Пр. № 2др/336/13/2015
18 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Наумова О.О.,
при секретарі Сергієнко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,- задоволені частково, а саме, вказано:
«Припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на отримання від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року.
Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номерНОМЕР_2) від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) від сплати на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 за 12 місяців 2014 року у розмірі 9 259, 20 гривень (дев'ять тисяч двісті п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.»
Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.09.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. «Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року у цій справі змінити в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості зі сплати аліментів. Вважати правильним: «Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) від сплати на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 за шість місяців 2014 року у розмірі 3250,88 гривень. В іншій частині рішення залишити без змін.»

Позивач просить припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2014 року на отримання аліментів та звільнити ОСОБА_1 з 01.01.2014 року від сплати аліментів, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з 01.01.2014 року діти проживають разом з батьком ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд задовольнити заяву, а саме в резолютивній частині рішення зазначити конкретну дату виникнення та припинення прав і обов'язків сторін, а саме з 01.01.2014 року.

Відповідач та її представники заперечували проти задоволення заяви, надали заперечення, де зазначили, що заява про ухвалення додаткового рішення не відповідає вимогам ст.220 ЦПК України, а також вказують, що позивач своєю заявою фактично бажає змінити суть прийнятого рішення, просили відмовити в задоволенні вищевказаної заяви.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у справі, або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони надавали свої докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно роз'яснень ч. ч. 1 та 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» , додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Судом встановлено, що Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та апеляційним судом Запорізької області було встановлено, що діти з 01.01.2014 року проживають з батьком. Оскільки зазначені позовні вимоги розглядались судами при вирішені справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішенням, яким зазначити дату припинення права відповідача на аліменти та звільнення від сплати аліментів позивача на користь відповідача, а саме з 01.01.2014 року.

На підставі викладеного, керуючисьст. 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 336/10115/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яким: «Припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01.01.2014 року на отримання від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номерНОМЕР_2) з 01.01.2014 року від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.»

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя Наумов О.О.