Справа № 180/2911/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Завадською А.В.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград», третя особа Виконком Марганецької міської ради, про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що 28.07.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград» (далі ТОВ «Транспортна компанія «Автоград») їм відмовлено у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А» на зупинці «Держбуд», чим порушено вимоги ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів», п.7 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункт 15 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він прирівняний до інвалідів війни ІІ групи, є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом ІІ групи. 28.07.2015 року о 08 год 28 хв. відповідачем відмовлено йому у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», на автобусі № НОМЕР_1, що підтверджується актом від 28.07.2015 року.

Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що він є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії. 28.07.2015 року о 08 год 45 хв. відповідачем відмовлено йому у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А», зупинка «Держбуд» на автобусі № НОМЕР_2, що підтверджується актом від 28.07.2015 року.

Просять суд визнати неправомірними дії ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» щодо відмови їм у пільговому перевезенні, стягнути з ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, стягнути з ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» на користь держави судовий збір.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступними доказами:

- Актом від 28.07.2015 року про відмову автоперевізника «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА в 8-28 годині в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.7);

- копією квитка Серії ДНЯИ № 201358, вартістю 2 грн. 50 коп.(а.с.8);

- Актом від 28.07.2015 року про відмову автоперевізника «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 9822 АА в 8-45 годині в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: ОСОБА_2 та ОСОБА_7;

- копією квитка Серії ДНЯИ № 201359, вартістю 2 грн. 50 коп.(а.с.15).

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав письмове заперечення на позови. В судовому засіданні пояснив, що дійсно, ТОВ «Травспортна компанія «Автоград» не здійснює пільгове перевезення пасажирів у звязку з тим, що не отримує компенсації за пільгове перевезення окремих категорій громадян, що фінансується за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Марганецької міської ради. Але, 28.07.2015 року перевізник ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не відмовляв саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у пільговому перевезенні.

Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті «Кільцевий А» в м.Марганець здійснюється не лише ТОВ «Транспортна компанія «Автоград». 28.07.2015 року на маршруті № 3 «Кільцевий А» перебував автобус, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (графік руху № 6), водій ОСОБА_8, з яким позивач ОСОБА_1 добре знайомий. Але водій ОСОБА_8 заперечує той факт, що 28.07.2015 року відмовив ОСОБА_1 у пільговому перевезенні.

Крім того, автобус № НОМЕР_2, у якому позивачу ОСОБА_2 відмовлено у пільговому перевезенні, не належить ТОВ «Транспортна компанія «Автоград», а тому факт відмови ОСОБА_2 у пільговому перевезенні саме відповідачем нічим не доведений.

Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує наступними доказами:

- копією відповіді на адвокатський запит, наданої головним інженером ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» ОСОБА_9 (а.с.70), відповідно до якого відповідач не здійснює перевезення пасажирів автобусом з державним номером АЕ 9822 АА;

- копією квитково-касового листа від 28.07.2015 року на автобус АЕ 1221 АА;

- копіями рішень виконкому від 14.01.2015 року № 3, від 28.01.2015 року № 73, від 22.04.2015 року № 264, відповідно до яких ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не є перевізником, якому повинна здійснюватися компенсації за пільгове перевезення окремих категорій громадян, що фінансується за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Марганецької міської ради (а.с.79, 80, 81-82);

- копією наказу № 009-к від 28.03.2014 року про прийняття на роботу ОСОБА_8 з 28.03.2014 року;

- копією відомості обліку робочого часу водія ОСОБА_8 на липень 2015 року (а.с.88);

- розкладами руху увтобусів, графіки №№ 4, 5, 6 (а.с.66, 67, 68, 69)

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В ході судового розгляду встановлено, що 28.07.2015 року о 08 год.28 хв. на маршруті № 3 «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», позивачу ОСОБА_1 відмовлено у пільговому перевезенні. Згідно пояснень останнього, він не знає водія, який відмовив йому у пільговому перевезенні.

Того ж дня в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення в присутності завідувача відділу управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_10 складено акт про те, що 28.07.2015 року автоперевізником «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА в 8-28 годині відмовлено в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Також, судом встановлено, що 28.07.2015 року о 08 год.45 хв. на маршруті № 3 «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», позивачу ОСОБА_2 відмовлено у пільговому перевезенні. Згідно пояснень останнього, він не знає водія, який відмовив йому у пільговому перевезенні.

Того ж дня в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення працівником управління складено акт про те, що 28.07.2015 року автоперевізником «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 9822 АА в 8-45 годині відмовлено в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: ОСОБА_2 та ОСОБА_7. Як зазначив позивач ОСОБА_2, акт ним підписаний приблизно через 3 дні після інциденту.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_8, який пояснив, що він є водієм автобусу, р.н.АЕ 1221 АА. 28.07.2015 року він на автобусі ТОВ «Транспортна компанія», р.н. НОМЕР_1, здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 3 «Кільцевий А», графік № 6. В той день він ОСОБА_1, якого добре знає, не бачив і не відмовляв йому у пільговому перевезенні. 28.07.2015 року він відмовив у пільговому перевезенні лише одній людині, яка сплатила за проїзд. Позивача ОСОБА_2 зовсім не знає.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» інваліди мають право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а також всіма видами приміського транспорту.

Відповідно до пункту 7 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також; залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Це право поширюється і на особу, яка супроводжує інваліда.

Згідно до пункту 15 ст.20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено безоплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць для пасажирі не більше 9) на території України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія ААБ № 007886, виданою 12.11.2012 року, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням Серії Є № 018102, виданим 16.11.2012 року (а.с.5), є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням Серії А № 053746, виданим 12.02.1997 року (а.с.5).

28 липня 2015 року, приблизно о 08-28 год. відмовлено позивачу у безкоштовному проїзді по маршруту «Кільцевий А», на зупинці «Держбуд», чим порушено його право на безоплатний проїзд.

Але суд вважає недоведеним, що саме перевізник ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград» відмовив позивачу ОСОБА_1 в пільговому перевезенні.

Так, позивач зазначає, що водієм автобусу, якого він не знає, на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА йому відмовлено у безоплатному проїзді. Свідок ОСОБА_8 надав показання про те, що саме він, ОСОБА_8, здійснював перевезення пасажирів автобусом, р.н. НОМЕР_1, на вказаному маршруті 28.07.2015 року, що підтверджується також подорожнім листом ОСОБА_8 (а.с.89), й він добре знає ОСОБА_1 Втім, останній в своїх поясненнях визнав той факт, що ОСОБА_8 він знає добре, але не ОСОБА_8 відмовив йому у пільговому перевезенні 28.07.2015 року.

Отже, показання позивача ОСОБА_1 про те, що саме на автобусі автоперевізника ТОВ «Транспортна компанія «Автоград», д.н.АЕ 1221 АА, який керувався невідомим йому водієм, 28.07.2015 року о 08-28 годині йому відмовили у пільговому перевезенні, протирічать показанням свідка ОСОБА_8, який стверджує, що саме він на вказаному автобусі 28.07.2015 на маршруті «Кільцевий А» здійснював перевезення пасажирів, знайомого йому ОСОБА_1 не бачив і не відмовляв йому у безоплатному проїзді.

Крім того, як на доказ порушення перевізником його права на безоплатний проїзд в астобусі ТОВ «Транспортної компанії «Автоград», д.н.АЕ 1221 АА, посилається на квиток Серії ДНЯИ № 201358, який йому надав водій вказаного автобусу.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що оригінал квитка Серії ДНЯИ №201358, копія якого долучена позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви у якості доказу по справі, долучений іншим позивачем у іншій цивільній справі за позовом до ТОВ «Транспортна компанія «Автоград». Позивачем ОСОБА_1 вказаний факт не спростовано, надати оригінал квитка в судовому засіданні він відмовився.

Враховуючи викладене, суд ставиться критично до доказів, наданих позивачем ОСОБА_1, як на підставу своїх позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, що підтверджується посвідченням Серії А № 226862, виданим 09.02.2011 року (а.с.14).

28 липня 2015 року, приблизно о 08-45 год. відмовлено позивачу у безкоштовному перевезенні автобусом, д.н. НОМЕР_2, по маршруту «Кільцевий А», на зупинці «Держбуд», чим порушено його право на безоплатний проїзд.

Але суд вважає недоведеним, що саме перевізник ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград» відмовив позивачу ОСОБА_2 в пільговому перевезенні.

Так, позивач зазначає, що йому відмовлено у безоплатному проїзді в автобусі, д.н. НОМЕР_3, який належить ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград». Але, згідно відповіді на адвокатський запит, наданої головним інженером ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» ОСОБА_9 (а.с.70), 28.07.2015 року відповідно до графіку режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті № 3 «Кільцевий А», сукупність графіків руху автобусів за вказаним маршрутом № 3/2, графік № 4, графік № 5, графік № 6, виконання рейсів здійснювалося автобусами автобусної колони № 2 з державними реєстраційними номерами № НОМЕР_4 (графік руху № 4), № НОМЕР_5 (графік руху № 5), № НОМЕР_1 (графік руху № 6). Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не здійснює перевезення пасажирів автобусом з державним реєстраційним номером АЕ 9822 АА, і хто є власником цього транспортному засобу не знає.

Отже, позивачем ОСОБА_2 не доведено порушення його право на безоплатний проїзд по маршруту «Кільцевий А» 28.07.2015 року саме ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград».

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград», третя особа Виконком Марганецької міської ради, про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М.Нанічкіна

Вступну та резолютивну частину рішення суду проголошено в судовому засіданні 01 грудня 2015 року. Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2015 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна