справа № 208/2421/15-ц
№ провадження 2/208/1198/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області «Про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом»,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири №35, що розташована у будинку №16 по вул. Сачка у м.Дніпродзержинську в порядку спадкування за заповітом, вчиненим 23.05.2012 року ОСОБА_4. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати у розмірі 870,96 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 03.04.2014р. померла його бабуся - ОСОБА_4, яка за життя вчинила заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачу. Після смерті бабусі він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить 1/2 частина квартири №35, що розташована у будинку №16 по вул. Сачка у м.Дніпродзержинську. Разом з цим, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 із посиланням на відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності останньої на спірне нерухоме майно. Водночас, через те, що, відповідач, який є співвласником вищевказаної квартири, відмовився надати йому правовстановлюючі документи на вказану квартиру, він, позивач, позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті бабусі - ОСОБА_4, та, змушений звернутися до суду для вирішення даного питання у судовому порядку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій позов підтримав, та просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що визнає позов ОСОБА_1

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про смерть, виданого Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 03.04.2014 року померла ОСОБА_4, яка, 23.05.2012 року вчинила заповітом, яким все належне їй на час смерті майно заповіла позивачу ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, 24.04.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Згідно роз'яснень, наданих позивачу приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, останній рекомендував позивачу звернутись до суду через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності померлої ОСОБА_4 на квартиру №35, що розташована у будинку №16 по вул. Сачка у м.Дніпродзержинську.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Як вбачається з письмових роз'яснень нотаріуса від 12.01.2015р., нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії та, рекомендував звернутись до суду для вирішення питання про прийняття спадщини у судовому порядку.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сачко, 16-35; Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1995р. Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому м. Дніпродзержинська на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_4; відповіді, наданої на запит нотаріуса Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 16.04.2014р.; на час смерті ОСОБА_4 володіла правом власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сачко, 16-35.

Водночас, будучи спадкоємцем ОСОБА_4, її онук позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати спадок через відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом з причини відсутності даних про право власності померлої ОСОБА_4 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Разом з цим, згідно ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-IV від 01.07.2004р., державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, згідно ч.4 ст.3 вищевказаного Закону N 1952-IV від 01.07.2004р., права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно виникло у останньої до набрання чинності вищезазначеного Закону N 1952-IV від 01.07.2004р. При цьому, згідно довідки ОКП «Дніпродзержинське БТІ» реєстрація права ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, що дає підстави суду дійти висновку, що, право останньої на спірне нерухоме майно на час розгляду позовних вимог позивача є дійсним.

При цьому, як встановлено судом в ході розгляду справи, станом на 15.07.2015р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вчиненим 18.09.2007р. ОСОБА_7, право спільної часткової власності на 1/2 частину спірної квартири зареєстроване за відповідачем - ОСОБА_8.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, 23.05.2012 року ОСОБА_4 вчинила заповіт, яким все належне їй на час смерті майно заповіла позивачу ОСОБА_1

При цьому, доказів, підтверджуючих факт визнання вказаного заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцем за заповітом матеріали справи не містять.

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи що, отримати у досудовому порядку Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 позивач не має можливості, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов висновку, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Встановлені в ході розгляду справи обставини дають підстави суду дійти витсновку що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області «Про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 03 квітня 2014 року ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири №35, що розташована у будинку №16 по вул. Сачка у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 55,6 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 870 (вісімсот сімдесят) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.