АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Головачова Я.В., Ратнікової В.М.

при секретарі: Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Нова Справа», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 26.05.2014 р. між ПАТ КБ «Правекс - Банк» та ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 3311-003/14 (з внесеними змінами та доповненнями), відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у національній валюті в сумі ліміту 2 000 000, 00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути його Банку в обсязі в порядку та строки, встановлені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

На забезпечення виконання ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії між ПАТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1, 26.05.2014 р. укладено договір поруки № 3311-003/14, відповідно до якого поручитель зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Крім того між ПАТ «Правекс - Банк» та ТОВ «Торгівельна фірма «Нова справа» на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором укладено договір застави товарів в обороті № 3311-003/14 від 26.05.2014 р., відповідно до якого в заставу банку було передано товари в кількості та асортименті визначеному в додатку № 1 до даного договору, загальною вартістю 4 000 006,62 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Справа № 754/8419/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10884/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
09.06.2015 р. ПАТ «Правекс-Банк» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» та ОСОБА_1, що буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду

про забезпечення позову, в межах розміру сум позовних вимог - 2 134 979, 31 грн. та судових витрат у розмірі 3 654,00 грн., посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2015 р. у задоволенні заяви ПАТ КБ «Правекс-Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Правекс - Банк» просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що висновок суду щодо не зазначення в заяві про забезпечення позову реальної загрози відчуження відповідачами майна не відповідає дійсності та спростовуються наданими доказами, зокрема, договором застави товарів в обороті №3311-003/14 від 26.05.2014 р. з додатком №1, актом перевірки наявності та стану збереження заставного майна від 28.04.2015 р., актом перевірки наявності стану збереження заставного майна від 06.05.2015 р., випискою з балансу ТОВ «Нова Справа» по рахунку № 2.8.1 та залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 06.05.2015 р.

Крім того суд не урахував, що позивач просив накласти на майно відповідачів лише в межах позовних вимог та судового збору.

Також вказував на те, що висновок суду про те, що накладення арешту (заборона відчуження) на майно ТОВ «Нова Справа» може привести до порушення прав працівників товариства чи контрагентів є необгрунтованим, оскільки при такому виді забезпечення позову, їх права не будуть порушені.

В судовому засіданні представник ПАТ «Превекс-Банк» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи зазначені особи були повідомлені відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Правекс-Банк» про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що накладення арешту на все майно ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» може перешкоджати його господарській діяльності.

Представник ПАТ «Правекс-Банк» також не надав доказів які б свідчили про те, що ТОВ «Торгівельна фірма «Нова Справа» є неплатоспроможним чи непрацюючим підприємством у зв'язку з чим існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того заява про забезпечення позову не містить обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на майно належного на праві власності ОСОБА_1

Зважаючи на викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ПАТ «Правекс-Банк».

Керуючись ст.ст. 151, 152, 154, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» відхилити, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: