Провадження № 2/344/5419/15
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В:

позивачка 09.11.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя, а саме: будинковолодіння, яке розташоване по вул. Хоткевича, 37 в с. Чукалівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області та квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, позивачем не зазначено ціну позову.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ ,,Про судовий збір (із змінами, внесеними згідно із Законом №629-VІІІ від 16 липня 2015 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6090,00 грн).

Ціна позову щодо вимог майнового характеру, згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Оціночна вартість нерухомого майна, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 358 від 21.08.2014 року ,,Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Така вартість може визначатися із звіту про оцінку майна, наданого субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України ,,Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12.07.2001 року.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, позивачкою не зазначено ціну позову.

До матеріалів позовної заяви не додано документів, що підтверджують дійсну ринкову вартість нерухомого майна станом на день подачі позову до суду.

До позовної заяви позивачкою додано копію квитанції №142.8.1/17410 від 10.11.2015 року про сплату судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Проте вказана квитанція не може бути прийнята судом до уваги, оскільки оформлена не належним чином з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ ,,Про платіжні системи та переказ коштів в Україні і відповідних нормативно - правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи надана позивачкою квитанція не відповідає вказаним вимогам, оскільки не подана в оригіналі.

Крім цього, судовий збір не може вважатись таким, що сплачений у повному обсязі.

За положеннями ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 13.11.2015 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

23.11.2015 року суду надійшла заява представника позивачки на усунення недоліків, в якій вказано, що надати ринкову вартість майна, що є предметом спору, на даний час неможливо, оскільки відповідачем не надано жодного правовстановлюючого документу на оспорюване майно, а провести оцінку без документів неможливо, гарантує доплату судового збору у повному обсязі після визначення вартості майна.

Представник позивачки до матеріалів справи долучив оригінал квитанції №142.8.1/17410 від 10.11.2015 року про сплату судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Однак, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 13.11.2015 року, не усунуто в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги.

Тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.