Справа № 210/6112/14-ц
Провадження № 2/211/1324/15
У Х В А Л А

іменем України

30 листопада 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко В.В.,

при секретарі Форманчук К.М.

за участі : представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочинів недійсними, суд , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочинів недійсними.

30 листопада 2015 року в судовому засіданні від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді.

Заява мотивована тим, що суддею Ткаченко С.В. в порушення норм ЦПК України витребувано довіреність, що представник банку сприймає як затягування строків розгляду справи, адже такого клопотання не було заявлено до почастку слухання справи по суті. У звязку з чим розгляд суддею Ткаченко С.В. даної справи викликає сумніви щодо обєктивності і неупередженості.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви, вважаючи, що підстав для відводу судді немає. Обидві сторони посилалися в судовому засіданні на довіреність представника банку ОСОБА_4 Однак представник відповідача в порушення ст.. 60 ЦПК України до своїх заперечень її не надав і далі відмовлявся її надати.

Вивчивши заяву про відвід судді, вислухавши думку сторін, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об"єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді не може бути задоволена.

Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься, зокрема, посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться.

Як позивач так і представник відповідача в обгрунтування своєї позиції посилаються на довіреність, яку судом було витребувано від ПАТ КБ " ПриватБанк" , ОДНАК ПОЗИВАЧ НЕ ОСОБА_5, А ПРЕДСТАВНИК ВІДПОВІДАЧА НЕ БАЖАЄ НАДАВАТИ ( в судовому засіданні відмовився надавати таку довіреність для її огляду , хоча і послався, що в довіреності помилково зазначена не той місяць її видачі ) навіть її копії, що і стало підставою для заявлення клопотання про витребування доказів - довіреності № 3193. А тому суд правомірно витребував від банку докази у відповідності до ст. 133,137 ЦПК України.

Поведінку представника відповідача ОСОБА_3 , недовіру до судді , суд пов"язує з тим, що суддею було винесено рішення за особистим позовом ОСОБА_3 та у задоволенні якого йому було відмовлено.

Зазначені у заяві про відвід судді обставини не містять аргументів, які згідно зі статтею 20 ЦПК України передбачені як підстави для відводу судді та не є достатніми для висновку про неможливість розгляду справи суддею, оскільки не ґрунтується на конкретних фактичних обставинах, що викликали б сумнів у неупередженості судді, яка розглядає справу, однак з метою недопущення безпідставних скарг а також запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого судді, суд вважає що заяву представника відповідача слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20, 24, 25 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6