Ухвала

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про повернення автомобіля,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року представник Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про повернення автомобіля.

В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, у відповідності до витягу з наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської облдержадміністрації від 14 вересня 2005 року № 89 інваліда II групи загального захворювання ОСОБА_5, мешканця с. Вербовець Комівського району було забезпечено в якості гуманітарної допомоги автомобілем DAIMLERCHRYSLER, 1999 року випуску. ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід ОСОБА_5 помер. Пункт 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 вказує, що після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда упродовж шести місяців з дня смерті інваліда. Автомобіль, термін експлуатації якого менше, ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або упродовж не більше 6 місяців з дня його смерті. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту у повному комплекті для реалізації, в установленому порядку. Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини інваліда, вилучається відповідними підрозділами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням департаменту. Встановлений чинним законодавством термін на переоформлення автомобіля вийшов, а відповідач не переоформив і не повернув вказаний автомобіль департаменту. Просив зобов'язати відповідача, члена сім'ї померлого інваліда ОСОБА_5 повернути позивачу гуманітарний автомобіль DAIMLERCHRYSLER, 1999 року випуску, отриманий інвалідом безкоштовно.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким зобовʼязано

ОСОБА_4 повернути Департаменту соціальної політики Івано-Франівської обласної державної адміністрації гуманітарний автомобіль DAIMLERCHRYSLER , отриманий інвалідом безкоштовно.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року та залишити в силі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п. 37 Порядку від 08 вересня 1997 року, у зв'язку зі смертю інваліда ОСОБА_5 та наявністю в нього членів сім'ї автомобіль підлягає перереєстрації на позивача як члена сім'ї за місцем, де інвалід перебував на обліку як власник цього автомобіля.

Судом встановлено, що 14 вересня 2005 року наказом № 89 головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА про умови видачі інвалідам спецавтотранспорту відповідно до медичних показань, визначених актом огляду обл. МСЕК від 06 червня 2005 року № 472 гр. ОСОБА_5, інваліду II групи загального захворювання, відповідно до п. 2 Порядку надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2001 року № 128 та відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ ГД-10655 від 04 вересня 2005 року підлягає забезпеченню автомобілем DAIMLERCHRYSLER, безплатно відповідно до копії Витягу з наказу (а. с. 5, 6).

Відповідно до копії Свідоцтва про дарування від 30 червня 2005 року засвідченого печаткою нотаріуса в м. Брауншвайґ, громадянин Німеччини ОСОБА_7 подарував як гуманітарну допомогу для головного управління праці і соціального захисту населення міста Івано-Франківськ, регіональне управління, з подальшою передачею інвалідові другої групи, ОСОБА_5, жителю с. Вербовець,Косівського району Івано-Франківської області легковий автомобіль Daimler-Chrysler, ідент. Номер НОМЕР_1, об'єм 1,7999 см3, 1999 року випуску (а. с. 8 - зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 03 травня 2012 року (а. с. 7).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, постійно проживала та вела спільне господарство з 28 жовтня 1954 року до моменту смерті ОСОБА_5, що стверджується копією Довідки № 25/02.2-18 від 30 січня 2015 року виданої виконкомом Вербовецької сільської ради (а. с. 30) і копією паспорту громадянина України (а. с. 29 - зворот).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції Українизакони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції Україниміститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно п. 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999(в редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля), після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Порядок 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність, постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року, якою затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, пункт 41 якого по іншому регулював питання про залишення після смерті інваліда у його сім'ї автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога.

Частиною четвертою статті 4 ЦКвизначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Питання про вилучення після смерті інваліда в його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому надавався автомобіль як гуманітарна допомога.

У справі, що розглядається, таким нормативно-правовим актом є Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року, відповідно до п. 41 якого у редакції, чинній на час смерті інваліда, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Отже, ураховуючи, що права та обов'язки у членів сім'ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню доспірних правовідносин підлягає Порядокзабезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07 листопада 2012 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-118цс12.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення,на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про зобов'язання повернути Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації гуманітарний автомобіль DAIMLERCHRYSLER, 1999 року випуску, отриманий інвалідом безкоштовно, оскільки права та обов'язки у членів сім'ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок 2006 року.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року в справі за позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про повернення автомобіля, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко