Справа № 464/5919/15-ц
пр.№ 2/464/1638/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.11.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі ОСОБА_2 «КЕЙ-КОЛЕКТ») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0 від 25.04.2008 року у розмірі 35 407,23 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а також стягнути заборгованість за кредитним договором №0 від 25.04.2008 року у розмірі 1 220,97 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.04.2008 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 та Договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до вказаних договорів, Банк надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму 30000 доларів США з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 р. 25.04.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, між Банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 2126, згідно із яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за вищевказаними кредитними договорами та іпотечним договором. У травні 2015 року позивачу стало відомо про смерть позичальника 25.02.2010 року. Згідно із листом ОСОБА_7 Львівської державної нотаріальної контори, спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняв ОСОБА_1, якому 28.03.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У звязку з тим, що станом на день смерті, ОСОБА_3 заборгував позивачу кошти на загальну суму 36 628,2 доларів США, просить стягнути такі із спадкоємця в межах вартості спадкового майна.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

25 квітня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (кредитодавець), та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договори про надання споживчого кредиту за № 0 та № 0. Відповідно до даних договорів банк надав позичальнику кредит в сумі 1000 доларів США та 29000 доларів США відповідно з кінцевим терміном повернення 25 квітня 2018 р.

23 лютого 2010 р. ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті ОСОБА_7 львівською державною нотаріальної конторою заведено спадкову справу за № 358.

На підставі вимог ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Як передбачено ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За умовами ч.2 ст.1282 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

В матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, наявна претензія кредитора - АТ «УкрСиббанк» від 1 листопада 2010 р. про предявлення своїх вимог до спадкоємця ОСОБА_1 щодо виконання зобовязань за кредитними договорами № 0 та № 0 від 25 квітня 2008 р. З такої вбачається, що кредитору про смерть боржника стало відомо 10 червня 2010 р.

ОСОБА_7 Львівської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2010 р. повідомлено АТ «УкрСиббанк» про прийняття та реєстрацію згаданої претензії кредитора до спадкоємців.

Враховуючи обставини справи, АТ «УкрСиббанк» дотримано вимог ст.1282 ЦК України.

З огляду на наведене, безпідставним є покликання ОСОБА_2 «КЕЙ-КОЛЕКТ» на те, що про смерть позичальника дізналося у травні 2015 р.

28 березня 2011 р. відповідач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Згідно з даним свідоцтвом спадщина складається з 7/18 частин квартири АДРЕСА_2.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року, ухваленій у справі № 6-122цс13, яка в силу вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом встановлено, що 12 грудня 2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та позивачем ОСОБА_2 «КЕЙ-КОЛЕКТ» (фактор) укладено договір факторингу № 1, згідно з яким клієнт відступив факторові право вимоги сплати грошових коштів від ОСОБА_3 за кредитними договорами від 25 квітня 2008 р. за № 0 та № 0. Таким чином, позивач набув усіх прав вимоги за вказаними борговими зобовязаннями, а отже є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у даних правовідносинах.

Як роз'яснено у п.32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Згідно з представленою довідкою-розрахунком на час смерті ОСОБА_3 існувала заборгованість за згаданими кредитними договорами в наступних розмірах. Так, за кредитним договором від 25 квітня 2008 р. за № 0 загальна заборгованість становить 1220,97 доларів США, з яких: основний борг 975,01 доларів США; відсотки 245,96 доларів США. Загальний борг за кредитним договором від 25 квітня 2008 р. за №0 складає 35407,23 доларів США, а саме: основний борг 28274 доларів США; відсотки 7133,23 доларів США. Загальний борг по двох кредитних договорах становить 36628,20 доларів США.

При цьому, суд враховує розяснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до п.14 згаданої постанови у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Так, станом на 24 листопада 2015 р., тобто на день винесення рішення, заборгованість за кредитними договороми складає 36628,20 доларів США, що становить 877 216,08 грн.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 березня 2011 р. вартість спадкового майна, отриманого відповідачем становить 45750 грн. Відтак, в силу вимог ст.1282 ЦК України саме в цьому розмірі він повинен задовольнити вимоги кредитора за кредитними договорами і в цій сумі позов підлягає до задоволення. В решта позові слід відмовити.

Щодо строку позовної давності, то відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідач не заявив про позовну давність, суд з власної ініціативи позбавлений можливості вирішувати питання застосування такої та таке, як це передбачено ст.179 ЦПК України, не входить в предмет доказування.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Під час звернення до суду, позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн. що підтверджується платіжним дорученням від 7 липня 2015 р. №1370 р. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 190,74 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитними договорами №0 та №0 від 25 квітня 2008 р., в межах вартості майна, одержаного в спадщину - 45 750 (сорок пять тисяч сімсот пятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» 190 грн. 74 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.Ю. Теслюк