02.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/8108/14-ц
Справа №2/205/391/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

співвідповідачки ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

представника співвідповідача Недосвітної С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_5, третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання факту родинних відносин, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності (а.с.2,12-14).

05 грудня 2014 року ОСОБА_5 подав до ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.52-53).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його рідна сестра - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина квартиру АДРЕСА_1.

Зазначив, що у померлої дітей не було, їх батьки давно померли, а її чоловік помер ще у 1997 році, тому він являється єдиним спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_7

Але, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 утримує у себе оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та не дає доступу до квартири забравши від неї ключі.

Враховуючи вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на квартиру АДРЕСА_1.

За заявою позивачки ухвалою суду від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с.94).

В судовому засіданні до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Дніпропетровську міську раду.

У судовому засіданні позивач в особі свого представника за довіреністю - ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката - ОСОБА_8, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у повному обсязі.

Співвідповідач - Дніпропетровська міська рада в особі свого законного представника за довіреністю - Недосвітньої С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника у зв'язку із завантаженістю.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст складений 05 березня 2015 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є рідними братом та сестрою (а.с.74,77).

Після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище з «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7» (а.с.79).

Квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло №002273 від 06.06.1995 року на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_7 та її чоловіку - ОСОБА_9 (а.с.29).

Після смерті чоловіка ОСОБА_7 успадкувала ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7 (а.с.54). Після її смерті відкрилась спадщина нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, яку у встановлений законом строк прийняв спадкоємець - ОСОБА_5 (а.с.69).

Але, державним нотаріусом Другої Дніпропетровської нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.90-91).

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст..1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачем слід у судовому порядку визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 701,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 57-60, 66, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, ?

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 м.Дніпропетровську, загальною площею 32,0 кв.м., житловою 18,3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 701 грн.00 коп. (сімсот грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула