РІШЕННЯ

іменем України

"01" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

за участю: представника позивача - Ліповуз Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним

В С Т А Н О В И В:

21.10.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТОВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору страхування від 15.04.2014 року (страховий поліс №АІ/0562825) недійсним посилаючись на невідповідність такого договору вимогам закону, оскільки поліс страхування товариством не видавався, а відповідачем не сплачувався за ним страховий платіж.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що фактично вказаний договір з відповідачем не укладався, поліс страхування не видавався, страховий платіж страхувальник не вносив.

Посилаючись на вимоги статей 203, 215 ЦК України, спеціальну норму - ст. 18 Закону - представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2014 року ОСОБА_2 видано поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0562825.

30 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 28 липня 2014 року у місті Миколаєві на перехресті вулиці Бутоми та вулиці Г.Карпенка за участю транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобілю Nissan Тiida, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

ТОВ СК «Альфа-Гарант» зазначаєо, що бланк страхового полісу, виданого відповідачу, не був реалізований та страхувальником не було внесено страховий платіж.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ст. 18 Закону для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Таким чином, законодавець у ст. 18 Закону розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

При вирішенні спору потрібно розмежували поняття «недійсність договору», «неукладений договір», «набрання чинності договором».

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу .

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , недійсним може бути визнано лише укладений договір. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти у позові з такою вимогою.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що спірний договір страхування з відповідачем ОСОБА_2 не був укладений, оскільки була відсутня воля у позивача на його укладення, клопотань про зміну предмету або підставу позовних вимог заявлено не було, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові товариству з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення в повному обсязі виготовлено 01.12.2015 року.

Суддя Старжинська О.Є.