Cправа № 127/4215/15-ц
Провадження № 6/127/1054/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Вінницяї

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., за участю: секретаря Шарапанівського Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що у Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження №49093233 з примусового виконання виконавчого листа № 127/4215/15-ц від 20.10.2015 Вінницького міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 548 907, 75 грн. Заборгованість по сплаті боргу боржником не погашена.

Наведене змусило державного виконавця звернутись до суду з даним поданням.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції не з'явився, хоча про час та місце розгляду подання повідомлявся завчасно та належним чином. Однак, в поданні державний виконавець зазначив про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши подання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження № 49093233 з примусового виконання виконавчого листа № 127/4215/15-ц від 20.10.2015 Вінницького міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 548 907, 75 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, і до таких обставин віднесено, зокрема, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункту «г» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання державного виконавця, зокрема, має містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Суду не надано доказів того, що у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обов'язку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

З подання, поданого державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, вбачається відсутність належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на неї судовими рішеннями. Суду не надано доказів того, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобов'язання.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити державному виконавцю Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Жмудь