У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7.) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 12 березня 2012 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (далі - ФОП ОСОБА_8.) було укладено договір поставки товару (взуття), відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_8 отримала товар на загальну суму 8 127 030 грн, яку частково сплатила в розмірі 2 269 191 грн та повернула товар на суму 708 040 грн.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_8, він подав нотаріусу вимогу-претензію до спадкоємців померлої: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, щодо сплати боргу в розмірі 5 149 799 грн, яка відповідачами виконана не була, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року, позов ФОП ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 заборгованість у сумі 2 572 403 грн 90 коп.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_3 заборгованість у сумі 2 572 403 грн 90 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із достатності належних і допустимих доказів наявності договірних правовідносин між позивачем і ФОП ОСОБА_8 та заборгованості спадкодавця з оплати поставленого згідно з договором товару в розмірі 5 144 807 грн 85 коп., яка підлягає стягненню зі спадкоємців ФОП

ОСОБА_8: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в установленому законом порядку прийняли спадщину.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 13 грудня 2013 року померла ОСОБА_8, спадкоємцями якої є її донька - ОСОБА_4, та мати - ОСОБА_5, які прийняли спадщину по Ѕ частині кожна й отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з листом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 відкладено у зв'язку зі зверненням до суду ОСОБА_4 з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на

Ѕ частину спільного майна.

Як убачається з матеріалів справи, 12 березня 2012 року між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_8 було укладено договір поставки, згідно з яким постачальник зобов'язується передати у власність (поставляти) взуття у строки та на умовах, передбачених даним договором, а покупець зобов'язується у строки та на умовах, передбачених цим договором, прийняти такий товар та оплачувати його вартість.

12 червня 2014 року ФОП ОСОБА_7 подав приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу вимогу (претензію) про заборгованість спадкодавця ОСОБА_8 у розмірі 5 149 799 грн для доведення до відома спадкоємців. Дана вимога відповідачами задоволена не була.

Відповідно до ст. ст. 1216 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844321/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 1218 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844323/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844388/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями

та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані зі з'ясуванням вартості отриманого останніми майна.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій на порушення вимог

ст. ст. 212-215, 303, 304, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули, обставини справи встановили не повно, зокрема з урахуванням наявних вимог ОСОБА_4 щодо спадкового майна

ОСОБА_8, який у судовому порядку ставить питання про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки (його та ОСОБА_8.) без реєстрації шлюбу, визнання права власності на Ѕ частину спільного майна.

Також, ураховуючи, що відсутні відомості про прийняття сторонами спадкового майна, крім квартири АДРЕСА_1, суди не з'ясували, право власності на яке конкретно майно перейшло до відповідачів у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 та його вартість, унаслідок чого належним чином не визначилися з обсягом відповідальності кожного з відповідачів.

Крім того, судами не надано належної оцінки доводам відповідача ОСОБА_5, яка взагалі заперечувала факт укладення між позивачем та її донькою договору поставки й відповідно наявність будь-яких зобов'язань перед ФОП ОСОБА_3

При цьому, вирішуючи клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертиз, заперечення відповідача з приводу наявних висновків експерта щодо підпису ОСОБА_8 у договорі поставки також не врахували, відмова у призначенні вказаних експертиз не вмотивована й не обґрунтована.

Мотивуючи рішення, суди зазначали про те, що ФОП ОСОБА_8 частково розрахувалась за спірним договором поставки, на підтвердження чого посилались на надані позивачем виписки за рахунками ОСОБА_8 (а.с. 241 - 243), однак суди не звернули уваги на те, що ФОП ОСОБА_8 за вказаними виписками перераховувала кошти на рахунки ФОП ОСОБА_3, однак за іншими договорами.

Також суди попередніх інстанцій безпідставно, у порушення вимог

ч. 3 ст. 61 ЦПК України, послались на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 листопада 2014 року, яке на час розгляду даної справи не набрало законної сили й крім того, відповідачі не брали участі у розгляді цієї справи та не були її сторонами.

Таким чином, у ході розгляду даної справи судами не дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не надано належну оцінку зібраним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності.

Судами попередніх інстанцій не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_627815/ed_2009_05_27/pravo1/MU50K02U.html?pravo=1>).

Ураховуючи наведене, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> їх слід скасувати з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року скасувати.

Справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про стягнення заборгованості передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук