Справа № 487/5767/15-ц
Провадження № 2/487/2377/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Табунщик К.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 14.09.2012 року між ЗАТ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено договір-заява про відкриття кредитного карткового рахунку, за яким 10.12.2013 року ОСОБА_1 сервісом "Оплата частинами" в торговому сервісному підприємтсві ТСП "ВІНДОВС" уклав кредлитний договір №4555, згідно якого отримав кредит у сумі 9975 грн. та сплатою комісії у розмірі за сервіс 51,75%, комісії екваєрської 1,60% та комісії загальної 2,16%.

У зв'язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки належним чином не виконував, станом на 10.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 12422,80 грн., з яких: 9975,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1380,05 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язань за договорм; 500 грн. штраф (фіксована частина), 567,75 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та вирішити питання про судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав до суду заяву про збільшення позовних вимог станом на 10.06.2015р., яка складає 30834 грн.68 коп., з яких :24780 грн. - заборгованість за кредитом, 3910,17 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язань за договорм; 500 грн. штраф (фіксована частина),1444,51 грн. штраф (процентна складова).

В заяві просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з*явився. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також письмові заперечення по справі, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" виходячи із наступного.

Так відповідач підтвердив, що в 2010 році він дійсно отримав кредитну картку Приватбанку, але ніяких договорів після 2010 року з ТОВ "Віндовс" не укладав, послуг цього Товариства на суму 9975 грн. не сплачував.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2010 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 укладено договір-заява про відкриття кредитного карткового рахунку. Відповідна заява міститься в матеріалах цивільної справи.

Дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між Банком та відповідачем договір про надання банківських послуг, про що відповідач був ознайомлений та надав свою згоду .

Відповідно до наданої представником відповідача роздрукованої виписки по кредиту ОСОБА_1 за період 01.08.2012-23.10.2015р., вбачається, що у вказаній виписці є посилання на використання ОСОБА_1 кредитної картки №584718. Однак , в даному розрахунку не міститься операції по списанню суми 9975 грн. , на якій наполягав у позові позивач. Відповідно до даної роздруківки , 10.12.2013 року проводилась операція з зарахування коштів на дану картку у сумі 1800 грн. та 300 грн., придбання товару на суму 1579,31 грн., а 24.12.2013 року було здіснено повернення товару в цій же сумі. Остання операція по цій картці проведена 29.12.2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог та заперечень.

Так, позивачем не надано до суду жодного доказу, що підтверджувало б оплату ОСОБА_1 послуг ТОВ "ВІНДОВС" на суму 9975 грн. Посилання представника позивача на неможливість отримання від вказаного товариства чеку на підтвердження розрахунку не може вважатись належним доказом на підтвердження перерахування коштів на їх рахунок за ті послуги, якими нібито скористався відповідач.

Не може суд також прийняти до уваги і розрахунок заборгованості , наданий представником позивача , оскільки розрахунок підписано невідомою особою без зазначення посади та повноважень, і крім того

вказаний розрахунок не свідчить про здійснення бухгалтерської операції щодо видачі готівкових коштів.

За таких підстав позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду доказів придбання товару відповідачем за рахунок кредитних коштів на суму 9975 грн.А також не надано доказів видачі відповідачу додаткових кредитних карток.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволені позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити.

Стягнути із ПАТ КБ "Приватбанк" на користь держави судовий збір в сумі 64 грн. 75 коп.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.