АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року в справі за заявою представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №758/15193/2013
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7971/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який навчається, стягнуто на користь стягувана аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно ( але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 25 листопада 2013 року по 30 січня 2014 року. Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

06 червня 2014 року судом було видано виконавчий лист, однак в листі не було вказано строк для пред'явлення його до виконання.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2014 року вищевказане рішення Подільського районного суду м. Києва було змінено шляхом виключення з його резолютивної частини посилання на те, що розмір аліментів на утримання повнолітнього має становити не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою від державного виконавця Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бугайнової Л.Л. від 10 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 9661.

Вважає, що виданий Подільським районним судом м. Києва виконавчий лисі від 06 червня 2014 року у справі № 758/15 193/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки в виконавчому листі не зазначено строк його пред'явлення до виконання, а також резолютивна частина рішення, що зазначена у виконавчому листі, не відповідає резолютивній частині судового рішення станом на день подання стягувачем заяви про примусове виконання цього рішення.

Просив зупинити стягнення за виконавчим листом у виконавчому провадженні ВП № 9661, яке відкрито 10 лютого 2015 року, витребувати виконавчий лист з відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, визнати таким, що не підлягає виконанню повністю, виконавчий лист, який оформлено і видано ОСОБА_5 Подільським районним судом м. Києва 06 червня 2014 року у цивільній справі № 758/15193/13-ц.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року заяву представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого 06 червня 2014 року Подільським районним судом м. Києва у цивільній справі № 758/15193/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який навчається - залишити без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду представником відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити нову, якою визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист, який оформлено і видано ОСОБА_5 Подільським районним судом м. Києва 06 червня 2014 року у цивільній справ за її позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який навчався, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 червня 2014 року Подільським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно ( але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 25 листопада 2013 року по 30 січня 2014 року.

Вказане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (т.1 а.с.134-136).

На виконання зазначеного рішення, в частині негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один рік, 06 червня 2014 року Подільським районним судом м. Києва буловидано виконавчий лист ( т.1 а.с. 169), який був отриманий представником позивача 17 червня 2014 року (т.1 а.с.140).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2014 року ( т.1 а.с. 162-163) рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року змінено, виключено з його резолютивної частини посилання на те, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_9 має становити не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

10 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби

Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову ВП № 59661 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 758/15193/13-ц, виданого 06 червня 2014 року Подільським районним судом м.Києва (т.1 а.с.171).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст.369 ЦПК України визначені підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Зазначене допускається у разі якщо виконавчий документ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист судом виданий на підставі чинного на час його видачі рішення суду, його видача не може вважатися помилковою, даних про добровільне виконання рішення суду матеріали справи не містять, зазначивши, що до інших причин, які дають підстави визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню слід відносити причини, коли неможливо виправити наявні у виконавчому листі помилки, повноваженнями на виправлення яких наділений суд відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 369 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки на час пред'явлення виконавчого листа до виконання, а саме 10 вересня 2014 року, існувало рішення Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2014 року, яким було виключено посилання на те, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_9 має становити 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, віднісши зміст виконавчого листа до інших причин виправлення наявних у виконавчому листі помилок, оскільки саме зміст виконавчого листа на час його пред'явлення до виконання не відповідав змісту резолютивної частини рішення Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2014 року в той час як помилка може бути допущена при написанні слів, цифр та ін.

З огляду на викладене, оскільки вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до компетенції суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: