земельній ділянці, що належить позивачу. В подальшому тексті ухвали міститься посилання на ст. 875 ЦК України, якою регулюються відносити будівельного підряду. Про це також зазначено в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 14 січня 2014 р. та рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТзОВ «Корона» про стягненням коштів за договором підряду, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 р. З останніх судових рішень вбачається, що вони стосуються саме фактів, які мають безпосереднє відношення до даної справи і безпосередньо ОСОБА_2 стверджував про наявність між ним та відповідачами, один з яких - ОСОБА_3 - є позивачем по первісно заявленому позову, було укладено договір підряду. При повторному розгляді справи ці обставини також були підтверджені в судовому засіданні суду першої інстанції: безсумнівно встановлено, що між сторонами по справі було домовлено про виготовлення та встановлення відповідачем по первісному позову бані /лазні, сауни/ на місці, вказаному позивачем по первісному позову і за це останнім була здійснена часткова оплата на суму 16,5 тис. дол. США. Це доведено як змістом розписки, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи так визнанням цього факту обома сторонами, що не потребує додаткового доказування відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи зазначене, суд констатує, що висновок суду першої інстанції про наявність правовідносин між сторонами, якими регулюється договір будівельного підряду є вірним.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апелянтом всупереч цієї норми права не доведено належними доказами факти введення його в оману ОСОБА_3 щодо земельної ділянки та кількості лазень.

Що ж до не допитування свідків, які апелянт просив допитати в судовому засіданні, то слід зазначити, що оцінку показів цих свідків дано в рішенні Стрийського районного суду від 27 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТзОВ «Корона» про стягнення коштів за договором підряду і ці покази не прийнято до уваги. Тому цих свідків допитувати немає необхідності: відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначене стосується і зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 по даній справі: вказаним рішенням Стрийського міськрайонного суду встановлено, що ОСОБА_2 не довів своїх вимог по стягненню з ОСОБА_3 та ТзОВ «Корона» суми різниці між отриманими 16,5 тис. дол. США та затратами на виготовлення бані /лазні, сауни/, які також просить стягнути і по даній справі з ОСОБА_3 з врахуванням курсу долара станом на 08.05.2014 р. Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову є вірним.

Що ж до такого доводу апеляційної скарги як про ігнорування клопотання апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою слід зазначити, що він не відповідає дійсності: телеграма з проханням про відкладення розгляду справи надійшла до суду після прийняття рішення: відповідно до журналу судового засідання оголошення рішення відбулось в 11.38 год. 26 листопада 2014 року, а зазначена телеграма надійшла до суду о 13.22 год. 26 листопада 2014 р. Крім цього, в ній зазначено про хворобу свідка, а не апелянта.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено вище, між сторонами було укладено договір підряду у формі розписки про отримання грошової суми. Однак ця розписка не містить умови про стягнення моральної шкоди у випадку не виконання зобов'язання.

Керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 листопада 2014 року по даній справі в частині стягнення 5 тис. грн. моральної шкоди скасувати і у цій частині позову відмовити.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :