Справа № 182/5157/14-ц
Провадження № 4-с/0182/4/2015
У Х В А Л А

Іменем України

24.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

за участю: заявника - ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірне рішення заступника начальнику відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення йому певного способу участі у вихованні дочки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року був частково задоволений його позов до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод щодо спілкування з дитиною, яким зобов'язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди та був встановлений спосіб його участі у виховані дитини. Оскільки ОСОБА_2 відмовлялась добровільно виконувати судове рішення, він 11 березня 2014 року вимушений був звернутись до ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання судового рішення, та в цей же день відповідачем було відкрито виконавче провадження.

21 червня 2014 року він отримав по пошті постанову заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 20 травня 2014 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням ОСОБА_2 вимог виконавчого документа в повному обсязі.

ОСОБА_1 вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими, відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року визначений наступний спосіб його участі у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2:

-періодичність побачень - два рази на тиждень;

-дні тижня - вівторок, четвер;

-тривалість - три години на день за домовленістю з матірю дитини;

-місце зустрічей - місце проживання матері або батька, або іншому місці за домовленістю між батьками та у присутності матері.

Виходячи з того, що відповідно до положень ЦК України, СК України, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою; обовязки по вихованню дитини лежать на батьках до повноліття дитини; особа набуває повноліття з досягненням 18 років, тому визначений Нікопольським міськрайонним судом спосіб його участі у вихованні доньки діє до 06 вересня 2030 року, тобто не носить одноразовий характер і не обмежується двома місяцями.

В даному випадку, ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції, з огляду на положення ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», повинен контролювати виконання судового рішення до 06 вересня 2030 року і заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції не мав правових підстав для закриття виконавчого провадження раніше вказаної дати.

Після закриття виконавчого провадження, ОСОБА_2 продовжує ігнорувати рішення суду або взагалі не дає йому можливості бачитись з донькою, або надає спілкуватись з нею, але менше, ніж три години.

Факт закриття виконавчого провадження позбавив його можливості звернутись до ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції з метою фіксування невиконання ОСОБА_2 рішення суду та вчинення відповідних дій щодо примусового його виконання.

Також, відповідно до положень ст. 205 ЦПК України, він не може звернутись до суду з новим позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки даний спір вже розглядався та був вирішений по суті.

Отже, заступник начальнику ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції незаконно закінчивши виконавче провадження та з урахуванням того, що ОСОБА_2 добровільно не виконує рішення суду в повному обсязі, фактично позбавила його можливості захистити свої законні права та бачитись з дитиною.

Крім того, скаржник не погоджується з підставою для закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074, виходячи з наступного.

Стверджуючи про факт виконання ОСОБА_2 вимог виконавчого документу, заступник начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції посилається на акти державного виконавця від 09.04.2014 року, 29.04.2014 року та 20.05.2014 року.

Так, Актом державного виконавця від 08.04.2014 року було встановлено, що заявник спілкувався з донькою біля будинку ОСОБА_2 на дитячій площадці з 12 год. 20 хв. до 13 год. 10 хв.. Тобто, час його спілкування з донькою складав всього 50 хвилин замість встановлених судом трьох годин, що в свою чергу вказує на порушення ОСОБА_2 рішення суду.

Таким чином, державний виконавець фактично зафіксував порушення ОСОБА_2 рішення Нікопольського міськрайонного суду від 29.01.2014 року, а не його виконання в повному обсязі.

В актах державного виконавця від 29.04.2014 року, 20.05.2014 року встановлено, що він лише спілкувався з дитиною 29.04.2014 року - о 16 годині, а 20.05.2014 року - 16 год. 30 хв.

В той же час, ці акти не підтверджують факт тригодинного його спілкування з донькою, як це визначено рішенням суду.

Таким чином, зазначені акти не доводять той факт, що ОСОБА_2 фактично в повному обсязі виконує рішення суду, а тому не існує правових підстав закінчувати виконавче провадження.

Тому ОСОБА_1 спочатку просив суд визнати дії заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом, неправомірними та скасувати дану постанову.

У судовому засіданні 24 листопада 2015 року заявник просив суд залишити без розгляду свої вимоги щодо визнання дій заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3В неправомірними, в іншому свої вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник заявника також підтримав вимоги ОСОБА_1, оскільки вважає, що закриття виконавчого провадження відбулось незаконно, оскільки виконавчий лист не носить одноразового характеру і діє до 2030 року.

Також вважає безпідставним твердження заступника начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про повне виконання рішення суду, оскільки, навіть складені Акти не засвідчують тригодинного спілкування його довірителя зі своєю донькою. Фактично виконання рішення суду не відбулось. Зараз виконавче провадження закрито, а подати новий позов до суду або повторно звернутися для примусового виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року ОСОБА_1 позбавлений, оскільки це протирічить діючому законодавству.

Заступник начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 проти скарги заперечувала, посилаючись на те, що 11 березня 2014 року, у відповідності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

02 квітня 2014 року на особистому прийомі у державного виконавця в приміщенні ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та подала заяву, в якій зазначила, що вимоги виконавчого документа визнала повністю, постанову про відкриття виконавчого провадження поштою не отримала, а отримала її копію у ВДВС, тому просить винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій в строк до 14 квітня 2014 року.

20 травня 2014 року державним виконавцем у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням вимог виконавчого документа.

Державним виконавцем строк здійснення виконавчого провадження з виконання даного рішення немайнового характеру проведено з дотриманням вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» у двомісячний строк.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця доведені до відома сторін.

На звернення ОСОБА_1 стосовно виконання вищезазначеного виконавчого документа ВДВС були надані відповіді.

За скаргою ОСОБА_1 начальником Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 14 липня 2014 року проведена перевірка. При перевірці виконавчого провадження встановлено, що дії заступника начальника ОСОБА_3 проведені з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, посилання скаржника ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є безпідставними. Тому заступник начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення йому певного способу участі у вихованні дочки.

ОСОБА_2, яка була залучена судом в якості заінтересованої особи, вимоги ОСОБА_1 В.П. не визнала. Вважає, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобовязання її не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, та визначення йому певного способу участі у вихованні дочки, було закрито правомірно та відповідно до вимог діючого законодавства. Вона виконала вимоги виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, в повному обсязі. Батько приймає участь у вихованні дитини та спілкується з нею в будь-якій час. Вона не має наміру перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою та не чинить йому в цьому ніяких перешкод. Тому просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Заслухавши думку сторін, дослідившиматеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року по цивільній справі № 182/ 9174/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні частково та зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-періодичність побачень два рази на тиждень;

-дні тижня вівторок, четвер;

-тривалість три години на день за домовленістю з матірю дитини;

-місце зустрічей місце проживання матері або батька, або іншому місці за домовленістю між батьками, та у присутності матері (а.с.4-6).

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 було видано виконавчий лист від 29 січня 2014 року (а.с.7).

ОСОБА_2 в добровільно порядку виконувати судове рішення відмовилась, а тому ОСОБА_1 11 березня 2014 року звернувся до ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

11 березня 2014 року заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження ВП № 424610074 про примусове виконання виконавчого листу № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області (а.с.8).

Державним виконавцем 09 квітня 2014 року, 29 квітня 2014 року та 20 травня 2014 року здійснювались виходи на адресу боржниці для перевірки виконання вимог виконавчого листа, про що складались акти в присутності понятих (а.с.10-12).

20 травня 2014 року заступник начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42461074 з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.9 ).

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначені у ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

В той же час, заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 до закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області, не було складено відповідного акту про доведення до відома боржника резолютивної частини рішенняпро заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій, як це вимагає норма ч. 4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобовязаний використовувати всі надані йому права і повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Також, державним виконавцем не було прийнято до уваги те, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи те, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року також був визначений певний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

-періодичність побачень - два рази на тиждень;

-дні тижня - вівторок, четвер;

-тривалість - три години на день за домовленістю з матірю дитини;

-місце зустрічей - місце проживання матері або батька, або іншому місці за домовленістю між батьками та у присутності матері, -

завершення виконавчого провадження ВП № 42461074 про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області, фактично перешкоджає ОСОБА_1 розпочати знову виконавче провадження з цього приводу, оскільки воно вже завершено.

До того ж, заступник начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 не розяснила ОСОБА_1 його права щодо повернення виконавчого документу на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, у разі наявності його письмової заяви, що в подальшому не позбавить стягувача його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (частини 1 п. 1 ст. 1; 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, суд дійшов висновку, що виконавче провадження ВП № 42461074 від 20 травня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення ОСОБА_1 певного способу участі у вихованні дочки, було закрито передчасно, без врахування всіх обставин виконавчого провадження, що призвело до порушення прав ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України та розяснень Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (пункт 18), у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням викладених обставин, суд знаходить скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою, а постанову заступника начальнику відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської областіОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 від 20 травня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення ОСОБА_1 певного способу участі у вихованні дочки, - неправомірною, зобовязавши заступника начальника відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської областіОСОБА_3 задовольнити вимогу заявника та усунути порушення, шляхом скасування зазначеної постанови.

Керуючись ст. ст. 212-215, 385, 387,388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальнику відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської областіОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 від 20 травня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення ОСОБА_1 певного способу участі у вихованні дочки.

Зобовязати заступника начальнику відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської областіОСОБА_3 задовольнити вимоги ОСОБА_1 та усунути допущені порушення, шляхом скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 42461074 від 20 травня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа № 883, виданого 10 лютого 2014 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення ОСОБА_1 певного способу участі у вихованні дочки.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_6