У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Черкаської обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральної міжрайонної дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, АТ «Райффайзен Банк Аваль» про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 травня 2014 року ним було направлено заяву до голови комісії соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Черкаської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - комісія соціального страхування) із вимогою надати йому повідомлення про відмову у призначенні допомоги з тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АВІ № 107200 та належним чином завірену копію протоколу № 2/1 від 14 лютого 2013 року, згідно з яким прийнято рішення про відмову у призначенні вказаної допомоги. Листом № 02-2-1-00/1062 від 10 червня 2014 року за підписом члена комісії соціального страхування ОСОБА_9 йому було відмовлено у наданні необхідних документів.

Позивач вказував на те, що голова комісії соціального страхування ОСОБА_8, якій було адресовано заяву, допустила бездіяльність, оскільки не надала позивачу відповіді на його заяву, а член відповідної комісії ОСОБА_9, на думку позивача, безпідставно надав йому відповідь на заяву, допустивши при цьому порушення строків надання такої відповіді.

Посилаючись на те, що бездіяльність ОСОБА_8 та дії ОСОБА_9 порушують вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також на те, що протиправними діями ОСОБА_9 йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність голови комісії соціального страхування ОСОБА_8; визнати протиправною відмову в наданні інформації та надання відповіді на запит з порушенням строку членом комісії соціального страхування ОСОБА_9; зобов'язати голову комісії соціального страхування протягом п'яти днів надати позивачу повідомлення про відмову в призначенні допомоги з тимчасової непрацездатності та копію протоколу засідання комісії з соціального страхування № 2/1 від 14 лютого 2013 року; стягнути з члена комісії соціального страхування ОСОБА_9 завдану матеріальну та моральну шкоду у розмірі 1 571 грн 56 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2014 року частково задоволено клопотання відповідачів, змінено відповідачів у справі з голови комісії соціального страхування ОСОБА_8 та члена комісії соціального страхування ОСОБА_9 на Черкаську обласну дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2014 року залучено до розгляду справи співвідповідачем Центральну міжрайонну виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2015 року залучено до розгляду справи співвідповідачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Черкаської обласної дирекції.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 березня 2015 року, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральної міжрайонної дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, АТ «Райффайзен Банк Аваль» про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації. Роз'яснено позивачу його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує дії посадових осіб суб'єкта владних повноважень.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції також виходив з того, що позивач звернувся до суду із позовом з підстав порушення його прав на доступ до публічної інформації та вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з положеннями якого рішення, дії чи бездіяльність розпорядників публічної інформації оскарження до суду відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

До висновків про необхідність закриття провадження у справі суди дійшли без належного врахування матеріалів справи, вимог позивача та суб'єктного складу учасників процесу.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

При цьому, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду із позовом про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації, ОСОБА_6 вважав, що його права порушені відповідно головою комісії соціального страхування та членом цієї комісії.

Використовуючи свої процесуальні права, позивач визначив суб'єктний склад учасників процесу, зокрема визначив відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Визначення відповідачів у справі є правом позивача, а заміна первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача проводиться судом за клопотанням позивача (ст. 33 ЦПК України).

Будь-яких клопотань позивача про заміну відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на Черкаську обласну дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральну міжрайонну дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та АТ «Райффайзен Банк Аваль» матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово наполягав на участі у справі як відповідачів голови комісії соціального страхування ОСОБА_8 та члена комісії соціального страхування ОСОБА_9

Натомість, замінюючи вказаних відповідачів на відповідні дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та АТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції, що залишилось поза увагою апеляційного суду, без належних правових підстав змінив суб'єктний склад учасників процесу.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення з урахуванням вимог позивача та визначеного ним суб'єктного складу учасників процесу необхідно виходити з такого.

Позов ОСОБА_6 обґрунтовано тим, що бездіяльність ОСОБА_8 та дії ОСОБА_9 порушують, на думку позивача, вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також на те, що протиправними діями ОСОБА_9 йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Статтею 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

У заяві від 12 травня 2014 року ОСОБА_6 просив голову комісії надати йому повідомлення про відмову у призначенні допомоги з тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АВІ № 107200 та належним чином завірену копію протоколу № 2/1 від 14 лютого 2013 року, згідно з яким прийнято рішення про відмову у призначенні вказаної допомоги. При цьому, заявник керувався положеннями Закону України «Про звернення громадян».

Для правильного вирішення справи, що розглядається, суду необхідно з'ясувати чи є відомості, надання яких вимагав ОСОБА_6 публічною інформацією у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», чи є голова комісії соціального страхування ОСОБА_8 та член комісії соціального страхування ОСОБА_9 розпорядниками публічної інформації та чи порушено діями або бездіяльністю вказаних осіб права позивача, про що заявлено в позові.

Встановлення цих обставин, з урахуванням доводів позивача та визначеного ним предмету і підстав позову та суб'єктного складу учасників процесу буде відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Допущені судами порушення норм процесуального права призвели до передчасних висновків про необхідність закриття провадження у справі, що відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик