Справа № 152/222/14-ц
У Х В А Л А

01 грудня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

з участю:

представників заявника

ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

позивача ОСОБА_5,

представника позивача

ОСОБА_5 та третьої

особи ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

02.09.2015 року ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, звернулася до Шаргородського районного суду із заявою про перегляд рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат за нововиявленими обставинами, та, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, згідно із ст.11-1 ЦПК України, 07.09.2015 року зазначена заява передана судді Славінській Н.Л.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 08.09.2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами на підставі заяви ОСОБА_2 про перегляд рішеннями за нововиявленими обставинами від 02.09.2015 року, що надійшла до суду 07.09.2015 року, та призначено відкрите судове засідання по розгляду заяви в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області в залі судових засідань №3 о 13 годині 30 хвилин 30.09.2015 року, яке відкладено у звязку із неявкою сторін та заявленими клопотаннями.

В заяві ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просила переглянути рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року, що було постановлене у справі №152/222/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат, за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року, що було постановлене у справі №152/222/14-ц, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, зазначила, що у провадженні Шаргородського районного суду перебувала цивільна справа №152/222/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат.

29.05.2014 року у цій цивільній справі постановлене рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Підставою для скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, що були видані на імя ОСОБА_8, стала постанова Шаргородського районного суду від 18.11.2013 року, що була постановлена у справі №230/4428/12, якою скасовано рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради від 19.03.2010 року, що було підставою для видачі ОСОБА_8 відповідних державних актів.

06.08.2015 року при ознайомленні з матеріалами справи №230/4428/12 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання протиправними рішень та їх скасування і стягнення витрат (оригінал заяви з відміткою в ознайомленні знаходиться у матеріалах), було виявлено, що 18.11.2013 року судове засідання не проводилося, і, крім того, у справі містяться дві постанови від 13 та від 18 листопада 2013 року.

ОСОБА_2 вважає, що наявність у справі двох судових рішень та враховуючи, що судове засідання 18 листопада 2013 року у адміністративній справі №230/4428/12 не проводилося, є нововиявленими обставинами, в силу вимог ст.ст.361-362 ЦПК України, та підставою для скасування рішення суду від 29 травня 2014 року, враховуючи, що в основу рішення покладено постанову суду від 18 листопада 2013 року, коли судове засідання не проводилося.

ОСОБА_2, представники Рахнівсько-Лісової сільської ради, Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та відділу Держгеокадастру в Шаргородському районі, ОСОБА_6 в судове засідання для розгляду заяви не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином (а.с.125, 126, 127 т.ІІ).

При цьому, від третіх осіб Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ та відділу Держгеокадастру в Шаргородському районі подано заяви про розгляд справи у відсутності їх представників (а.с.135, 136 т.ІІ).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 365 ЦПК України, неявка в судове засідання заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

Тому суд, враховуючи вимоги ч.1 ст. 365 ЦПК України та думки представників заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5 представника позивача та третьої особи ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7, вважає за можливе розглядати заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без участі ОСОБА_2, представників Рахнівсько-Лісової сільської ради, Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та відділу Держгеокадастру в Шаргородському районі, ОСОБА_6

Представники заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що діють на підставі довіреності від 11.08.2015 року, в судовому засіданні заяву підтримали, надали пояснення по заяві, зсилаючись на ті самі обставини, просили врахувати наведені в заяві обставини про наявність у справі №230/4428/12 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради про визнання протиправними рішень та їх скасування і стягнення витрат, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_6 оригіналу одного судового рішення від 13.11.2013 року та не проведення у цій адміністративній справі 18.11.2013 року судового засідання, у звязку із чим судове рішення від 18.11.2013 року у справі №230/4428/12 не існує, нововиявленими, тобто такими, що не були відомі заявниці на час розгляду цивільної справи №152/222/14-ц і ухвалення судового рішення у цій справі, що мало місце 29.05.2014 року. Ці обставини доводять неправильність та необгрунтованість судового рішення від 29.05.2014 року у цивільній справі №152/222/14-ц, оскільки судом досліджувалася і в основу рішення покладена саме постанова від 18.11.2013 року, яка є неналежним доказом, так як судове засідання 18.11.2013 року судом не проводилося і постанова, датована 18.11.2013 року, у адміністративній справі №230/4428/12 не існує. З цих підстав слід скасувати рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити. Постанова суду у справі №230/4428/12 від 18.11.2013 року використовується позивачем як доказ та підстава для задоволення позову у справі №152/222/14-ц.

Позивач ОСОБА_5 та представник позивача ОСОБА_5 та третьої особи ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_2, зсилаючись на те, що заява є безпідставною і надуманою. Цивільна справа №152/222/14-ц перебувала в провадженні Шаргородського районного суду з лютого 2014 року по травень 2014 року. В судовому розгляді приймали участь представники ОСОБА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які знайомилися з матеріалами справи і робили з них копії, що підтверджується відповідними заявами, які містяться в матеріалах справи. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_9 приймав участь і у розгляді Шаргородським районним судом адміністративної справи №230/4428/12, тому останньому достовірно відомо, що судове рішення у ній адміністративна постанова виносилася судом саме 13.11.2013 року і що в матеріалах адміністративної справи наявне тільки одне судове рішення постанова від 13.11.2013 року. При виготовленні копії цієї постанови було допущено помилку і зазначено, що вона датована від 18.11.2013 року, тобто днем виготовлення повного тексту постанови. Постанова від 18.11.2013 року у адміністративній справі №230/4428/12 в оригіналі не існує, а існує від 13.11.2013 року. Існує лише копія постанови від 18.11.2013 року у справі 230/4428/12, в якій допущено технічну помилку в даті. 30.09.2015 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шаргородського районного суду від 13 листопада 2015 року у адміністративній справі №230/4428/12 з тих самих підстав, судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 Ця ухвала набрала законної сили. В ній зазначено, що у адміністративній справі №230/4428/12 наявна одна постанова від 13.11.2013 року, оригінал повного тексту якої виготовлено головуючим у справі суддею, відповідно до вимог ст.160 КАС України, у пятиденний строк, тобто 18.11.2013 року. Тому, надання постанови від 18.11.2013 року у справі №230/4428/12 ОСОБА_5 до позовної заяви у справі №152/222/14-ц пояснюється технічною помилкою при внесенні постанови до системи КП Д-3, про що він отримав лист від Шаргородського районного суду на своє звернення від 09.09.2015 року. Проте, на його думку, ця обставина ні сама по собі, ні в сукупності з іншими обставинами, які враховувалися судом при винесенні рішення від 29.05.2014 року у цивільній справі №152/222/14-ц, не є нововиявленими в силу вимог ст.361 ЦПК України і не впливають на судове рішення у справі №152/222/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат. Також, зазначив, що ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 при зверненні із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами пропустили строк звернення, встановлений ст.362 ЦПК України, оскільки представники ОСОБА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 знайомилися і з матеріалами адміністративної справи, і з матеріалами цивільної справи №152/222/14-ц, приймали участь у їх розгляді.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши їх доводи та заперечення, дослідивши докази у справі в обсязі, який встановлений ухвалою суду від 01.12.2015 року без виходу в нарадчу кімнату, що відповідає вимогам ч.2 ст.365 ЦПК України, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів… Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України… Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси (ч.ч.1, 3 ст.14 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.361 ЦПК України та розясненнями, що містяться в п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.362 ЦПК України та розяснень, що містяться в п.11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», заяви про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1 ст.364 ЦПК України та розясненнями, що містяться в п.14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», заяви про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції, встановленим статтею 119 ЦПК, змісту судового наказу, встановленого ст.103 ЦПК, та вимогам щодо змісту, передбаченим статтею 364 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», «нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі… Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається».

При розгляді заяви ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановлено, що 29.05.2014 року Шаргородським районним судом за наслідками розгляду цивільної справи №152/222/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат ухвалено судове рішення.

Відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року у цивільній справі №152/222/14-ц позов ОСОБА_5 задоволено: визнано недійсними і скасовано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯП №254165 та серії ЯП №254166, видані Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 22.12.2010 року про право власності ОСОБА_8 на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0337 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Рахни-Лісові Шаргородського району на вул. Зарічна, 29; вирішено питання про стягнення судових витрат (а.с.145-146, 147-152 т.І).

Означене рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2015 року переглядалося в апеляційному та касаційному порядку за апеляційною та касаційною скаргами представника ОСОБА_2 ОСОБА_4

08.09.2014 року рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2015 року змінено рішенням Апеляційного суду Вінницької області в частині розподілу судових витрат, в іншій частині рішення Шаргородського районного суду залишено без змін (а.с.233-234 т.І).

05.11.2014 року ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 08.09.2014 року залишено без змін (а.с.257-258 т.І).

Судом встановлено, що під час розгляду справи №152/222/14-ц в Шаргородському районному суді приймали участь два представники ОСОБА_2, що була відповідачем у справі, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_4, що підтверджується Журналами судових засідань (а.с. 43-44, 47-48, 112-113, 142-144 т.І).

Представники ОСОБА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 неодноразово ознайомлювалися із матеріалами цивільної справи (а.с.63, 114 т.І), отримали рішення суду від 29.05.2014 року (а.с.153-154 т.ІІ).

Однією із підстав, проте, не єдиною, ухвалення Шаргородським районним судом рішення у справі №152/222/14-ц про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсними і скасування державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯП №254165 та серії ЯП №254166, виданих Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 22.12.2010 року про право власності ОСОБА_8 на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0337 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Рахни-Лісові Шаргородського району на вул. Зарічна, 29, стало ухвалення Шаргородським районним судом постанови від 13.11.2013 року у справі №230/4428/12 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_6, про визнання протиправними рішень та їх скасування і стягнення витрат, якою позов було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення 22 сесії 5 скликанння Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 19.03.2010 року про затвердження матеріалів по видачі державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8, вул. Зарічна, 29; у іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, подавала заяву про перегляд вказаної постанови Шаргородського районного суду від 13.11.2013 року у адміністративній справі №230/4428/12 за нововиявленими обставинами з тих самих підстав, що і у цивільній справі №152/222/14-ц, тобто у звязку із тим, що у адміністративній справі №230/4428/12 наявні дві постанови від 13.11.2013 року та від 18.11.2013 року, тоді як 18.11.2013 року судове засідання у справі не проводилося.

30.09.2015 року у адміністративній справі №230/4428/12 за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами постановлено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення (а.с.129-132 т.ІІ).

Вказана ухвала Шаргородського районного суду від 30.09.2015 року набрала законної сили (а.с.129-132 т.ІІ).

Судом відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, оскільки було встановлено, що Шаргородським районним судом за наслідками розгляду справи №230/4428/12 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання протиправними рішень та їх скасування і стягнення витрат прийнято постанову саме 13.11.2013 року. При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС України, складення судом постанови у повному обсязі відкладено на строк не більш як пять днів з дня закінчення розгляду справи, та у тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, 13.11.2013 року, проголошено вступну та резолютивну частини постанови, що вбачається із оригіналу вступної та резолютивної частини постанови, який знаходиться в матеріалах оглянутої судом адміністративної справи №230/4428/12, а також підтверджено Журналом судового засідання від 13.11.2013 року, що знаходиться в оглянутій в судовому засіданні адміністративній справі №230/4428/12.

Крім того, судом було встановлено при розгляді заяви ОСОБА_2, що повний текст постанови Шаргородського районного суду від 13.11.2013 року виготовлено 18.11.2013 року, що вбачається із її оригіналу, який знаходиться в матеріалах оглянутої судом адміністративної справи №230/4428/12 (аркуші оглянутої адміністративної справи 74-77 т.ІІ). При цьому в постанові Шаргородського районного суду від 13.11.2013 року зазначено, що її повний текст виготовлено 18.11.2013 року, відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС України.

Також, судом було встановлено, що інша постанова, зокрема від 18.11.2013 року, про що стверджує ОСОБА_2 у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, у справі №230/4428/12 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання протиправними рішень та їх скасування і стягнення витрат відсутня, що підтверджено при огляді в судовому засіданні тому І та тому ІІ адміністративної справи №230/4428/12.

Крім того, при розгляді заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами було встановлено, що у ЄДРСР України у справі №230/4428/12 наявна постанова від 18.11.2013 року.

Наявність у ЄДРСР України постанови від 18.11.2013 року пояснено технічною помилкою при внесенні вказаної постанови в автоматизовану систему КП Д-3 (а.с.134 т.ІІ), яка своєчасно не виправлена.

Враховуючи, що в автоматизованій системі КП Д-3 не виправлено технічну помилку і в ній міститься постанова в справі №230/4428/12, яка датована 18.11.2013 року, то за заявою представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 копія постанови з КП Д-3 з технічною помилкою, тобто датована 18.11.2013 року, видана останньому і долучена ним, в якості одного із доказів у цивільній справі №152/222/14-ц (а.с.14-17 т.І).

Вказана копія постанови у справі №230/4428/12, яка датована 18.11.2013 року замість 13.11.2013 року, тобто з технічною помилкою в даті, що встановлено ухвалою Шаргородського районного суду від 30.09.2015 року, яка набрала законної сили (а.с.129-132 т.ІІ), досліджувалася Шаргородським районним судом та використана в якості одного із доказів, але не єдиного, та однією із підстав, але не єдиною, для ухвалення рішення від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц про задоволення позову ОСОБА_5 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району, ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області, ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ, ОСОБА_6 про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в рішенні від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц суд, як на один із доказів, посилається на судове рішення у адміністративній справі №230/4428/12, копія з оригіналу якого долучена позивачем ОСОБА_5 до позовної заяви. З цієї копії вбачається, що вона відповідає оригіналу судового рішення, яке міститься в матеріалах адміністративної справи №230/4428/12. Проте, судом встановлено і підтверджується ухвалою суду від 30.09.2015 року, яка набрала законної сили, що у справі №230/4428/12 наявний оригінал однієї постанови від 13.11.2013 року, а в копії, що датована 18.11.2013 року, допущена помилка тільки в даті, інших помилок в ній не допущено.

Також, суд зазначає, що вказані ОСОБА_2 як нововиявлені обставини про перегляд цього рішення не є такими в розумінні ст.361 ЦПК України, оскільки представнику ОСОБА_2 ОСОБА_9, який приймав участь у розгляді адміністративної справи №230/4428/12, та представнику ОСОБА_2 ОСОБА_4, яка ознайомлювалася із матеріалами адміністративної справи №230/4428/12, було відомо, що постанову у цій справі прийнято і проголошено 13.11.2013 року, а не 18.11.2013 року, і що у адміністративній справі наявний оригінал однієї постанови, датований 13.11.2013 року. Датування ж копії постанови, яка видрукувана з автоматизованої системи КП Д-3, 18.11.2013 року є технічною помилкою, що стверджується повідомленням Шаргородського районного суду від 18.09.2015 року на заяву ОСОБА_7 (а.с.134 т.ІІ).

Ці обставини вже були предметом розгляду заяви ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами у адміністративній справі №230/4428/12 і встановлені ухвалою Шаргородського районного суду від 30.09.2015 року, яка набрала законної сили, тому, в силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Посилання Шаргородським районним судом в судовому рішенні від 29.05.2014 року у цивільній справі №152/222/14-ц як на одну із підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 на копію постанови у адміністративній справі №230/4428/12, яка помилково датована 18.11.2013 року, не дає суду підстав вважати, що рішення від 29.05.2014 року ухвалене з порушенням процесуальних норм, є завідомо неправильним і підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки обставина про ухвалення постанови від 13.11.2013 року була відома ОСОБА_2 та її представникам ОСОБА_9 та ОСОБА_4 при розгляді цивільної справи №152/222/14-ц; наявний оригінал лише однієї постанови від 13.11.2013 року у адміністративній справі №230/4428/12, що встановлено судовим рішенням ухвалою від 30.09.2015 року, яка набрала законної сили; обставини, на які посилається ОСОБА_2, як на нововиявлені, не можуть вплинути на висновки суду, зроблені в рішенні від 29.05.2014 року, про права та обовязки осіб , які беруть участь у справі. При цьому, обставини, на які посилається ОСОБА_2, як на нововиявлені, не могли потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, оскільки суд в рішенні від 29.05.2014 року зсилається на копію судового рішення у справі №230/4428/12, котрим встановлено певні обставини, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_5, і яка відповідає оригіналу та містить помилку лише в даті.

Таким чином, задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц було б порушенням норм ЦПК України, зокрема глави 4 розділу V ЦПК.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», «передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело.

У пунктах 51 та 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії», в пункті 91 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_10 проти України», в пунктах 24, 25, 27 постанови Європейського суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії», зазначено, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 параграф 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів… Правова певність передбачає дотримання принципу … остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обовязкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.».

В пунктах 42, 43, 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» зазначено, що принцип юридичної визначеності «вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обовязкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»)… процедура перегляду остаточного рішення у звязку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження… сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя… у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції (див. рішення у справі «Правєдная проти Росії», «Попов проти Молдови»)».

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що підстави для перегляду судового рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року за нововиявленими обставинами відсутні, скасування судового рішення не є виправданим в силу вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тому заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

При цьому, суд вважає безпідставним ствердження представника позивача адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_2 пропустила строк для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки воно спростовується нормами ЦПК України, зокрема, статтею 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 210, 361-365 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Славінська Н.Л.