Справа № 361/5701/15-ц
Провадження № 2/361/2719/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

cудді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Позивач зазначав, що 01 листопада 2013 року о 09:30 годин на пр..Миру в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з.НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 лютого 2013 року страховий Поліс АЕ №1236172, та автомобілем марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. АІ 6226ЕА, що належить позивачу ОСОБА_1

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_3 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в звязку з чим було відкрито кримінальне провадження та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2013 року за №0003956.

04 листопада 2013 року позивач подав до ПАТ НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП, яке було зареєстровано за №14398.

Прийнявши повідомлення позивача, менеджер ПАТ НАСК «Оранта» повідомив позивача, що його заява-повідомлення про страхову подію буде розглядатися лише після винесення рішення суду, адже пасажир ОСОБА_3 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Більше жодних консультацій щодо його подальших дій позивач не отримав.

29 листопада 2013 року відповідачем був проведений огляд ТЗ позивача та складений протокол і ремонтна калькуляція, згідно якої вартість матеріального збитку позивача складає 83109,00 грн.

На підставі висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 26 червня 2014 року №58/27, в діях водія ОСОБА_1 щодо керування автомобілем марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. АІ 6226ЕА вбачається не відповідність вимогам п.10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даним ДТП.

В діях водія ОСОБА_2 щодо керування автомобілем ВАЗ 2107 вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3 е), 8.10, 16.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даним ДТП.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривий Ріг по справі №216/5110/14-к кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст..286 ч.1 КК України, закрито.

15 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 повторно надіслав до ПАТ НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування, на що листом від 30 січня 2015 року відповідачем було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування у звязку з тим, що позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування тільки 15 січня 2015 року, тобто строк для подання заяви про страхове відшкодування минув.

Позивач направив на адресу відповідача свої пояснення відносно листа від 30 січня 2015 року, проте, листом від 18 лютого 2015 року позивачу знову було відмовлено у страховому відшкодуванні.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 83109,00 грн..

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_4 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що 18 лютого 2013 року між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_5 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс АЕ №1236122, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого ТЗ ВАЗ 2107 д.н.з.НОМЕР_1.

01 листопада 2013 року сталася вищевказана ДТП, 04 листопада 2013 року позивач подав до ВАТ НАСК «Оранта» письмове повідомлення про ДТП, на яке в подальшому отримав письмову відповідь за №09-03-09/328 від 14 січня 2014 року з переліком документів, які необхідно додатково надати страховику для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, серед яких окремим пунктом було зазначено заяву про страхове відшкодування з зазначенням способу його переведення.

Відповідно до ст..35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування, потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування з визначеними цією нормою реквізитами та доданими документами.

Оскільки заяви про страхове відшкодування протягом встановленого 30-ти денного строку з моменту подання повідомлення про скоєння ДТП, позивач ОСОБА_1 не подавав, то це стало безпосередньою та законодавчо встановленою причиною відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року о 09:30 годин на пр..Миру в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з.НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 лютого 2013 року страховий Поліс АЕ №1236172, та автомобілем марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. АІ 6226ЕА, що належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.23-29).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_3 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в звязку з чим було відкрито кримінальне провадження та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2013 року за №0003956.

04 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1 подав до ПАТ НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП, яке було зареєстровано за №14398 (а.с.30).

Згідно протоколу (акту) огляду транспортного засобу позивача ОСОБА_1 від 29 листопада 2013 року, та ремонтної калькуляції, вартість матеріального збитку позивача складає 83109,00 грн. (а.с.12-15)

На підставі висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 26 червня 2014 року №58/27, в діях водія ОСОБА_1 щодо керування автомобілем марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. АІ 6226ЕА вбачається не відповідність вимогам п.10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даним ДТП.

В діях водія ОСОБА_2 щодо керування автомобілем ВАЗ 2107 вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3 е), 8.10, 16.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даним ДТП (а.с.16-22).

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривий Ріг від 05 грудня 2014 року по справі №216/5110/14-к кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст..286 ч.1 КК України, закрито (а.с.32-33).

15 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 надіслав до відповідача ПАТ НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування, на що листом від 30 січня 2015 року відповідачем було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування у звязку з тим, що позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування тільки 15 січня 2015 року, тобто строк для подання заяви про страхове відшкодування минув (а.с.31, 35).

09 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 направив на адресу відповідача свої письмові пояснення відносно пропущеного строку звернення із заявою про страхове відшкодування, проте, листом від 18 лютого 2015 року позивачу знову було відмовлено у страховому відшкодуванні (а.с.36-38, 34).

Згідно ст. 8 Закону України Про страхування, страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст..35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування, потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування з визначеними цією нормою реквізитами та доданими документами.

Чинне законодавство чітко розмежовує повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, що є цілком закономірним, оскільки повідомлення подається в стислі строки для забезпечення можливості страховика у розслідуванні причин та обставин ДТП та визначення розміру збитків (ст..ст.33, 33-1, 34 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а заява є підставою для прийняття рішення про виплату та порядок виплати страхового відшкодування і складання страхового акту.

Згідно ч.1 ст..990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно п.37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ПАТ НАСК «Оранта» було правомірно та відповідно до чинного законодавства відмовлено позивачу ОСОБА_1 у здійсненні страхового вішкодування, оскільки останній впродовж встановленого законодавством 30-ти денного строку з момента подання поваідомлення про скоєння ДТП, або одного року з моменту скоєння ДТП з заявою про страхове відшкодування до ВАТ НАСК «Оранта» не звертався, а звернувся лише 15 січня 2015 року, більш ніж через два роки після скоєння ДТП.

За таких обставин, суд приходить до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 990, ЦК України, ст. 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський