АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.,

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.,

при секретарі - Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, заінтересована особа - ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 березня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20915,13 грн. та 95 грн. судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невірне застосування судом норм матеріального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву банку про видачу виконавчого листа задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції невірно застосував Закон України «Про третейські суди», а також помилково зазначив, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є справою про захист прав споживачів, яка виключена з компетенції третейського суду. Також, на думку скаржника, суд першої інстанції не мав правових підстав для висновку про те, що третейське застереження, за яким Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків розглядався вказаний позов, є нікчемним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Л68.188.24702, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 12175 грн. на 24 місяці зі сплатою 25.25% річних.

Пунктом 5.6 кредитного договору передбачено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 20 березня 2015 року позов ПАТ «Ідея Банк» задоволено. З ОСОБА_1 стягнуто 16849,45 грн. заборгованості за кредитним договором в сумі 20915,13 грн. та 95 грн. третейського збору.

Відмовляючи ПАТ «Ідея Банк» у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів виходив з того, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не була йому підвідомча відповідно до закону.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», який набрав чинності 12 березня 2011 року, частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року у справі №6-856цс15, оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справа за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не була підвідомча третейському суду, що є підставою для відмови у видачі виконавчого листа згідно п.2 ч.1 ст. 389-10 ЦПК України.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги

Головуючий:

Судді: