АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/7290/2015 головуючий у 1-й інстанції: Цимбал І.К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Соколової В.В.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки "Співдружність" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, за апеляційною скаргою кредитної спілки "Співдружність" на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року кредитна спілка "Співдружність" (далі - КС "Співдружність") звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та просила відповідно до положень ст. 625 ЦК України стягнути солідарно з відповідачів на свою користь інфляційні втрати в розмірі 173594 грн. 79 коп. та три проценти річних у розмірі 36337 грн. 88 коп. за період з 3 липня 2013 року по 2 грудня 2014 року, у зв'язку з невиконанням судового рішення.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 3 квітня 2015 року у задоволенні позову КС "Співдружність" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі КС "Співдружність", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково відніс зобов'язання, що виникли на підставі рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 7 вересня 2011 року, до зобов'язань, які виникли із кредитного договору (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України), та не звернув уваги на те, що предметом спору є саме стягнення боргу, який виник у зв'язку з невиконанням судового рішення (ч. 5 ст. 11 ЦК України); крім того, суд залишив поза увагою те, що чинним законодавством передбачено право звернення кредитора до суду з позовом про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення заборгованості.

Представник КС "Співдружність" - Єштокіна В.В. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 7 вересня 2011 року позов КС "Співдружність" до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь КС "Співдружність" заборгованість за кредитним договором № 80205/с від 11 лютого 2008 року в розмірі 897243 грн. 51 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2307 грн. 66 коп. (а. с. 15).

27 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про можливість реструктуризації суми боргу.

У відповідь на вказану заяву, 24 грудня 2014 року КС "Співдружність" повідомила про залишок боргу за виконавчим листом № 1239/11, виданого 27 лютого 2012 року Солом'янським районним судом міста Києва, в розмірі 847454 грн. 41 коп. та за виконавчим листом № 753/5379/13 від 6 вересня 2013 року - в розмірі 17485 грн. 14 коп. Крім того, запропонувала заплатити до кінця року 50% суми боргу або реструктуризувати вказану суму боргу на 24 місяці. за умови сплати кінця року 25% суми боргу та сплати за виконавчим листом від 6 вересня 2013 року в повному обсязі (а. с. 62).

30 грудня 2014 року між КС "Співдружність" та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір до кредитного договору № 80205/с від 11 лютого 2008 року (а. с. 57-59).

Згідно п. 1.1.2 додаткового договору сторони домовилися про те, що ОСОБА_2 до 30 грудня 2016 року зобов'язується погасити частину боргових зобов'язань, які виникли згідно кредитного договору № 80205/с від 11 лютого 2008 року, в розмірі 423727 грн. 20 коп.

При цьому, сторони погодили, що за умови належного виконання умов п. 1.1.2 додаткового договору, інша частина боргових зобов'язань вважається такою, що анульована (прощена) спілкою в день підписання даного додаткового договору, і позичальник вважається таким, що виконав свої боргові зобов'язання, що виникли згідно умов кредитного договору перед спілкою в повному обсязі; всі зобов'язання, передбачені кредитним договором, є припиненими з моменту сплати суми коштів, передбачених п. 1.1.2 цього договору. Також спілка зобов'язується протягом 10 календарних днів з моменту набрання чинності даного додаткового договору відмовитись від всіх ініційованих нею судових спорів, які на момент підписання цього договору знаходяться в провадженні в судах та предметом яких є стягнення грошових коштів з позичальника за неналежне виконання кредитного договору № 80205/с від 11 лютого 2008 року, а також звернутися із заявою до ДВС Дарницького РУЮ про закінчення виконавчого документа по виконавчому провадженню № 31511620 (п. 1.1.3 додаткового договору).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 достроково виконала умови зазначеного додаткового договору від 30 грудня 2014 року та сплатила повну суму частини боргових зобов'язань, визначеної цим договором, що підтверджується відповідними копіями квитанцій та фінансовою довідкою (а. с. 60; 61).

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що з 30 грудня 2014 року зобов'язання ОСОБА_2 перед кредитором КС "Співдружність", які виникали з кредитного договору № 80205/с від 11 лютого 2008 року, є виконаними, оскільки борг був погашений повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову КС "Співдружність", суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до умов виконаної додаткової угоди, майнові права та інтереси позивача були задоволені, будь-яких майнових претензій щодо стягнення грошових коштів, пов'язаних з неналежним виконанням умов кредитного договору, у кредитної спілки до позичальника ОСОБА_2 немає, що свідчить про те, що сторони добровільно дійшли згоди щодо мирного позасудового врегулювання спору, а тому відсутні підстави для стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2 Оскільки інші відповідачі у справі, як поручителі, є солідарними боржниками, а позичальник виконав свої зобов'язання в повному обсязі, то суд порушень майнових прав позивача з боку інших відповідачів також не вбачає.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку має місце невиконання позивачем умов додаткового договору, укладеного 30 грудня 2014 року між КС "Співдружність" та ОСОБА_2, який передбачає недопущення в подальшому будь-яких вимог майнового характеру, у тому числі стягнення грошових коштів, що у свою чергу є порушенням прав позичальника, як сторони угоди, та інших відповідачів у справі, як поручителів, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову КС "Співдружність" .

Доводи апеляційної скарги про те, що чинним законодавством передбачено право звернення кредитора до суду з позовом про стягнення суми інфляційних втрат, а також трьох процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення заборгованості, є необґрунтованими та підлягають відхиленню, оскільки зазначений спосіб захисту порушеного права застосовується за відсутності обставин, які свідчать про мирне врегулювання спірних правовідносин між сторонами та укладення з цього приводу відповідного договору.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки "Співдружність" відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

В.В.Соколова