РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Холявка Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ГУ МВС України в Харківській області, ОСОБА_3 про відновлення порушеного права власника, зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, виданої 25.05.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, звернувся із позовом до ГУ МВС України в Харківській області, ОСОБА_3 про відновлення порушеного права власника, зняття арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_1, та її рідному брату ОСОБА_2, в інтересах якого вона діє на підставі довіреності, на праві власності належить по 1/9 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину, р. № 4-4468, від 25 листопада 1997 року, виданого 8 Харківською державною нотаріальною конторою та по 1/3 частині відповідно до свідоцтва про право на житло від 21 березня 1995 року, р. № 2-95-25255, виданого ХМЦПДЖФ.

25 червня 1999 року на стадії досудового слідства слідчим СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. в межах кримінальної справи № 2199062, було винесено постанову, згідно до якої з ціллю забезпечення цивільного позову було накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_2, в тому числі і квартиру 2 по вул. Галинській м. Харкова без зазначення частки, тобто на всю квартиру. Арешт було накладено в інтересах відповідача ОСОБА_6

Підставою для звернення до суду став той факт, що на належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об'єкти нерухомого майна накладено арешт в рамках кримінальної справи, учасником якого є останній.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 1999 року брат заявниці був засуджений за ст. 215-3 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Цим же вироком було задоволено цивільний позов потерпілого відповідача ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів у розмірі 8 441, 38 грн.

Грошова сума за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_6 була виплачена ОСОБА_1, про що свідчить його нотаріальна заява від 27 травня 2015 року про отримання 8 441, 38 грн. і відсутність майнових та інших претензій до ОСОБА_2, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7, р. № 511.

Єдиною перешкодою у користуванні та розпорядженні приватною власністю за адресою: м. Харкові, вул. Галинська б. 19 кв. 2 є арешт, накладений 25.06.1999 р. постановою слідчого СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. у забезпечення цивільного позову у кримінальній справі № 2199062, що зареєстрований 29 серпня 2007 року Першою Харківською Державною нотаріальною конторою.

Зважаючи на вищевикладене представник позивачки, яка діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 просить звільнити з-під арешту належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2.

У судове засідання позивачка не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності його довірительниці.

У судове засідання представник відповідача ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_8 не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 15 травня 2013 року розглянув справу № 6-26 цс 13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Виходячи із вищевказаного, ухвалою від 31.08.2015 р відкрито провадження по справі в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі по даній справі є належними, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Судом встановлено, ОСОБА_1, та її рідному брату ОСОБА_2, в інтересах якого вона діє на підставі довіреності, на праві власності належить по 1/9 частини квартири АДРЕСА_1.

Право власності вони набули на підставі свідоцтва про право на спадщину, р. № 4-4468, від 25 листопада 1997 року, виданого 8 Харківською державною нотаріальною конторою та по 1/3 частині відповідно до свідоцтва про право на житло від 21 березня 1995 року, р. № 2-95-25255, виданого ХМЦПДЖФ.

Постановою слідчого СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. на стадії досудового слідства в межах кримінальної справи № 2199062, 25 червня 1999 року, з метою забезпечення цивільного позову, було накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_2, в тому числі і квартиру 2 по вул. Галинській м. Харкова без зазначення частки, тобто на всю квартиру. Постанова була зареєстрована 29 серпня 2007 року Першою Харківською Державною нотаріальною конторою

Проте позивачка учасником кримінальної справи не являлася. Однак діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, який був підсудним у кримінальній справі, на підставі довіреності, виданої 11.04.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківсько області строком до 10.04.2019 року.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 1999 року брат заявниці був засуджений за ст. 215-3 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Цим же вироком було задоволено цивільний позов потерпілого відповідача ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів у розмірі 8 441, 38 грн.

Стягнута грошова сума була передана ОСОБА_6, який згідно свідоцтва про шлюб, змінив прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_3, в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Вимогами ст.391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.7 ст.319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов»язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що на квартиру АДРЕСА_3, постановою слідчого СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. в межах кримінальної справи № 2199062, 25 червня 1999 року було накладено арешт. Постанова слідчого зареєстрована 29 серпня 2007 року Першою Харківською Державною нотаріальною конторою. Однак, на теперішній час матеріальні збитки за даною кримінальною справою потерпілому відшкодовані у повному обсязі, а при ухвалені вироку та після відшкодування шкоди не вирішувалось питання стосовно скасування заходів забезпечення цивільного позову. Тобто арешт на квартиру АДРЕСА_4 знятий не був.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, накладення арешту на майно, яке належить позивачу та особі, в інтересах якої він діє, перешкоджає останнім розпоряджатися цим майном, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту належні ОСОБА_1 та особі, в інтересах якої вона діє ОСОБА_2 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_4, що був накладений 25.06.1999 р. постановою слідчого СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. межах кримінальної справи № 2199062.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1, що діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити з-під арешту належні ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_5, накладеного постановою слідчого СУ ХГУ ГУМВС України в Харківській області Мальцевим А.А. від 26 червня 1999 року, яка зареєстрована 29 серпня 2007 року Першою Харківською Державною нотаріальною конторою.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях