№ 308/8817/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.11.2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом Синенко ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 та Кредит» в особі відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит» та Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення коштів та відсотків за договором депозитного вкладу, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася в суд з даним позовом мотивуючи його тим, що 07.07.2014 року вона уклала з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» особі відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит» договір №300131/80383/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого вона надала відповідачу грошові кошти в сумі 15000 доларів США під 12% річних до 12.07.2015 року.

Зазначає, що після спливу вказаного строку вона 13.07.2015 року звернулася до Банку з вимогою щодо повернення їй суми банківського вкладу та відсотків, однак така залишена без задоволення.

Згідно довідки відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит» №81 від 17.07.2015 року залишок коштів на її депозитному рахунку складає 16523,83 долари США з яких 15000 доларів США депозитні кошти та 1523,83 долари США нараховані відсотки.

У звязку з цим, просить суд стягнути на її користь з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» вказану суму.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач - ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» надіслав суду письмове заперечення проти позову, згідно якого позов не визнає, вважаючи такий безпідставним. Зазначає, що на підставі постанови Правлінн НБУ від 17.09.2015 року №612 ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних і у ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» введено тимчасову адміністрацію, а відповідно до ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, і таким чином вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав. Вказує, що виплата сум вкладів проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми. У звязку з цим, просить у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання відповідачі повторно не зявилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, не повідомили суд про причини неявки, а тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит», в особі начальника відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит», було укладено договір №300131/80383/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_3 надає ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» грошові кошти в сумі 15000 доларів США під 12% річних, на строк від 07.07.2014 року по 12.07.2015 року. Після закінчення цього строку, відповідно до п.6 Договору, вклад повертається вкладникові зі сплатою процентів.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивачем надано ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» грошові кошти в іноземній валюті - 15000 доларів США, що стверджується меморіальним валютним ордером №39443 від 07.07.2014 року.

В свою чергу, ОСОБА_2, по закінченню строку вкладу, на заявлену вимогу вкладника, взяте на себе зобовязання по поверненню суми вкладу та процентів не виконує.

Зобовязання, в силу вимог ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою.

В судовому засіданні встановлено, що по закінченні строку депозиту, 13.07.2015 року Вкладник подала до Банку заяву про повернення грошових коштів (вкладу) та нарахованих відсотків, але останнім така залишена без задоволення.

Згідно довідки відповідача - відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит» від 17.07.2015 року за №81, станом на 17.07.20145 року залишок коштів на депозитному рахунку позивача №2620.5.230623.002 складає 16523,83 долари США з яких 15000 доларів США - депозитні кошти та 1523,83 долари США - нараховані відсотки.

Суд вважає, що такі дії (бездіяльність) Банку суперечить основним законам, які мають вищу юридичну силу - Конституції України та ЦК України, а також умовам Договору.

ОСОБА_3 є власником грошових коштів розміщених на вкладному рахунку в ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» на підставі договору 300131/80383/370-14 банківського вкладу (депозиту) «Класік» у іноземній валюті від 07.07.2014 року, відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст.ст.316, 317, 319, 321, 325 ЦК України вона не може бути обмежена в своїх правах щодо володіння, розпорядження і використання зазначених грошових коштів на власний розсуд. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що незалежно від того чи був укладений договір банківського вкладу на умовах видачі вкладу на першу вимогу чи на умовах повернення вкладу із закінченням встановленого договором строку, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення.

Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

В своїх письмових запереченнях відповідач - ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» посилається на ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу відмови у задоволенні даного позову.

Такі твердження відповідача суд вважає безпідставними, оскільки вказаною нормою Закону передбачені лише певні обмеження, які застосовуються під час процедури тимчасової адміністрації, а саме не здійснення задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також інші обмеження, проте зазначена стаття не містить обмежень щодо можливості стягнення судом відповідного боргу. Більш того, у ч. 1 ст. 52 цього закону передбачений порядок погашення уповноваженою особою Фонду вимог фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності) у шосту чергу за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» суми депозитного вкладу та процентів за договором №300131/80383/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 07.07.2014 року в розмірі 16523,83 долари США є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання з кого саме із відповідачів має бути стягнута на користь ОСОБА_3 сума депозитного вкладу за вказаним договором, з нарахованими відсотками, суд приймає до уваги той факт, що вказаний Договір Владником був укладений з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит», яке має статус юридичної особи і зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та вважає, що зазначені кошти на користь позивачки мають бути стягнуті з юридичної особи ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит», оскільки зобовязання за укладеним Договором, виникли саме у ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит».

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача - ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, які складають 365,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.41 Конституції України, ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 316, 317, 319, 321, 325, 509, 525, 526, 530, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 11, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 та Кредит» в особі відділення №99 м.Ужгород АТ «ОСОБА_2 та Кредит» та Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення коштів та відсотків за договором депозитного вкладу задовольнити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 та Кредит» ()на користь ОСОБА_3 16523 (шістнадцять тисяч пятсот двадцять три) доларів США 83 центи суми депозитних коштів та нарахованих процентів за договором №300131/80383/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 07.07.2014 року, а також 365,40 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом десяти днів з моменту отримання рішення відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5