09.11.2015 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова,
головуючого - судді Ванівського Ю.М.
при секретарі - Буюклі В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі сулу в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -
в с т а н о в и в : У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала вище вказана цивільна справа.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 (паспорт серії КВ 459254, виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 10.07.2000 р., ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на житлову квартиру, загальною площею 35,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 63/1А. Стягнуто з ОСОБА_1 на Користь ОСОБА_3 понесені останнім судові витрати у виді судового збору у розмірі 243 грн.60 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16.10.2015 року дану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення, а саме: для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у відсутності сторін, присутність яких у судовому засіданні не є обовязковою.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, до позовних вимог зустрічного позову по справі, які розглядалися судом входило: виселення ОСОБА_1 із займаного ним приміщення житлової квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Ст. Бандери, 63/1А.

Як вбачається із ухваленого судом першої інстанції рішення, суд розглянув усі позовні вимоги первісного та зустрічного позовів, однак резолютивна частина рішення не містить висновку щодо вказаної вище позовної вимоги зустрічного позову.

Як встановлено судом та стверджено матеріалами справи, 01.01.2013 року між сторонами було укладено договір оренди житлового приміщення, за умовами якого ОСОБА_2, як орендодавець передав, а ОСОБА_1, як орендар прийняв у користування квартиру за адресою: м. Львів вул. Степана Бандери, 63/1А /п.1.1. договору/. Факт одержання квартири ОСОБА_1 підтверджується актом прийому передачі житлового приміщення від 01.01.2013 р. Згідно п.1.2. даного договору, такий укладено строком на одинадцять місяців, з часу його укладення. У відповідності до зворотнього акту прийому передачі житлового приміщення від 09.01.2014 р., спірну квартиру, що за адресою: м. Львів вул. Степана Бандери, 63/1А було повернуто у користування ОСОБА_2, про що сторони особисто розписалися. Твердження ОСОБА_1 про те, що договір оренди спірного помешкання від 01.01.2013 р. було продовжено на той же строк, в порядку ч. 1 ст. 822 ЦК України, згідно якої, у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк суд до уваги не бере оскільки таке твердження є голослівним та не підтвердженим жодними доказами. Підписання сторонами зворотнього акту прийому-передачі квартири, ОСОБА_1 не оспорюється, тому суд, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України дійшов висновку, що факт повернення спірної квартири ОСОБА_2 є очевидним та доказуванню не підлягає. Згідно листа від 24.04.2015 р. № 64, виданого директором ЛКП «Львівський ліхтар» ОСОБА_2, спірна квартира за адресою: м. Львів вул. Степана Бандери 63/1а не перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Львівський ліхтар». Відповідно до договору підряду від 21.07.2014 р., укладеного між ПП «Західна овочева компанія» в особі директора ОСОБА_4, як підрядником та ОСОБА_2, як замовником, ОСОБА_2 доручив, а ПП «Західна овочева компанія» зобовязалась виконати ремонтні роботи та реконструкцію житлової квартири, що за адресою: м. Львів вул. Степана Бандери, 63/1А. Також, ОСОБА_2 зобовязався прийняти та оплатити виконані роботи згідно з актами приймання виконання робіт по формі № КБ-2. /п.п.1.1.;1.2./. Згідно акту №1 приймання виконаних будівельних робіт, за серпень-вересень 2014 року, сторонами вище вказаного договору підряду належно виконано взяті на себе договірні зобовязання.

Виходячи із встановлених обставин справи, та наявних у справі доказів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 на законних підставах проживає та користується спірною квартирою, протягом тривалого часу проживає у спірній квартирі та займається її благоустроєм. Законних підстав для проживання (перебування) у спірній квартирі ОСОБА_1 суд не встановив.

Враховуючи те, що висвітлене питання було предметом розгляду судом вказаної справи, однак у резолютивній частині рішення суду не зазначений висновок стосовно нього, суд приходить до переконання, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, яким виселити ОСОБА_1 із спірного житлового помешкання.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Виселити ОСОБА_1 із житлової квартири за адресою: м. Львів вул. Ст. Бандери, 63/1А.

На додаткове рішення може бути подано скаргу у загальному порядку.

Суддя Ванівський Ю.М.