Справа № 1018/5399/12 Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3915/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 26 26.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року,

встановила:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №014/2564/81/68152, укладеним 19 лютого 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 в розмірі 1930276 грн. 35 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок НОМЕР_1, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, с/т «Райдуга»; земельну ділянки НОМЕР_1, площею 0,0722 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, с/т «Райдуга», яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 та земельну ділянку НОМЕР_3, площею 0,0597 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, с/т «Райдуга», яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4.

Визначено спосіб звернення стягнення - реалізацію предмета іпотеки (вказаних садового будинку та земельних ділянок) через прилюдні торги.

Встановлено початкову ціну реалізації предмету іпотеки, окремо, по кожному із об'єктів права власності, на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції сплачений судовий збір в сумі 1609 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції сплачений судовий збір в сумі 1609 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволено позову.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/2564/81/6815, відповідно до якого позивач надавав відповідачу грошові кошти у сумі 200000 доларів США, строком до 19 лютого 2016 року зі сплатою відсотків 13% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачами 19.02.2008 року укладено договір іпотеки нерухомого майна.

Виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором забезпечувалось іпотекою нерухомості - садовим будинком під номером НОМЕР_1, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, СТ «Райдуга»; земельною ділянкою під номером НОМЕР_1, площею 0,0722 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, СТ «Райдуга» та передана для ведення садівництва; земельною ділянкою під номером НОМЕР_3, площею 0,0597 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, СТ «Райдуга» та передана для ведення садівництва. Вказані обставини підтверджуються іпотечним договором від 19 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі 1227.

В подальшому 30 грудня 2009 року позичальником та банком укладено додаткову угоду №01 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту.

В цей же день сторонами укладено та посвідчено нотаріусом договір про внесення змін №01 до іпотечного договору щодо повернення кредиту.

Заявою на видачу готівки, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи підтверджується одержання ОСОБА_3 від позивача кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором станом на 07.12.2011 року в розмірі 1930276 грн. 35 коп., що складається із заборгованості за кредитом 1605205 грн. 91 коп., заборгованості за відсотками 135897 грн. 33 коп., заборгованості по пені за прострочення кредиту 63290 грн. 87 коп., заборгованість по пені за прострочення відсотків 125882 грн. 23 коп.

Із вищенаведеного вбачається, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач ОСОБА_3 порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно зо звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ч.1 ЦК України встановлюється, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ч.1 п.1 ЦК України визначено строк (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень вказаної статті Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону.

Також, колегія суддів погоджується з обраним способом реалізації іпотеки, а саме звернення - шляхом продажу на прилюдних торгах та встановлення початкової ціни реалізації предмету іпотеки, окремо, по кожному із об'єктів права власності, на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки він є обґрунтованим та повністю ґрунтується на вимогах закону.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.