УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про роз'яснення змісту рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16.09.2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Рішенням Зміївського районного суду від 16.09.2015 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на житловий будинок №44 по вул. Леніна в с. Геніївка Зміївського району Харківської області (літ. А-1, загальною площею 62,6 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м), з надвірними будівлями.

При постановленні зазначеного рішення суд виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 надано достатні докази, якими підтверджується, що він є спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого 25.09.2006 року діда ОСОБА_4, з яким він був зареєстрований та проживав однією сім'єю більше п'яти років в м. Харків, вул. Карпатська, 70, і вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України; інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, або відповідно до ст. 1269 ЦК України, немає; до складу спадщини, що відкрилася після померлого 25.09.2006 року ОСОБА_4, належить в цілому будинок №44 по вул. Леніна в с. Геніївка Зміївського району Харківської області, який належав померлому в 1/2 частині на підставі договору дарування, посвідченого виконкомом Геніївської сільської ради 01.10.1993 року р-р №178, а в 1/2 частині був ним успадкований після померлої 29.06.2003 року ОСОБА_5, але свідоцтво про право на спадщину не було ним отримане, тому відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

05.11.2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просив роз'яснити рішення суду та зазначити про те, чи дійсно судом у резолютивній частині рішення малося на увазі визнання за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 25.09.2006 року його діда ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку №44 по вул. Леніна в с. Геніївка Зміївського району Харківської області (літ. А-1, загальною площею 62,6 м2, житлова площа 39,2 м2) з надвірними будівлями в цілому.

В обґрунтування заяви вказав, що при зверненні до суду, він просив "визнати за ним, право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 25.09.2006 року його діда ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку №44 по вул. Леніна в с. Геніївка Зміївського району Харківської області (літ. А-1, загальною площею 62,6 м2, житлова площа 39,2 м2) з надвірними будівлями".

Після отримання копій вказаного рішення, він виявив, що у резолютивній частині рішення не визначені обставини, що слугували для визнання права власності (у його випадку це спадщина за законом після смерті 25.09.2006 року його діда ОСОБА_4А.), а також не визначена частка спадкового майна (ціла чи його частина).

Тобто, під час звернення до суду ним були вказані підстави для набуття права власності (спадкування за законом після смерті 25.09.2006 року його діда ОСОБА_4А.), а також очевидно, що просив він визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Статтею 221 ЦПК України передбачено, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

Відповідно до вимог ЦПК України, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення рішення. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст. 215 ЦПК України.

Роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового судового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом і він викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін в суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення вбачається, що внаслідок незрозумілості резолютивної частини рішення в частині зазначення підстав визнання права власності та частини нерухомого майна, на яке визнано право власності, ускладнено реалізацію постановленого судового рішення.

Для усунення зазначених недоліків не вимагається ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, заяву про роз'яснення судового рішення належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 197, ст. 221 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16.09.2015 року по справі №621/2297/15-ц.

Роз'яснити, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16.09.2015 року по справі №621/2297/15-ц за ОСОБА_1 визнано право власності в цілому на житловий будинок №44 по вул. Леніна в с. Геніївка Зміївського району Харківської області (літ. А-1, загальною площею 62,6 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м), з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом після померлого 25.09.2006 року діда ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: