справа № 208/5324/14-ц
№ провадження 2/208/261/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі, головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 105/6-118-7. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до абзацу 5 п.1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14.06.2010р. державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 7002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ CP «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ CP «Укрсоцбанк». Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) дол. США 00 центів, зі сплатою Відповідачем 12,25 (дванадцять цілих двадцять п'ять сотих) відсотків річних, в порядку визначеному тарифами на послуги і наданню кредитів та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 15.10.2022р., Відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, надавши Відповідачу кредит в сумі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) дол. США 00 центів. 16 жовтня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором укладено Іпотечний договір №105/24-128-7 між Банком та Відповідачем. Відповідно п. 1.1. ОСОБА_3 іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира 55, загальною площею 44,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпродзержинськ, вул. Костромська, буд. 15. Відповідно до п.1.3. ОСОБА_3 іпотеки загальна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 89 900,00 (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. 29 жовтня 2008 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду відповідно до 1.1. якої збільшено відсоткову ставку до 13,5 (тринадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних. 30 березня 2009 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду №2 відповів до п. 1.1. якої предмет договору викладено в новій редакції. В порушення умов Кредитного договору п. п.: 3.3.7 сплатити відсотки за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. та комісії в розмірах та порядку визначеному цього договору; 3.3.8. забезпечувати своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими відсотками за практичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п. 1.1. цього договору; 3.3.9. достроково повернути кредит, нараховані відсотки, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеня, штраф) у випадках, визначних п.п. 2.6.3., 3.2.3., 4.3., 4.4., 5.4. цього договору. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, у разі прострочення строків сплати відсотків визначених п. 2.4. цього договору, а також строків повернення кредиту визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Враховуючи вищевикладене Відповідач свої зобов'язання перед Банком не виконав. В результаті порушення умов Кредитного договору №105/6-118-7 від 16.10.2007р., станом на 28.05.2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту заборгованість складається з: суми кредиту, відсотків; пеня за несвоєчасно повернення кредиту, і за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 22 567,37 (двадцять дві тисячі п'ятсот шістдесят дол. США 37 центів, що згідно курсу НБУ станом на 28.05.2014р. становить 265 192,61 (двісті шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто дві) грн. 61 коп.. Заборгованість за кредитом 13799,00 (тринадцять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) дол. США 00 центів, що згідно курсу НБУ становить 162154,15 (сто шістдесят дві тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 15 коп.. Заборгованість за відсотками 7339,89 (сім тисяч триста тридцять дев'ять) дол. США 89 центів, що згідно курсу НБУ становить 86252,17 (вісімдесят шість тисяч двісті пятдесят дві) грн. 17 коп.. Пеня за несвоєчасне повернення кредиту 532,41 (п'ятсот тридцять два) долю США 41 цент, що згідно курсу НБУ становить 6256,38 (шість тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 38 коп.. Пеня за несвоєчасне повернення відсотків 896,08 (вісімсот дев'яносто шість) дол. США 08 центів, що згідно курсу НБУ становить 10 529,92 (десять тисяч п'ятсот двадцять девять) грн. 92 коп.. 16 жовтня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, було укладено Договір поруки №105/29-39-7 між Банком та ОСОБА_2. Відповідно п.1.1. ОСОБА_3 поруки, Поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання Позичальником його обов'язку, що випливають з укладеного між Позичальником і Кредитором ОСОБА_3 кредиту №105/6-118-7 від 16.10.2007р. в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором, щодо повернення кредиту, виплати відсотків за кредитом, комісій, неустойок, в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором. Таким чином, Відповідачі є солідарними боржниками за Кредитним договором. Зважаючи на невиконання Відповідачами зобовязань, стосовно повернення кредиту, Банк вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі, не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача.

Відповідачі в судове засідання не зявились але надали до суду заяви в яких не заперечували проти позовних вимог та просила суд розглянути справу без їх участі.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 105/6-118-7., банк надав відповідачу ОСОБА_4.

Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит сумі 16000,00 (шістнадцять тисяч) дол. США 00 центів, зі сплатою Відповідачем 12,25 (дванадцять цілих двадцять п'ять сотих) відсотків річних, в порядку визначеному тарифами на послуги і наданню кредитів та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 15.10.2022р.

Як вбачається з п. 1.1. ОСОБА_3 іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира 55, загальною площею 44,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпродзержинськ, вул. Костромська, буд. 15.

З п.1.3. ОСОБА_3 іпотеки вбачається, що загальна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 89 900,00 (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп.

В судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2008 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду відповідно до 1.1. якої збільшено відсоткову ставку до 13,5 (тринадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних. 30 березня 2009 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду №2 відповів до п. 1.1. якої предмет договору викладено в новій редакції.

Відповідач свої зобов'язання перед Банком не виконав. В результаті порушення умов Кредитного договору №105/6-118-7 від 16.10.2007р., станом на 28.05.2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту заборгованість складається з: суми кредиту, відсотків; пеня за несвоєчасно повернення кредиту, і за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 22567,37 (двадцять дві тисячі п'ятсот шістдесят дол. США 37 центів, що згідно курсу НБУ станом на 28.05.2014р. становить 265192,61 (двісті шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто дві) грн. 61 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 13799,00 (тринадцять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) дол. США 00 центів, що згідно курсу НБУ становить 162154,15 (сто шістдесят дві тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 15 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 7339,89 (сім тисяч триста тридцять дев'ять) дол. США 89 центів, що згідно курсу НБУ становить 86252,17 (вісімдесят шість тисяч двісті пятдесят дві) грн. 17 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 532,41 (п'ятсот тридцять два) долю США 41 цент, що згідно курсу НБУ становить 6256,38 (шість тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 38 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 896,08 (вісімсот дев'яносто шість) дол. США 08 центів, що згідно курсу НБУ становить 10529,92 (десять тисяч п'ятсот двадцять девять) грн. 92 коп..

Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, було укладено Договір поруки №105/29-39-7 між Банком та ОСОБА_2.

Як вбачається з п.1.1. ОСОБА_3 поруки, Поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання Позичальником його обов'язку, що випливають з укладеного між Позичальником і Кредитором ОСОБА_3 кредиту №105/6-118-7 від 16.10.2007р. в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором, щодо повернення кредиту, виплати відсотків за кредитом, комісій, неустойок, в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором.

Таким чином відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарними боржниками за кредитним договором.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед гэедитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено в судовому засіданні ПАТ «Укрсоцбанк» скористалось своїм правом на дострокове повернення кредиту, звернувшись до суду із заявою про дострокове стягнення суми за кредитним договором з відповідачів у червні 2014 року.

Як вбачається з розрахунку останнє виконання зобовязання по погашенню кредиту, було 21.06.2010 року, а із позовом до поручителя банк звернувся лише в 2014 році, то позивачем був пропущений шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України.

У справі, на яку як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції частини четвертої статті 559 ЦК України (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року), суд касаційної інстанції зазначив, що звернення стягнення на предмет, застави не є вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, а тому строк виконання основного зобов'язання повинен відраховуватись від наступного дня, визначеного як строк дії кредитного договору.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов'язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно до аналізу змісту статей 1054 і 559 ЦК України та статті 95 ЦПК України свідчить, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання (дострокове виконання основного зобов'язання), звернувшись до суду з вимогою про дострокове стягнення з позичальника суми за (кредитним договором, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги до поручителя обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як дата дострокового повернення всього кредиту.

Судом установлено, що у зв'язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право та звернувся до суду з вимогою про стягнення суми за кредитним договором з ОСОБА_1

Таким чином згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись з 22 червня 2010 року, та оскільки такі вимоги були заявлені до поручителя ОСОБА_2 більше як через шість місяців (27 червня 2014 року) після настання строку виконання зобов'язань, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинила свою дію, а вимоги позивача, щодо солідарного стягнення з поручителя суми заборгованості не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 258 ЦКУ позовна давність відносно стягнення неустойки становить 1 рік.

Враховуючи те, що позов поданий 27.06.2014р. можна зробити висновок, що пеня може стягуватися з Відповідача лише за період з 27.06.2013р. по 27.06.2014р. (за рік перед поданням позову). Пеня зазначена в позовних вимогах в розмірі 16786,30 грн. є незаконною та не може бути стягнута, обґрунтування чого полягає в наступному:

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦКУ відповідно до якої Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Потрібно зазначити, що збитки кредитору за спірним кредитним зобовязанням взагалі завдані не були оскільки аналізуючи ст. 16 ЦКУ, яка визначає що саме може бути збитками, можна зробити висновок, що збитків в розумінні цієї статті не завдано.

Відповідно до ст. 16 ЦКУ Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачем не була доведена обставина порушення (невиконання) кредитного зобовязання Відповідачами.

Відповідно до ст. 612 ЦКУ Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В узагальненій судовій практиці ВСУ від 2011р. про практику розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних відносин зазначено, що «Трапляються непоодинокі випадки ухвалення судами рішень без зясування обставин щодо невиконання чи неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором. У таких справах самі позовні заяви не містять таких даних, а лише констатують факт наявності розміру всієї суми непогашеного кредиту.»

Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 2651,93 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 192, 512, 514, 525, 526, 530, 533, 541, 543, 553, 554, 1050, 1054, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 169, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та на користь позивача, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, п/р 0001 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023):

- 162154,15 грн. (сто шістдесят дві тисячі сто пятдесят чотири) гривень 15 коп. - заборгованість за кредитом;

- 86252,17 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті пятдесят дві) гривень 17 коп. - заборгованість за відсотками;

- 2651,93 грн. (дві тисячі шістсот пятдесят одна) гривень 93 коп. судовий збір.

Всього до стягнення на загальну суму: 251058 (двісті пятдесят одна тисяча пятдесят вісім) гривень 25 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Суддя Ричка С. О.