АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6040/15-ц Головуючий суддя І інстанції Панас Н. Л.
Провадження № 22-ц/790/7606/15 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Ковган С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.01.2015 року відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 5-го поверху №52-1,-52,-23, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач за відсутності договору на постачання теплової енергії фактично безпідставно отримував теплову енергію за рахунок позивача, за яку в добровільному порядку відмовився сплачувати, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01 травня 2015 року становить 9096 грн. 88 коп. На підставі викладених обставин та відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії, яка згідно до Закону України «Про теплопостачання» є товаром на суму 9096 грн. 88 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням, позивач в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи; на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказав, що суд залишив без дослідження і правової оцінки той факт, що на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 15.01.2015 р. відповідачу належить нежитлові приміщення загальною площею 159,4 кв.м. в літ. «А5», які знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Леніна,б. 80, які обладнані системою опалення, що є єдиною та невід'ємною частиною системи опалення вищезазначеного жилого будинку, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Даний факт підтверджується Актом обстеження системи теплопостачання теплоспоживчого об'єкту від 17 листопада 2014 р. № 173/1770 та актами № 173/2968 від 23.10.2014 р. про підключення до системи теплопостачання, №173/6686 від 14.04.2015 - про відключення споживача від системи теплопостачання.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, за відсутності всіх учасників судового засідання, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні розписки, а.с. 45, 46. При цьому відповідач в судове засідання не з?явилася і не направила свого представника без зазначення причин такої неявки, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст.. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключено на договірних засадах.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов?язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на підставі типового договору.

Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 5-го поверху № 52-1, - 52, - 23, які розташовані за адресою АДРЕСА_1. Згідно до розрахунку заборгованості позивача, який був перевірений судом, відповідає є абонентом КП «Харківські теплові мережі», користується послугами опалення, але оплату за даний вид комунальних послуг не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01 травня 2015 року становить 9096 грн. 88 коп.

Факт надання послуг позивачем підтверджується відповідними актами позивача про до джерела теплової енергії у зазначений у позові період, а.с. 10,11. Відповідних актів про ненадання чи неналежну якість надання послуг за період стягнення заборгованості матеріали справи не містять, не були вони надані відповідачем й при апеляційному розгляді справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд відхилив доводи позивача, що між сторонами фактично склалися договірні відносини, внаслідок чого відповідач повинний провадити оплату за використану теплову енергію, за їх недоведеністю і при цьому посилався на те, що позивач не надав доказів підписання такого договору, або добровільної оплати відповідачем наданих їй позивачем послуг.

Однак при цьому суд, встановивши, що відповідач є фактичним споживачем послуг позивача з постачання теплоенергії, і з ним за надані послуги на заявлену у позові суму не розраховувався, безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ст. 11 ЦК України, як передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 24 закону України «Про теплопостачання» передбачено обов'язок відповідача, як споживачів послуг позивача своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за статтею 25 вказаного Закону України у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Суд не взяв до уваги надані позивачем докази, лист позивача до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу теплової енергії № 12519 від 01.07.2014 року, оформлений на підставі акту контролю за режимами теплоспоживання від 05.06.2014 року № 173/1251 і розрахунку теплового навантаження, надсилання якого підтверджується опис поштового вкладення та квитанції поштових відправлень з поштовим штемпелем від 22.08.2014 року. Крім того, в листі міститься претензія стосовно несплати заборгованості за спожиту теплову енергію за вказаною адресою (а.с. 8-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У даному випадку прийняттям пропозиції позивача є фактичні дії відповідача по використання наданої позивачем теплової енергії, про що свідчать надані позивачем акти підключення, проти чого відповідач не заперечив і не від'єднав належні їй приміщення від мережі теплопостачання, якою надавали заявлені в позові послуги.

Пунктами 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено внесення плати за надані послуги у разі відсутності засобів обліку води і теплової енергії споживачем не пізніше 20 числа місяця відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно до наявного в матеріалах справи розрахунку позивача, відповідач є абонентом КП «Харківські теплові мережі», користується послугами опалення, але оплату за даний вид комунальних послуг не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2015 року становить 9096 грн.88 коп. (а.с.5).

Таким чином, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи;не застосував вищевказані норми матеріального права, які підлягали до застосуванню, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду підлягає скасуванню, із ухваленням нового - про задоволення позову повністю, із відшкодуванням за рахунок відповідача понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року - скасувати.

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9096,88 грн., а також - 243,60 грн. понесених судових витрат .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: