Справа № 303/5889/15-ц Провадження № 2/303/3195/15
ряд. стат. звітн. 26
17 листопада 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Котубей І.І.,
при секретарі Панас М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, про визнання припиненими зобов'язання за договором поруки,
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, про визнання припиненим договору поруки. До початку судового розгляду представником позивача змінено предмет позову, а саме заявлено вимогу про визнання припиненими зобов'язання ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки. Свої вимоги мотивує тим, що 15.03.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № MKA0GA00000243. В якості забезпечення виконання зобовязань за даним договором, 15.03.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки № MKA0GA00000243, згідно якого ОСОБА_1 зобовязався солідарно відповідати перед Банком за виконання зобовязань ОСОБА_3 Відповідно до розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.11.2008 р., останнім піднято відсоткові ставки за користування ОСОБА_3 кредитними коштами, а саме на 13,08 % річних за користування кредитом та 32,88 % річних за користування простроченою сумою. ОСОБА_1 не надавав своєї згоди на збільшення розміру основного зобовязання, передбаченого кредитним договором, з ним не укладався договір про внесення відповідних змін до укладеного договору поруки. В звязку з порушенням його прав внаслідок збільшення обсягу відповідальності порука вважається припиненою, але оскільки кредитор не визнає його право на припинення зобовязань за договором поруки, він змушений звернутися з даним позовом до суду.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак до початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують.
Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується підписами в книзі вихідної кореспонденції Мукачівського міськрайонного суду. Причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив.
Згідно поданого заперечення проти позову представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить відмовити в задоволенні позову, в даному запереченні не ставиться питання щодо розгляду справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_3 також в судове засідання не з'явилася повторно, була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення їй поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
В якості забезпечення виконання зобовязань за даним договором, 15.03.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки № MKA0GA00000243, згідно якого ОСОБА_1 зобовязався солідарно відповідати перед Банком за виконання зобовязань ОСОБА_3
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № MKA0GA00000243 від 15.03.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, який наданий ПАТ КБ «ПриватБанк», 15.11.2008 р. банком піднято відсоткові ставки за користування ОСОБА_3 кредитними коштами, а саме на 13,08 % річних за користування кредитом та 32,88 % річних за користування простроченою сумою.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
У позовній заяві позивач вказує на те, що не надавав своєї згоди на збільшення розміру основного зобовязання передбаченого кредитним договором та з ним не укладався договір про внесення відповідних змін до укладеного договору поруки.
Ч.1 ст. 559 ЦК України передбачено порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Згідно ч. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1393/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.
Отже, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. Подібна позиція також вказана в постановах Верховного суду України від 21 травня 2012 року по справах № 6-69цс11, № 6-18св11, № 6-20цс11, № 6- 88цс11.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 5, 11, 15, 31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Тобто, змінами основного зобовязання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть тягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.
Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобовязання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобовязання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обовязок за договором поруки повністю припиняється перестає існувати.
Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволення змінених позовних вимог позивача.
Керуючись ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 559 ЦК України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55, 124 Конституції України, суд
Змінені позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати припиненими зобовязання ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки № MKA0GA00000243, укладеним 15 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором № MKA0GA00000243 від 15 березня 2007 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_5