Справа № 187/330/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"30" листопада 2015 р.

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г., за участю захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши цивільну справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні та встановлення меж земельних ділянок та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ,третьої особи Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про усуненні перешкод в здійсненні права приватної власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В

У березні 2014 року до суду звернулась ОСОБА_3 із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 24.05.2011 року на підставі договору купівлі-продажу вона стала власником житлового будинку розташованого в с. Шульгівка, вул. Садова, 49 Петриківського району Дніпропетровської області, який знаходився на земельній ділянці площею 0,25 га і до неї перейшло право користування цією землею.

Відповідачка ОСОБА_4 змістила межу земельної ділянки в її сторону, що порушило її права та інтереси, після чого вона звернулась до Шульгівської сільради і їй було рекомендовано розпочати виготовлення технічної документації на її земельну ділянку.

Рішенням Шульгівської сільради від 14.11.2013 р їй було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок загальною площею 0,60 га, із яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,35 га для ведення особистого господарства. На її замовлення фізичний підприємець ОСОБА_5 виготовив технічну документацію, але відповідачка відмовилась її підписувати акт відновлення меж земельних ділянок іі вести будь-які переговори щодо врегулювання конфлікту.

В грудні 2014 року позивачка уточнила позовні вимоги, вказавши що між її будинком по вул. Садова, 52 в с. Шульгівка та будинком відповідачки розташований проїзд вздовж їхніх земельних ділянок який знаходиться на землі загального користування Шульгівської сільради , яким вона, відповідачка, попередній власник та інші жителі села користувались , так як був прохід до каналу. Домоволодіння, яке вона придбала мало два заїзду : із вулиці Садової та з проїзду між ділянками, із проїзду заїздила сільгосптехніка для обробки городу, за згодою попереднього власника і відповідачки були встановлені ворота з хвірткою.

Однак з весни 2013 року відповідачка незаконно зламала існуючі ворота та хвіртку, встановила огорожу з металевої сітки на відстані 1,4 м від її земельної ділянки , в звязку з чим половину врожаї груші вона не може збирати, переорала земельну ділянку і забрала в особисте користування ділянку проїзду. ОСОБА_4 чинить їй перешкоди в користуванні проїзду, обробітку городом, збору плодів і не дає можливості узгодити межі земельної ділянки.

Просить суд зобовязати ОСОБА_4 не чинити їй перешкод в користуванні проїздом який знаходиться між земельними ділянками № 49 та № 52 по вул. Садовій в с. Шульгівка, зобовязати її демонтувати огорожу із металевої сітки, витребувати із незаконного володіння відповідачки частину земельної ділянки яка належить їй, ОСОБА_3 та перенести вказану огорожу за межі проїзду, встановити в натурі межі земельних ділянок площею 0,25 та 0,35 га по вул.. Садова,49 в с. Шульговка які знаходяться в її користуванні, зобовязати Шульгівську сільраду Петриківського району затвердити технічну документацію щодо встановленні меж земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування будинку та 0,35 га для ведення селянського господарства,якою вона користується, стягнути із ОСОБА_4 на її користь судові витрати в розмірі 243,60 коп і 3700 грн за проведення топографо-геодезичних робіт.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_3 із зустрічним позовом в якому вказала, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 0,6597 га розташованого в с. Шульговка, вул. Садова, 52 Петриківського району, межі були визначені у відповідності до плану зовнішніх меж. В теперішній час ОСОБА_3 створює перешкоди в користуванні її права власності належної їй ділянки безпідставно вимагає змістити суміжну межу на відстань 3,5 метра , відмовляється підписати акт відновлення меж земельної ділянки в натурі по вул. Садова, № 52 в с. Шульговка, межі були встановлені 10 грудня 1998 року з колишнім землекористувачем ділянки по вул. Садовій , № 49 ОСОБА_6 і вони не змінювались.

Просить суд зобовязати ОСОБА_3 підписати акт відновлення меж її земельної ділянки розташованої в с. Шульгівка, вул.. Садова, 52 та прийому передачі межових знаків.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала, пояснивши, що в травні 2011 року вона купила житловий будинок в с. Шульгівка по вул. Садова, 49 який був розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. Межі на ділянці були відсутні і коли вона почала встановлювати межі на своїй ділянці, то із ОСОБА_4 виникли неприязні стосунки і вона відмовилась від підпису в акті узгодження встановлення меж, перешкоджає їй в користування ділянкою, закрила проїзд до каналу, який належить Шульгівський сільраді, зламала ворота і поставила металеву огорожу , що перешкоджає в заїзді до своєї земельної ділянки. Понесла витрати в розмірі 3700грн на технічну документацію по землеустрою, але не може приватизувати свою землю. Просить задовольнити позов і стягнути судові витрати.

Не визнала зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 і просить відмовити їй в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в суді позов ОСОБА_3 не визнала , пояснивши, що вона по договору дарування стала власницею земельної ділянки за адресою вул. Садова, 52 в с. Шульгівка і має Державний акт на право власності на цю землю з 2003 року, розміри її земельної ділянки не збільшувались до цього часу і вона земельного законодавства не порушувала. Поставила металеву огорожу на своїй земельній ділянці , просить відмовити позивачці в повному обсязі. В 2013 році після конфлікту із відповідачкою хотіла відновити межові знаки, оформила технічну документацію , але ОСОБА_3, як суміжний землекористувач відмовилась їх підписувати. Просить суд зобовязати її підписати акт погодження межових знаків та їх передачу ї.

Представник Шульгівської сільради Петриківського району ОСОБА_7 в суді позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала і пояснила, що вона працює землевпорядником в сільраді із липня 2013 року, в грудні 2013 року ОСОБА_3 зверталась в сільраду із скаргою на дії ОСОБА_4 за те, що вона не дає можливості користуватись проїздом, який знаходиться між їхніми ділянкам. Виїздила комісія, але ОСОБА_4 відмовилась надавати документи на її ділянку і ОСОБА_3 було рекомендовано звернутись до суду. Заперечує,що спірний проїзд належить до земель Шульгівської сільради, кому він належить не знає, так як працює невеликий час.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснила, що вона мешкає в с. Шульгівка з 1955 року і по проїзду який розташований між земельними ділянками сторін по вул. Садовій с. Шульгівка і веде до каналу з водою раніше користувались мешканці села, так як проходили по ньому , але кому належить цей проїзд землі проїзду вона не знає.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що він є мешканцем с. Шульгівка. Він а його матір користувались проїздом розташованого по вулиці Садова,так як по ньому можна дійти до річки. Там росли дерева,забору не було і проживала колишня мешканка ОСОБА_10,яка не заперечувала ходити через цю стежку. Кому зараз належить спірний проїзд невідомо, знає, що біля проїзду проживає сімя ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що він є колишнім чоловіком позивачки, з 2006 року по 2011 рік житловий будинок по вул. Садова ; 49 в с. Шульгівка належав йому на праві дарування, земельна ділянка була площею 0,25 га. Потім він продав дружині ОСОБА_3 цей будинок. Раніше біля його будинку був загальний проїзд, а напроти на іншій ділянці проживала ОСОБА_10, проїздом користувались мешканці села, так як він веде до води, але кому належить ділянка проїзду не знає, межових знаків на ділянках не було взагалі. В 2012-2013 роках він самовільно побудував сарай на вказаній ділянці.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що він працює землевпорядником як приватний підприємець, має сертифікат, виготовляв технічну документацію для ОСОБА_3 і робив кадастрову зйомку восени 2013 року земельної ділянки по вул. Садова, № 49 в с. Шульгівка. Повернув документацію ОСОБА_3 для погодження із суміжними користувачами, але до цього часу вона ОСОБА_4 не підписана і тому не узгоджена. Межи на земельних ділянках сторін не встановлені, мається огорожа на ділянці, якою користується ОСОБА_3, яка йому розповідала, що там раніше був проїзд, але ОСОБА_4 поставила огорожу.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що вона була власницею будинку № 52 по вул. Садова в с. Шульгівка і подарувала в 2002 році свій будинок ОСОБА_4 разом із земельною ділянкою, все майно було приватизоване. Раніше вона із колишнім сусідом , який жив поруч в будинку № 49 по вул.. Садовій по усній домовленості зробили загальну стежку по межі їх ділянок, користувались нею, спору не було і межі не змінювались, всі сусіди підписували акт узгодження меж коли приватизувалась земельна ділянка. Вона була власником будинку два роки і конфліктів ні з ким не було.

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 в шлюбі з 1990 року і власником цього будинку. Дружина стала власником будинку і земельної ділянки по вул.Садова, № 52 с. Шульгівка після договору дарування з колишньою власницею ОСОБА_15. На цій ділянці вони із дружиною зробили заїзд, щоб заїхати трактором на присадибну ділянку та її обробляти. ОСОБА_4 підписала акт узгодження меж із сусідами коли приватизувала ділянку і спору між ними не було . Чоловік ОСОБА_3 побудували сарай на межі їх ділянок і спору між ними теж не було,але позивачка ОСОБА_3 стала власницею житлового будинку № 49 по вул. Садовій то заявила претензії до їхнього заїзду, вважаючи що він належить їй, тоді вони із ОСОБА_4 поставили там огорожу, так як це їхня земля.

Свідок ОСОБА_16 в суді пояснив, що з 2004 року по 2008 рік він працював землевпорядником в Шульгівській сільраді і був присутнім при узгодженні меж між власниками житлових будинків № 49 та № 52 по вул.. Садова с. Шульгівка. В 1998 році в будинку проживала ОСОБА_10,потім по договору дарування цей будинок перейшов до ОСОБА_15, яка подарувала будинок і землю ОСОБА_4. Спору між ними не було, спочатку були поставлені межові знаки, а чи є вони зараз він не знає. Сарай на ділянці у ОСОБА_3 побудований самочинно її чоловіком .

Заслухавши сторони і свідків, ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні юридичні факти і правовідносини.

Судом встановлено, що 9 липня 2002 року ОСОБА_4 прийняла в дар від ОСОБА_17 земельну ділянку площею 0,6597 га яка розташована в с. Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Садова, 52 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

25 лютого 2003 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,6597 га ( а.с.93-98) і до цього документу був долучений акт від 10.12.1998 року встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,6527 га по адресі вул.. Садова, 52 в с. Шульгівка ,де проживала колишні власники земельної ділянки ОСОБА_18, а потім ОСОБА_17 ( а.с.99).

10 травня 2011 року ОСОБА_3 до договору купівлі-продажу з ОСОБА_11 стала власницею житлового будинку по вул. Садова № 49 в с. Шульгівка, який був розташований на земельній ділянці площею 0,25 га ( а.с.7) і підтверджується витягом про державну реєстрацію прав ( а.с.9 -10).

5.листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулась в Шульгівську сільську раду Петриківського району про надання дозволу на виготовлення технічної документації встановлення меж земельної ділянки за адресою вул.. Садова, 49 с. Шульгівка на загальну площу 0,60 га, із яких 0,25 га для будівництва будинку і 0,35 га для ведення селянського господарства ( а.с.55).

4 листопада 2013 року на сесії Шульгівської сільради було винесено рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 на загальну площу 0,60 га із яких 0,25 га для будівництва будинку і 0,35 га для ведення селянського господарства , яку необхідно було погодити в установленому порядку із суміжними землекористувачами (а.с.54).

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до інженера-землевпорядника ОСОБА_12 і ним було виготовлено технічна документація на земельні ділянки площею 0,3500 га ( а.с.18) і площею 0,2500 га ( а.с.28) по вул.. Садовій, № 49 с. Шульгівка, але вона не погоджена місцевим органом самоврядування і знаходиться в стадії розробки , так як підписана суміжним землекористувачем ОСОБА_4 і ці обставини сторонами не заперечувалось в суді.

Відповідач ОСОБА_4 звернулась до землевпорядника із землеустрою щодо відновлення меж її земельної ділянки в натурі в с. Шульгівка, вул. Садова, 52, але акт не був підписаний суміжним землекористувачем ОСОБА_3 і тому технічна документація теж до цього часу не погоджена місцевими органами ( а.с. 146).

22 липня 2014 року при вирішення спору між сторонами, представником Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області ОСОБА_19 були перевірені розмірі земельної ділянки ОСОБА_4 по вул. Садова, 52 в с. Шульгівка і виявлено, що розміри її ділянки співпадають із розмірами вказаних в Державному акті на праві приватної власності, порушень виявлено не було

( а.с.137).

Відповідно висновку № 162-15 від 30.06.2015 року комісійної судової земельно-технічної експертизи розмір та конфігурація земельної ділянки № 52, розташованої в с. Шульгівка Петриківського району по вул.Садовій, що належить ОСОБА_4, яка вказана в документації із землеустрою, співпадає даним, наведеним в державному акті на праві власності на землю , але не можливо встановити місце відходження між площею , розмірами та межами фактичного користування (а.с.50 т.2).

Крім того, відповідно вказаного висновку не можливо було внести в натурі межі на земельних ділянках № 439 та № 52 в с. Шульгівка по вул. Садовій, так як документація перебуває на стадії розроблення, не погоджена в не затверджена територіальним органом Держкомзему ( а.с.47-50)

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні судові експерти ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 і у суду не має підстав не довіряти цим експертам.

Доводи захисника ОСОБА_1 про некомпетентність висновку судових експертів є необґрунтована, так як позивачка ОСОБА_3 фактично не була згодна з висновками експерта і тому суд їх до уваги не приймає.

Таким чином, в суді було встановлено, що землевласник ОСОБА_4 володіє земельною ділянкою в с. Шульгівка по вул. Садова, 52 правомірно по договору дарування, тобто на законних підставах, сторонами не оспорюють ся недійсність цього державного акту на землю і розмірі її ділянки співпадають із розмірами зазначено в державному акті на землю.

ОСОБА_3 в суд не було надано доказів, що спірний земельний проїзд, який, знаходиться на межі її земельної ділянки та на межі земельної ділянки відповідачки, належить до земель Шульгівської сільської ради Петриківського району і що ця ділянка є землею загального користування.

Доводи захисника ОСОБА_1, що ОСОБА_4 самовільно змістила межу в сторону земельної ділянки яка належить саме ОСОБА_3 нічим не підтверджується, так як ОСОБА_3 земельна ділянка взагалі рішенням Шульгівської сільради не виділялась, а тільки був наданий дозвіл на розробку технічної документації по землеустрою, який до цього часу не затверджений і тому не має ніякого доказу.

Представник Шульгівської сільради ОСОБА_7 заперечувала, що спірна земельний проїзд належить територіальній громаді, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також не підтвердили, кому належить цей проїзд.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16 в суді підтвердили той факт, що проїзд який знаходиться біля межи ОСОБА_14 входить до її земельної ділянки, спору по користуванню частини ділянки для вела до каналу між попередніми землекористувачами і ОСОБА_14 раніше не було, відносини були добросусідськими і межі земельних ділянок були узгоджені .

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України судом вирішуються виключно земельні спори з приводу володіння,користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Органами місцевого самоврядування вирішуються земельні спори у межах населених унктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користування громадян та додержання громадянами правил добросусідства.

Позовні вимоги ОСОБА_3 щодо встановлення судом меж земельних ділянок її земельної ділянки площею 0,60 га по вул.. Садовій , 49 с. Шульгівка і зобовязання Шульгівську сільраду затвердити її технічну документацію задоволенню не підлягають, так як такі функції не відносяться до компетенції суду, а відносяться до компетенції органів місцевого самоврядування.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 про зобовязання судом ОСОБА_3 підписати акт встановлення меж земельної ділянки судом до компетенції не відноситься, так як при підписанні такого документу повинно бути добровільне волевиявлення особи.

Доводи захисника ОСОБА_2 що відмова ОСОБА_3 в підписання акту встановлення меж із ОСОБА_4 позбавляє її можливості здійснити цивільно-правову угоду щодо відчуження земельної ділянки в суді нічим не підтвердилась і тому їх до уваги суд не приймає.

Відповідно до ст.19, 20 Закону України « Про землеустрій» саме до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, належить організація і здійснення землеустрою.

Землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій, встановлює та змінює межі обєктів землеустрою і встановлює межі в натурі.

Позивачу ОСОБА_3 спочатку необхідно звернутися до Шульгівської сільради про приватизацію спочатку 0,25 га земельної ділянки, на який знаходиться її житловий будинок по вул.. Садова, 49, і який вона придбала в травні 2011 року, а потім з урахуванням розмірів земельної ділянки власника ОСОБА_4, вона може звернутись в Шульгівську сільраду про виділення їй в користування земельної ділянки, розмір якої може встановити тільки землевпорядний сільради і це рішення буда затверджено на сесії сільради.

Відповідно до ст..12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок у власність громадян та надання у користування.

Відповідно до ст. 108 ч.2 ЗК України власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватись межовими спорудами спільно тільки за домовленістю між ними.

Відповідно ст. 109 ЗК України дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах.

Тому вимоги позивача ОСОБА_3, що частина крони дерева груші знаходиться на ділянці ОСОБА_4, яка огороджена забором і вона не може користуватись цим врожаєм не можуть враховуватись судом при вирішення спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторони не довели в суді обставини на які вони послались в своїх вимогах і тому в позовних вимогах ОСОБА_3 і зустрічних позовних вимогах ОСОБА_23 належить відмовити.

Приймаючи до уваги, що в позовних вимогах сторонам відмовлено в повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11,60,88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 19,20 Закону України « Про землеустрій» , ст.12, 108-109, 158 ЗК України суд

В И Р І Ш И В

В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи Шульгівської сільської ради Петриківського району про усунення перешкод в користуванні та встановлення меж земельних ділянок та зустрічних позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ,третьої особи Шульгівської сільської ради Петриківського району про усуненні перешкод в здійсненні права приватної власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржено на протязі 10 днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області

Суддя: ОСОБА_24