АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8085/15 Справа № 199/3677/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

11 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення морально шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у травні 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення морально шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 01 грудня 1977 року встановлено порядок користування земельною ділянкою та будинком №32 по вул. Військовій в м. Дніпропетровську між сторонами та рішенням суду від 15 травня 2013 року зобовязано відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні даною земельною ділянкою, шляхом знесення паркану. Однак, на час звернення до суду рішення від 15 травня 2013 року не виконано, чим було завдано моральної шкоди позивачу, що виражається у душевних стражданнях в наслідок протиправній поведінки відповідача по відношенню к ОСОБА_2 та членів його родини /а.с.1-3/.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., вирішено питання щодо судових витрат /а.с.59-63/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с.64-66/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Нормами ст. 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Тобто, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 01 грудня 1977 року визначено порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою розташованих за адресою вулиця Військовій 32 у м. Дніпропетровську.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково, зобовязано відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою по вул. Військовій 32 в м. Дніпропетровська шляхом знесення паркану з земельної ділянки площею 182 кв.м, що знаходиться у користуванні позивача та надання вільного доступу до земельної ділянки площею 93 кв.м, яка знаходиться в загальному користуванні співвласників /а.с.49/.

17 вересня 2013 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення суду від 15 травня 2013 року, якою також надано ОСОБА_3 строк для добровільного виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки до 23 вересня 2013 року.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем 25 жовтня 2013 року, здійснено вихід за адресою божника, та встановлено, що рішення суду не виконано і державним виконавцем надано додатковий строк для його виконання до 04 листопада 2013 року, про що було складено акт від 25 жовтня 2013 року.

04 листопада 2013 року державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою боржника та встановлено, що рішення суду боржником досі не виконано та також надано строк для його виконання до 11 листопада 2013 року, про що було складено відповідний акт від 04 листопада 2013 року.

Також відповідний акт складено державним виконавцем 11 листопада 2013 року, який свідчить про невиконання рішення суду від 15 травня 2013 року.

Крім того, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження було неодноразово накладено штраф на божника відповідними постановами від 05 листопада 2013 року та 12 листопада 2013 року за невиконання рішення суду в строк наданий для його виконання.

Постановою державного виконавця від 14 квітня 2014 року закінчено виконавче провадження (п.11 ч.1. ст..49 ЗУ «Про виконавче провадження») на підставі, що рішення суду боржником не виконано та 09 квітня 2014 року державним виконавцем направлено подання до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення боржника до відповідальності передбаченої законодавством України.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України врахував наведені позивачем обставини, що свідчать про його моральні страждання, їх глибину та тривалість, значне погіршення стану здоров'я, тяжкість і істотність вимушених змін у житті у звязку з невиконанням відповідачем рішення суду від 15 травня 2013 року.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 погоджується з рішенням суду, та просить залишити його без змін.

За таких обставин та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, положень ст. 3 Конституції України, згідно якої найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров'я, колегія суддів вважає, що рішення суду щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі відповідно 5 000 грн. є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4