У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу - КучакНаталія Василівна, про визнання будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, виділення у власність ОСОБА_4 Ѕ частини будинку та земельної ділянки, витребування майна із чужого володіння та усунення перешкод у користуванні ним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнані недійсними укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 7 вересня 2009 року договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, за цією ж адресою. Визнано вказане майно спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позову.

У серпні 2015 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 було подано до апеляційного суду заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року. Як на нововиявлені обставини заявник посилався на те, що в ході розгляду справи відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приховали від суду ту обставину, що згідно договору купівлі-продажу № 430 від 24 квітня 2012 року остання відчужила спірне майно своїй дочці ОСОБА_9 У зв'язку з цим ОСОБА_9 мала бути залучена до участі у цій справі в якості відповідача. Дана обставина стала відомою заявнику із витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 3 серпня 2015 року.

Крім того, у червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, витребування майна із незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні власністю. Предметом спору у цій справі є квартира АДРЕСА_1, яка придбана ОСОБА_4 2 серпня 2006 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилалася на придбання цієї квартири у шлюбі із ОСОБА_4, укладеним 15 квітня 2005 року та розірваним 28 вересня 2009 року. Відповідно зазначала, що в момент укладення 3 грудня 2007 року договору купівлі - продажу цієї квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 не було одержано її, позивача, письмової згоди. Разом із цим, наведена обставина спростовує висновок апеляційного суду про те, що під час укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу від 7 вересня 2009 року будинку та земельної ділянки, які знаходяться по АДРЕСА_2 сторони не перебували у шлюбі і даними договорами не порушено прав ОСОБА_4, як співвласника цього майна.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У абз. 4 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд правильно виходив із цих положень та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви про перегляд рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року за нововиявленими обставинами, немає. При цьому суд правильно виходив із того, що обставини, на які заявник посилається у заяві, не входять до предмета доказування у справі, не впливають на висновки суду про права та обов'язки сторін та не спростовують факти, покладені в основу рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року, яке заявник просить переглянути у порядку глави 4 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана

Колегія суддів: