КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-2071/11
Провадження № 4-с/488/35/15 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі Маліновській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ Миколаївобленерго на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наданої заяви 10.08.2015 р. на адресу ПАТ Миколаївобленерго надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.03.2015 р. на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження, а саме у зв'язку з відсутністю ідентифікаційного коду боржника.

11.08.2015 р. стягувачем направлено скаргу на постанову державного виконавця, після чого 29.09.2015р. було отримано відповідь, в якій роз'яснено, що відповідно до вимог ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження в виконавчому документі повинний бути зазначений індивідуальний ідентифікаційний код боржника.

22.04.2013р. ПАТ Миколаївобленерго було направлено до Корабельного ВДВС ММУЮ виконавчий лист стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 6778,79 грн. та 30,00 грн. судових витрат.

18.09.2013р. стягувачем отримано постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження, в зв'язку з відсутністю майна у боржника.

Після чого стягувачем неодноразово направлявся виконавчий лист разом з заявою про відкриття виконавчого провадження на адресу Корабельного ВДВС, при цьому повертався виконавчий документ без виконання з тих самих підстав.

15.01.2015р. стягувачем вчетверте було направлено виконавчий лист на виконання, після чого 10.08.2015р. отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.03.2015р., в якій зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження та п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме відсутній реєстраційний номер. При цьому державним виконавцем було зазначено, що стягувач має право звернутись до суду який видав виконавчий документ для приведення його у відповідність із вимогами ст. 18 Закону, не беручи до уваги, що виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні та по якому здійснювалися виконавчі дії.

Згідно ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, п. 3 ч.3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження просили скасувати постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого документу від 17.03.2015р., та зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання та вчинити необхідні дії, передбачені Законом.

Як вбачається правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 р. (Справа 6-45цс14) Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Отже, не можна погодитись з висновком суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так як зазначена постанова прийнята з підстав перегляду судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах (випадок передбачений ч.1 ст. 355 ЦПК України) , то виникає висновок про правомірність вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.03.2015р. - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.03.2015 р. в справі № 2-1414/416/12.

Зобов'язати державного виконавця прийняти вказаний виконавчий лист до виконання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г.М. Лазарева