АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №760/6726/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11140/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції:Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
20 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» про стягнення витрат на відновлювальний ремонт та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в якому просив стягнути з відповідача витрати на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 13 117 грн. 32 коп., моральну шкоду у розмірі 2500 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 819 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн..Посилався на те, що 27.04.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Опель Астра G» д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який належить йому на праві власності, та автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який належить на праві власності ОСОБА_7Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року визнано винним у порушенні ПДР водія ОСОБА_6 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу АС 2070860 від 03.04.2013. Після настання страхового випадку ОСОБА_3 із заявою від 14.05.2013 звернувся до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». 24.05.2013р. авто-експертом відповідача ОСОБА_8 був складений протокол огляду транспортного засобу. 18.06.2014 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 09.07.2013р. відповідач повідомив про те, що ремонт автомобіля позивача є економічно не обґрунтованим, бо утилізаційна вартість даного автомобіля згідно звіту складає 38267 грн. 59 коп. В подальшому відповідачем було прийнято рішення про виплату страховки в розмірі 23012,80 грн.. ОСОБА_3 із заявою 14.06.2013р. звернувся до КНДІСЕ і замовив незалежне автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля з метою визначення незалежної вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП. Згідно висновку судових експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 експертного автотоварознавчого дослідження від 02.07.2013р. вартість відновлювального ремонту складає 35 310,28 грн. Тому позивач вважає, що різниця між висновками як зацікавленої сторони так і незалежної сторони становить 12297,48 грн. У зв'язку з чим у позивача виникло право витребування недоплаченої суми коштів у зазначеному вище розмірі. Також позивач просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 5% від суми обов'язкової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих та яка становить відповідно 2500 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, які наявні в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст.29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За умовами ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу додорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Судом встановлено, що 27 квітня 2013 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів «Опель Астра G», д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який належить йому на праві власності, та автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який належить на праві власності ОСОБА_7

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2013 року, водіяавтомобіля ВАЗ держ.номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді за ст.124 КУпАП (а.с.50-51).

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ» д.н, НОМЕР_2, є ОСОБА_7, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно Полісу №АС/2070860 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 179).

14 травня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (а.с. 182-183).

Згідно протоколу №0895 огляду транспортного засобу від 24 травня 2013 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_8 були зафіксовані виявлені пошкодження автомобіля «Опель Астра G» д.н. НОМЕР_1 (а.с.45-46).

Як вбачається зі звіту №0895 з оцінки транспортного засобу від 30 травня 2013 року, виконаного ФОП «ОСОБА_8» за заявою ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra 1,41», держ.номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження при ДТІІ складає 62045,39 грн. з урахуванням фізичного зносу автомобіля (а.с. 184-188).

Згідно звіту №0895-ОСТ, складеного 10.06.2013 ФОП «ОСОБА_12», утилізаційна вартість автомобіля марки «Opel Astra 1,41», держ.номер НОМЕР_1 складає 38267,59 грн., в т.ч. ПДВ 6377,93 грн. Вартість відновлювального ремонту, з рахуванням коефіцієнта зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним (а.с.202-203).

Листом від 03 липня 2013 року №3851 ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомило ОСОБА_3, що згідно звіту №0895 з оцінки транспортного засобу, а саме автомобіля «Опель Астра G» д.н. НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту становить 73887,02 грн. Ринкова вартість автомобіля, що перебував у користуванні становить 62045,39 грн. Також зазначено, що ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди. Утилізаційна вартість автомобіля «Опель Астра G» д.н. НОМЕР_1 згідно звіту №0895-ОСТ становить 38267,59 грн. З урахуванням вимог закону, страховиком прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 23012 грн. 80 коп., виходячи з наступного розрахунку: 62045,39 грн.-38267,59 грн.+235,00 грн.-1000,00 грн.=23012,80 грн., де 235,00 грн. - витрати на послуги евакуатора; 1000,00 грн. - франшиза, згідно Полісу ОСЦПВВНТЗ №АС/2070860 (а.с.9).

На звернення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про отримання копій документів та надання роз'яснень, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» листом вих.№8422 від 05 грудня 2013 року їй надало відповідь з посиланням на п.п.30.1, 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та повідомило про прийняте рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 23012 грн. 80 коп., а також роз'яснило право про можливість ознайомитись з результатами оцінки або з матеріалами страхової справи (а.с.212-214).

Слід зазначити, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №6012/13-54 від 02 липня 2013 року, яким позивач обґрунтовує вартість свого матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra 1,41», держ.номер НОМЕР_1 (53140,57 грн.), що відповідно перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (48474,99 грн.) (а.с.30).

Крім того, згідно акту №064 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27 липня 2013 року ФОП ОСОБА_13 здійснив ремонт та технічне обслуговування автомобіля ОСОБА_3 марки «Опель Астра G» д.н. НОМЕР_1 на загальну вартість 13500 грн. (а.с.42).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 23 012,80 грн..

ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, як зазначив позивач, автомобіль відремонтований, реальної вартості виконаних робіт по його ремонту суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія не знаходить та погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відшкодування витрат за відновлювальний ремонт у розмірі 13 117,32 грн..

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1,2 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 вищевказаної Постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Демчука В.В. від30 квітня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007566 від 28.04.2013, закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В постанові також зазначено, що відповідно до Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 наявні у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не спричинили розладу здоров'я і, очевидно, не можуть бути віднесені до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тому виключають діяння ОСОБА_6 наявність складу злочину, передбаченого ст.286 КК України (а.с.48-49).

Згідно виписки Центру «Головний військовий клінічний госпіталь» МОЗ України №18 від01 липня 2013 року ОСОБА_3 отримав закриту черепно-мозкову травму в результаті ДТП 27.04.2013 року (а.с.39-40).

Оскільки позовні вимоги було заявлено лише до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», полісом обов'язкового страхування стягнення моральної шкоди не передбачено, а також, всупереч положенню ст.60 ЦПК України, ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджують завдання йому моральної шкоди, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в стягненні моральної шкоди в розмірі 2 500 грн..

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 5 000,00 грн., пов'язаних із отриманням правової допомоги, то відповідно до ст.84 ЦПК України витрати на правову допомогу відшкодовуються, якщо вони пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Відповідно до роз'яснень п.48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наданий ОСОБА_3 договір №0-10 від 05 жовтня 2013 року про надання юридичних послуг, укладений між ним та ОСОБА_4, згідно якого вартість послуг складає 5 000 грн. (а.с.22-24) не є належним доказом понесених витрат на правову допомогу, оскільки не наданого погодинного розрахунку фактично наданих та отриманих послуг, а також відсутні докази щодо сплати ОСОБА_3 та отримання ОСОБА_4 вказаної суми коштів. У зв'язку з цим, а також враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати на правову допомогу, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка, що обґрунтовано доводами судового рішення і не спростовується доводами апеляційної скарги..

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-