Справа пр. №2/756/6744/15
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-Центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТОВ "Столиця-Центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба ГУЮ у м. Києві, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Окрім цього, згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема позивачем не зазначено ціну позову, хоча ним заявляється вимога майнового характеру про визнання права власності на нерухоме майно.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухома майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Підпунктом а) п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Крім того, відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України №3674-VI підлягає сплаті за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, право власності на яке позивач просить визнати за ним, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою.

Позивачем також заявляються вимоги про виділ в натурі ОСОБА_1 частку у розмірі 34/1000 із нерухомого майна майнового комплексу по АДРЕСА_1, а саме нежилі приміщення загальною площею 1033,80 кв.м., які складаються з приміщень виробничого корпусу №1 (літера Б), та частку у розмірі 9/10000 із нерухомого майна майнового комплексу по АДРЕСА_1, а саме нежилі приміщення загальною площею 41,445 кв.м., які складаються з приміщень виробничого корпусу №1 (літера Б), тобто дві вимоги немайнового характеру.

П.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Оскільки позивачем заявляється дві вимоги немайнового характеру, то судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 48,72 грн., однак, виходячи усього вищезазначеного, судовий збір сплачений ним не в повному обсязі, з порушенням вимог ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", та позивачем не враховано при цьому дійсну вартість нерухомого майна, право власності на яке останній просить визнати за ним. Крім того, позивачеві слід надати докази сплати судового збору окремо за кожну з вимог немайнового характеру або загальною сумою за всі такі вимоги, враховуючи ставки судового збору, встановлені Законом України "Про судовий збір".

Крім того, ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви просить зобов'язати третю особу Реєстраційну службу ГУЮ у м. Києві провести відповідні дії з реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нежилі приміщення виробничого корпусу №1 (літера Б) загальною площею 2166,9 кв.м., проте покладення на фізичну чи юридичну особу, яка не є відповідачем у справі, обов'язків вчинити певні дії не допускається, тому позивачеві слід уточнити свої позовні вимоги.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Так, позивачем зазначено у позовній заяві про те, що можливість поділу об'єкта нерухомого майна, який знаходиться у його власності, шляхом виділення з майнового комплексу підтверджується висновком №26/03-2015 експертного будівельно-технічного дослідження від 26.03.2015 року, проведеного експертом ТОВ "Судово-експертний альянс" Тітенко І.О., однак до матеріалів позовної заяви не додано даного висновку.

Також позивач вказує, що пропозиція та запрошення співвласникам щодо укладення договору про виділ в натурі належної йому частки у нерухомому майні були направлені співвласникам 31.12.2014 року та підтвердженням належного повідомлення останніх є реєстр відправлення рекомендованих поштових відправлень від 31.12.2014 року, повідомлення про вручення поштового відправлення, копії яких є додадтками до позовної заяви. Однак, в матеріалах позовної заяви, наданих суду, відсутні дані документи. Окрім цього, в справі відсутні посилання на докази на підтвердження того, що відповідач заперечує проти виділу в натурі ОСОБА_1 належної йому частки у нерухомому майні та що позивачу було в письмовому вигляді відмовлено в укладенні договору про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Також позивачем у позовній заяві вказано, що ним було придбано у власність нежитлові приміщення виробничого корпусу №1 (літера Б) ІV-го поверху на АДРЕСА_1 загальною площею 1033,80 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 09.08.2012 року №689 та частину нежитлових приміщень на першому поверсі виробничого корпусу №1 (літера Б) на АДРЕСА_1 загальною площею 41,445 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2013 року №2164. Однак, позивачем не додано до позовної заяви належним чином засвідчені копії вказаних договорів купівлі-продажу.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-Центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майнозалишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 07.12.2015 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька