Номер провадження: 22-ц/785/9698/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів: Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Книгницького О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення міської ради, -

встановила;

22.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Вилківської міської ради за №797-VІ-XXІX від 03.04.2014 року «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів ОСОБА_2А.».

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що у вересні 2013 року він звернувся до Вилківської міської ради з заявою про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення йому земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,1 га на вул. Сонячній у м. Вилкове. Заява була подана на конкретну земельну ділянку із зазначенням її місця розташування. Однак Вилківська міська рада вказаним вище рішенням відмовила у наданні такого дозволу, без посилання на причини такої відмови. Причини відмови викладені у протоколі №36 від 01.04.2014 року засідання депутатської земельної комісії Вилківської міської ради.

Позивач вважає, що вказані у протоколі причини для відмови у наданні у власність спірної земельної ділянки не ґрунтуються на законі.

Рішенням Кілійського районного суду від 23.09.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у звязку з тим, що заявлені вимоги не доведені стороною у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суд скасувати у звязку порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги апелянта задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача. який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1,п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вони не доведені ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як судом не у повному обсязі встановлені обставини, що мають значення для розгляду справи, та порушені норми матеріального і процесуального права.

Згідно ч.6ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у приватну власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення ч.7ст.118 ЗК України.

У разі відмови органу місцевого самоврядування у передачу земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується у судовому порядку ч.11ст.118 ЗК України.

Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації ч.7ст.118 ЗК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Вилківської міської ради із заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,01 га, яка розташована на вул. Сонячній у м. Вилкове Одеської області, для будівництва індивідуального гаражу. До заяви ОСОБА_2 надав план розташування бажаної земельної ділянки.

Рішенням за №797-VІ-XXІX від 03.04.2014 року «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів ОСОБА_2А.» Вилківська міська рада відмовила позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,01 га, яка розташована вул. Сонячній у м. Вилкове для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу із земель житлової та громадської забудови. Причини відмови у вказаному рішенні не зазначені.

Натомість, у якості підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення землеустрою на спірну земельну ділянку, відповідач надав витяг з протоколу №36 від 01.04.2014 року засідання депутатської земельної комісії Вилківської міської ради, в якому підставами для такої відмови зазначено;

- що, розміщення гаражів, відповідно до п.3.24 ДБН-360-92, передбачено переважно вбудованими або прибудованими до житлових будинків по лінії забудови або в глибині ділянки;

- поряд з земельною ділянкою, яку просить виділити у власність позивач, знаходиться земельна ділянка, виділена для каналізаційної насосної станції;

- земельна ділянка, яку просить виділити у власність позивач є єдиним виходом із земельної ділянки, яка виділена у користування ОСОБА_3, на вул. Сонячну у м. Вилкове.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів встановлено, що в рішенні Вилківської міської ради за №797-VІ-XXІX від 03.04.2014 року відсутні підстави, згідно яких ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. Оскільки відповідач відмовив позивачу у праві на приватизацію спірної земельної ділянки, то відповідно до вимог ч.11ст.118 ЗК України про це необхідно було зазначити у цьому рішенні, так як вказаною нормою Закону не передбачено прийняття рішень про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Вилківською міською радою при ухвалені оскаржуваного рішення були допущені порушення ч.ч.6,7,11ст.118 ЗК України, на які суд першої інстанції не звернув уваги та не дав їм належної оцінки.

Приймаючи до уваги, що відповідач у якості відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання у власність спірної земельної ділянки послався на підстави такої відмови, які вказані у протоколі №36 від 01.04.2014 року засідання депутатської земельної комісії Вилківської міської ради, які були розглянуті судом першої інстанції, колегія суддів визнає, що зазначені підстави не ґрунтуються на законі і не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, в матеріалах цивільної справи міститься викопування із генерального плану м. Викове а.с.22, а також план розташування земельної ділянки - а.с.14,15, наданий відповідачем та план розташування земельної ділянки, доданий позивачем до заяви а.с.13, які є однаковими, та містять інформацію про наступне:

1) на спірній земельній ділянці не знаходяться житлові будинки позивача чи інших осіб. Вона є окремою земельною ділянкою площею 0,01 га, без жодних житлових будинків, розташованих біля цієї земельної ділянки. Тому посилання відповідача на порушення вимог п.3.24 ДБН-360-92 у разі надання у власність позивачу спірної земельної ділянки у власність є безпідставними, та не мають правового відношення до цього питання.

2) спірна земельна ділянка розташована біля каналізаційної насосної станції, і знаходиться на відстані трьох метрів від огорожі цієї станції. Тому доводи відповідача про те, що поряд зі спірною земельною ділянкою розташована каналізаційна насосна станція не є правовою підставою для відмови позивачу у приватизації цієї земельної ділянки.

3) земельна ділянка, яка виділена у користування ОСОБА_3 має два виходи. Один вихід на вул. Сонячну у м. Вилкове, інший вихід на вул. Прикордонну у м. Вилкове. Вулиця Прикордонна виходить на вулицю Сонячну. Тому довід відповідача про те, що у разі надання у власність позивачу спірної земельної ділянки земельна ділянка ОСОБА_3 залишиться без виїзду на вул. Сонячну є надуманим та таким, що суперечить вказаним вище доказам.

Встановлені апеляційним судом Одеської області обставини підтверджуються також фотографіями спірної земельної ділянки та прилягаючих до неї інших земельних ділянок, які прикладені апелянтом до апеляційної скарги у якості доказу безпідставно прийнятого відповідачем рішення.

Приймаючи до уваги встановлені обставини та вказані вище норми матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, так як вони ґрунтуються на законі і доведені наданими позивачем доказами.

Після скасування рішення Вилківської міської ради за №797-VІ-XXІX від 03.04.2014 року «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів ОСОБА_2А.» заява ОСОБА_2 до Вилківської сільської ради від 11.12.2013 року про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,01 га, яка розташована на вул. Сонячній у м. Вилкове Одеської області підлягає повторному розгляду на черговій сесії Вилковської міської ради.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена у повному обсязі і його позовні вимоги задоволені у повному обсязі, сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 175 грн. 52 коп. та апеляційної скарги у розмірі 535 грн. 92 коп. підлягає стягненню з Вилківської міської ради на користь апелянта, відповідно до вимог ч.1ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1,п.4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Визнати не законним та скасувати рішення Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області за №797-VІ-XXІX від 03.04.2014 року «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів ОСОБА_2А.».

Стягнути з Вилківської міської ради Одеської області (м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Кірова 20, код ЄДРПОУ невідомий) на користь ОСОБА_2, (м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Сонячна 6/1, ІІН НОМЕР_1) судовий збір у загальному розмірі 711 гривен 44 коп..

Заяву ОСОБА_2 від 11.12.2013 року про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,01 га, яка розташована на вул. Сонячній у м. Вилкове Одеської області підлягає повторному розгляду на черговій сесії Вилковської міської ради Кілійського району Одеської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6