справа №176/211/15-ц
провадження №2/176/636/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 13 червня 1992 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213. Вказує, що від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1999 року він виїхав до Росії з метою працевлаштування. Із вказаного часу і до тепер постійно проживає та працює в м. Виборг на Виборгському суднобудівельному заводі. Таким чином, їхні із відповідачем подружні стосунки втратили сенс, а тому, подальше перебування у зареєстрованому шлюбі вважає недоцільним. Крім того, позивач вказує на те, що тривалий час фактично проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. При цьому, ОСОБА_1 подана до суду заява, щодо підтримання позовних вимог і розгляду даної цивільної справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду неодноразово не зявляється. Поважних причин своєї неявки суду не повідомила.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13 червня 1992 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.

У 1999 році позивач виїхав до Російської Федерації з метою працевлаштування. Із вказаного часу і до тепер постійно проживає та працює в м. Виборг на Виборгському суднобудівельному заводі. При цьому, тривалий час ОСОБА_1 фактично проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. За таких обставин, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач вважаючи можливим збереження шлюбу, просила надати їм з позивачем строк для примирення.

Таким чином, на виконання вимог ст. 111 Сімейного Кодексу України, 9 червня 2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу, якою надано сторонам на примирення строк на 3 місяці.

Однак, зазначений захід збереження сімї належного результату не дав і на даний час позивач наполягає на розірванні шлюбу.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що примирення між ним та відповідачем не можливе, від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають, суд вважає що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Судові витрати, необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 13 червня 1992 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська