АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про скасування обмежень у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2, звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та просив скасувати обмеження у праві виїзду за межі України, які були вжиті відносно нього ухвалою Ленінського районного суду м. Севастополя від 31.05.2015 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ухвала Ленінського районного суду м. Севастополя від 31.05.2015 року про забезпечення позову шляхом обмеження божника у праві виїзду за межі України є безпідставною та не відповідає нормам процесуального законодавства.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про скасування обмежень у праві виїзду за межі України - закрито.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В скарзі посилалася на те, що суд не з'ясував обставини, що мали значення для справи та порушив норми процесуального права. Суд не взяв до уваги, що Ленінський районний суд м. Севастополя знаходиться на території АР Крим, який на даний час є окупованим і відносно нього діє Закон України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якого було визначено підсудність позовної заяви, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2015року, а тому суд повинен був розглянути позовну заяву.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, яка доводи скарги підтримала, представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Севастополя від 31.05.2010 року, в справі за позовом акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в порядку забезпечення позову було обмежено у праві виїзду за межі України відповідачів по справі.

Закриваючи провадження в даній справ, суд першої інстанції виходив з того, що ЦПК України, передбачений інший порядок оскарження такої ухвали, а також порядок скасування заходів забезпечення позову, а тому подана позивачем позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він в повній мірі відповідає вимогам закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає незаконною ухвалу Ленінського районного суду м. Севастополя від 31.05.2010 року, якою в порядку забезпечення позову, було його обмежено у праві виїзду за кордон.

Вказана ухвала суду відповідно до ч.1 п.2 та п. 24-1 ст. 293 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином законом визначений інший порядок для перевірки законності обмеження позивача у праві виїзду за межі України.

Тобто суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що перевірка законності судових рішень здійснюється не шляхом розгляду позовів, а в інший передбачений Законом спосіб, а тому обґрунтовано закрив провадження в даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що апеляційним судом була визначена підсудність для розгляду такої позовної заяви на правильність постановленої судом ухвали не впливає.

При цьому колегія суддів роз'яснює позивачу, що він має право захистити свої права, або шляхом оскарження ухвали про забезпечення позову та обмеження його у праві виїзду за межі України, або шляхом подачі заяви про скасування цих заходів забезпечення позову з попереднім визначенням підсудності за такою заявою через Апеляційний суд м. Києва.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому вона відповідно до ст. 312 ЦПК України не може бути скасована.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: