Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

10.06.2010 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі:

судді - Малюк В.М.

при секретарі - Гуга Т.П.

з участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що спільне життя між ними не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, що призвело до того, що їх шлюб фактично розпався і існує лише формально. Від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд шлюб укладений 30.05.1992 року між нею та ОСОБА_2 розірвати.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 30.05.1992 року у відділі ЗагСУ, Ужгородської міської ради, Закарпатської обл., про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис №295, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження.

Подружнє життя сторін не склалося, оскільки подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, шлюб існує лише формально.

Про даний факт свідчить зміст позовної заяви, пояснення позивачки та відповідача.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у подружжя є неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.З ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Поряд з цим, виходячи з вимог ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог, суд вважає, що питання про визначення місця проживання наявного у подружжя неповнолітнього сина не підлягає до вирішення, оскільки позивачкою в судовому засіданні такі вимоги не були заявлені.

Керуючись ст. 104, ч.З ст. 105, ч.2 ст. 114, Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб укладений 30.05.1992 року у відділі ЗаГСУ Ужгородської міської ради, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис №295 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_3 17 (сімнадцять) грн. державного мита на користь держави, а ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Малюк В.М.