Справа № 459/3800/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника ДП «Львіввугілля» Пашкутської Н.М.

представника ВВДФССНВВПЗУ Вандзьо О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Львіввугілля» шахти «Степова», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про визнання довідки шахти «Степова» ДП «Львіввугілля» № 74/1434 від 25.08.2011 року такою, що не відповідає вимогам постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року і є неправомірною, зобов'язання ДП «Львіввугілля» видати належно оформлену довідку про середню заробітну плату, з виключенням з розрахункового періоду травня місяця 1991 року, призначення страхових виплат відділення та зобов'язання призначити страхові виплати, відповідно до належно оформленої довідки ДП «Львіввугілля» шахта «Степова» про середню заробітну плату без зазначення всіх реквізитів та розрахованого підприємством середньомісячного заробітку, з порушенням вимог постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року та визначення ним середнього заробітку взамін підприємства, визнання незаконним, зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області призначити страхові виплати відповідно до належно оформленої довідки виданої ДП «Львіввугілля» шахта «Степова»,

в с т а н о в и в :

Позивач в серпні 2015 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що він працював з 1972 по 01.04.1991 року на підприємствах ДП «Львіввугілля», останнім місцем його праці була шахта № 10 «Великомостівська». Висновком МСЕК від 16.08.2011 року йому було встановлено 25 % втрати професійної працездатності, а висновком від 01.03.2014 року - інвалідом ІІІ групи з втратою 40 % професійної працездатності. Постановою фонду від 01.09.2011 року йому було призначено виплату страхових сум за отриманим на шахтах профзахворюванням. Вважає, що розмір страхових виплат визначений неправильно що стосується визначення середньомісячного заробітку, коефіцієнтів заробітку, включення при визначенні середнього заробітку квітня місяця 1991 року страхові внески за який не було сплачено шахтою. Крім того, призначення виплат відбулось на підставі довідки шахти, яка була оформлена не в порядку та відповідно до форми визначеної додатком № 6 постанови КМУ № 1266. В розрахунковий період було включено квітень 1991 року в якому він вже не працював, зарплати не отримував і страхові внески шахтою не перераховувалися. Просить визнати довідку шахти «Степова» ДП «Львіввугілля» такою що не відповідає вимогам додатку 6 постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року та неправомірною, зобов'язати шахту видати йому належно оформлену довідку, зобов'язати фонд призначити страхові виплати відповідно до належно оформленої довідки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, позивач суду пояснив, що під час страйку, тобто в березні-квітні 1991 року він на шахті не відмічався, а тому і зарплата йому не нараховувалася. З заявою про видачу нової довідки на шахту «Степова» (колишня назва шахта № 10 «Великомостівська») він не звертався. Пояснив, що страхову виплату йому було нараховано з врахуванням довідки виданої шахтою «Степова», хоч при визначенні розміру страхових виплат не повинно враховуватися період, за який підприємством не нараховувалися страхові внески.

Представник відповідача ДП «Львіввугілля» позов не визнала, вважає, що шахтою було видано довідку правильно.

Представник Фонду проти позову заперечила.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 від 17.03.1971 року, останній з 03.08.1987 року по 04.05.1991 року працював на Шахті № 10 «Великомостівська», після чого був звільнений за власною заявою на підставі ст. 38 КЗпП України. Факт звільнення позивача з шахти також стверджується копією заяви про звільнення та наказом № 109п від 06.06.1991 року.

25.08.2011 року Шахтою «Степова» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_1 було видано довідку про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат, відповідно до якої місяцями розрахункового періоду 1990-1991 року є: листопад 1990 року, грудень 1990 року, січень 1991 року, лютий 1991 року, березень 1991 року, квітень 1991 року. з даної довідки також вбачається, що ОСОБА_1 заробітну плату за березень та квітень 1991 року нараховано не було.

З повідомлення ВП Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» № 4/1168 від 18.09.2014 року вбачається, що внески на страхування від нещасних випадків та профзахворювань із заробітної плати ОСОБА_1 за період з жовтня 1990 року по червень 1991 року не утримувалися.

Відповідно до повідомлення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді № 33-06-1/П від 01.08.2014 року, ОСОБА_1 було встановлено 25 % стійкої втрати професійної працездатності з датою зарахування з 07.07.2011 року, про що свідчить виписка з акту огляду МСЕК № 030872 від 16.08.2011 року. Шахтою для визначення середньої заробітної плати було подано довідку про розмір заробітної плати (довідка № 7-4/1434 від 25.08.2011 року) яка передувала місяцю, в якому настав страховий випадок згідно п. 4 Постанови КМУ від 26.09.2001 року № 1266. Керуючись п. 12 Постанови КМУ від 26.09.2001 року № 1266 відділенням фонду було проведено визначення середньої заробітної плати з коригуванням заробітної плати наданої підприємством до заробітної плати у галузях економіки за розрахунковий період (11.1990 р. по 04.1991 р.)

Перед настанням страхового випадку в розрахунковому періоді ОСОБА_1 відпрацював неповні календарні місяці, тому середня заробітна плата в галузях економіки за розрахунковий період була проведена до фактично відпрацьованого ним часу і становить, крім іншого, в березні 1991 року, 29 робочих днів чергова відпустка, коефіцієнт заробітної плати - 0,0000, даний місяць виключається з розрахункового періоду згідно п. 4 Постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року; в квітні 1991 року - 479,70 грн. (479,70 грн.: 21 день*21 дні) 22 робочих дні відсутній без поважних причин, коефіцієнт заробітної плати -0,0000.

Відповідно до п.3.6.1 Постанови Правління Фонду від 27.04.2007 року № 24 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» щомісячна страхова виплата визначається як частка від середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку, яка виплачується відповідно до ступеня втрати професійної працездатності.

На дату встановлення вперше стійкої втрати професійної працездатності позивачу діяв Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений Постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266.

Згідно п. 22 даного Порядку, довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій Фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату.

П. 4 Порядку передбачено що розрахунковим періодом для застрахованих осіб є останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Відповідно до п. 12 Порядку, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Червонограді було проведено визначення середньої заробітної плати позивачу з коригуванням заробітної плати наданої підприємством до заробітної плати в галузях економіки за розрахунковий період з листопада 1990 року по квітень 1991 року у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль