Справа № 419/1877/15-ц
Провадження № 2/419/472/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.

при секретарі Краснопольському С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько позивача ОСОБА_4 помер 12.10.1994 року, а мати ОСОБА_5 померла 15.12.2013 року.

Заповіту ні батько, ні мати не залишили, тому спадкування належного їм майна має відбуватися за законом. Позивач є єдиною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому має право спадкувати належне їм майно, як спадкоємець першої черги за законом.

Спадщиною ОСОБА_4 є житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Первомайська, 1, с. Олександрівка Новоайдарського району Луганської області. Вказане майно було успадковане ОСОБА_5, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ОСОБА_5 належала також присадибна земельна ділянка площею 0,4610 га, розташована за адресою вул. Первомайська, 1, с. Олександрівка Новоайдарського району Луганської області та грошові кошти у сумі 10661,30 грн. на рахунку № 91551-35369 у ТВБВ 10012/08 АТ "Ощадний банк".

Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею ОСОБА_5, вона вважала, що будь-коли може оформити свої права на спадкове майно. Зараз вона мешкає у спадковому будинку та має намір там постійно проживати. Але коли у вересні 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3, з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище майно, їй було відмовлено, оскільки позивач не подала заяву про прийняття спадщини матері протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини та вважається такою, що не прийняла спадщину, і тому має звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного, позивач вимушена звернутися до суду з позовом у якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_6, у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 12.10.1994 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №015878 (а.с.5), а 15.12.2013 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №377706 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Первомайська, 1, с. Олександрівка Новоайдарського району Луганської області, який належав ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого 01.11.1988 року Новоайдарською районною радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Новоайдарської районної ради народних депутатів № 228 від 26.10.1988 року, право власності зареєстровано 02.11.1988 року Лисичанським БТІ, запис в реєстровій книзі № 60 (а.с.15). Вказане майно було успадковане ОСОБА_5, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Також, після смерті матері - ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме: присадибна земельна ділянка площею 0,4610 га, розташована за адресою вул. Первомайська, 1, с. Олександрівка Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на землю серії ЛГ № (а.с.16) та грошові кошти у сумі 10661,30 грн. на рахунку №91551-35369 у ТВБВ 10012/08 АТ "Ощадний банк" (а.с.18).

Заповіту ні батько, ні мати не залишили. Позивач є єдиною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-УР №0560348 (а.с.14), тому має право спадкувати належне їм майно, як спадкоємець першої черги за законом.

Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею ОСОБА_5, вона вважала, що будь-коли може оформити свої права на спадкове майно. Зараз вона мешкає у спадковому будинку та має намір там постійно проживати. При зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3, з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище майно, їй було відмовлено, оскільки позивач не подала заяву про прийняття спадщини матері протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину, і тому має звернутися до суду (а.с.23).

На даний час позивач ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду за визнанням своїх прав.

Судовим розглядом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 фактично набула право на спадщину після смерті ОСОБА_4, бо мешкала разом із чоловіком та вступила після його смерті в управління та володіння існуючим майно. Відповідно до ч. 2 ст. 248 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України, право на вклад у банку входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вона вважала, що будь-коли може оформити свої права на спадкове майно. При зверненні до нотаріуса, з метою отримати свідоцтва про право на спадкове майно, їй було відмовлено, оскільки позивач не подала заяву про прийняття спадщини матері протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідач та третя особа не заперечують проти позовних вимог. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1221, 1223, 1225, 1228, 1296, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 88, 130 ч. 4, 174 ч. 4, 209, 212 - 215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, а саме на:

житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудженнями, що розташований за адресою: вул. Первомайська, буд. 1, с. Олександрівка Новоайдарського району Луганської області, до складу якого входять: А1Жаа1 - житловий будинок, загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., Бб- літня кухня, В - сарай, Д - сарай, П -погріб, У - вбиральня, №1, №2, №3, №4, №5 - спорудження, що належав ОСОБА_4, який помер 12.10.1994 року;

земельну ділянку площею 0,4610 га, розташовану по вулиці Первомайська, 1, села Олександрівка Новоайдарського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 (згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛГ №), яка померла 15.12.2013 року;

грошові кошти на рахунку №91551-35369 у ТВБВ № 10012/08 АТ "Ощадбанк" в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що належали ОСОБА_5, яка померла 15.12.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.М. Іванова