Номер провадження: 22-ц/785/6079/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та участі у її вихованні і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу для тимчасового виїзду за межі України без згоди та супроводу батька і про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2014 року, ОСОБА_4звернувся із позовом про визначення способу участі у вихованні дитини, і, остаточно уточнивши вимоги просив: зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні і участі у вихованні сина ОСОБА_5, визначити спосіб участі у вихованні шляхом періодичних побачень із сином не рідше двох раз на тиждень і не менше 4 годин, можливість спільного відпочинку не рідше одного разу на три місяці, відвідування дитиною місця проживання не рідше одного разу на місяць і можливість спільного відпочинку за кордоном не рідше одного разу на рік.

Позов обгрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі з 1998 року, у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5. У зв'язку із припиненням сімейних стосунків сторони проживають окремо, а дитина проживає разом із відповідачкою.

Посилаючись на те, що між ним і відповідачкою склались неприязні відносини, відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з сином і у його вихованні, позивач просив позов задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, звернулась із зустрічним позовом про усунення перешкод шляхом надання згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України, і, остаточно уточнивши вимоги, просила: надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів та дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супруводу батька, а також позбавити ОСОБА_4батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5.

Зустрічний позов обгрунтовано тим, що батько дитини у випадку виїзду дитини за кордон на відпочинок або для оздоровлення, всіляко ухиляється від надання згоди на виїзд сина, крім того, відповідач ухиляється від своїх обов'язків і не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема не надає необхідної матеріальної допомоги дитині.

Представники ОСОБА_4.і ОСОБА_3, підтримали вимоги своїх довірителей і не визнали вимоги один одного. Представник третьої особи не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року позов ОСОБА_4.і зустрічний позов ОСОБА_3задоволені частково: суд зобов'язав ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 зустрічам і спілкуванню батька із сином ОСОБА_5 2002 року народження, встановив спосіб участі батька у вихованні сина шляхом систематичних зустрічей щосуботи з 9.00 до 17.00 години, другий день та святкові дні за попередньою домовленістю батьків; суд надав ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до будь-якої країни світу ОСОБА_5. 2002 року народження, без згоди та супроводу батька, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_4 і про задоволення зустрічного позову у повному обсязі, посилаючись на незаконість рішення суду; невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і вимогам Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну", Правилам перетинання державного кордону громадянами України.

У засіданні колегії суддів: представник ОСОБА_3 скаргу підтримав; представник ОСОБА_4скаргу не визнав.

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає зміні та скасуванню на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для зміни або скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 у частині надання дозволу на тимчасовий виїзд, однак резолютивна частина рішення у цій частині, відповідно до Правил перетинання державного кордону громадяннами України /затверджені постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року з наступними змінами, далі - Правила/, викладена нечітко, що буде перешкодою для виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.4 пп.2 абз.9 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супровуду другого з батьків.

Зважаючи на викладене, резолютивна частина рішення суду у цій частині підлягає викладенню відповідно до п.4 пп2 абз.9 Правил.

Суд, відмовляючи ОСОБА_3 у позові про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду зазначив у рішенні, що змінився порядок видачі проїзних документів, крім того, ОСОБА_4не заперечував проти оформлення таких документів.

Визнання відповідачем позову не є підставою для відмови у позові.

Згідно із п. 20 пп. 2 Постанови КМУ від 07.05.2014 року № 152 /зі змінами від 26.11.2014 року №682/, у разі оформлення паспорта для виїзда закордон, особі, яка не досягла 16-річного віку проїзні документи оформлюються на підставі анкети-заяви одного з батьків /якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа/. При цьому, не вимагається заява від другого батька лише у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон для особи, яка є іноземцем або особою без громадянства.

За таких обставин, рішення суду у частині відмови у позові про надання дозволу на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову

Рішення суду у частині задоволенні позову ОСОБА_4.і у частині відмови у зустрічному позові про позбавлення батьківських прав підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи частково позов ОСОБА_4 у частині усунення перешкод у зустрічах та спілкуванні батька із сином, а також у частині встановлення способу участі батька у вихованні сина виходив з того, що той з батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Висновок суду першої інстанції у цій частині відповідає обставинам справи і вимогам закону - ст.ст. 141, 153, 157 СК України.

За висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі-Орган опіки та піклування) від 20.02.2015 року, ОСОБА_3не повинна перешкоджати батьку у спілкуванні із сином ОСОБА_5 2002 року народження, а спосіб участі батька у вихованні дитини визначено шляхом встановлення систематичних зустрічей щосуботи з 9.00 до 17.00 години, крім того, у другий дань та святкові дні, за попереднім узгодженням між батьками дитини (а.с.116,117).

Зазначений висновок, з врахуванням обставин справи, відповідає інтересам дитини.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанціїх дійшов правильного висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини відповідно до висновку Органу піки та піклування.

Обгрунтованим є і рішення суду у частині відмови у зустрічному позові про позбавлення батьківських прав.

Відмовляючи у позові про позбавлення батьківських прав суд виходив з того, що ОСОБА_3, належними та допустимими доказами не довела того, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Висновок суду у цій частині відповідає вимогам ст. 164 ч.1 п.2 СК України.

Встановлено, що дитина ОСОБА_5 2002 року народження проживає разом із матір'ю. Батько дитини, ОСОБА_4, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 23.10.2014 року, регулярно сплачує аліменти на утримання щомісячно по 5 000 гривень, має бажання спілкуватись та виховувати дитину.

Всупереч ст. 60 ЦПК України, ОСОБА_3, не надала ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів того, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За висновком Органу опіки та піклування від 16.03.2015 року, позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 2002 року народження є недоцільним (а.с.114,115).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у зустрічному позові про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.п.1,2, 308, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРИШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2015 року у частині часткового задоволення зустрічного позову про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України - змінити, виклавши у цій частині резолютивну частину рішення у новій редакції:

Надати дозвіл ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4.

Рішення Приморського районого суду м. Одеси від 09 квітня 2015 року у частині відмови у зустрічному позові про надання дозволу оформити проїзні документи без згоди - скасувати.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про надання дозволу оформити проїзні документи - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3 право оформлювати проїзні документи на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не досяг 16-річного віку, без згоди батька ОСОБА_4.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2015 року у частині задоволення позову ОСОБА_4про зобов'язання не перешкоджати зустрічам і спілкуванню з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини, відмови у зустрічному позові ОСОБА_3про позбавлення батьківських прав - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Н.Д. Плавич