РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/10677/15-ц

17 листопада 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Киричок М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Шаховського В.О.,

представника відповідача Омельчук Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» про зміну формулювання причини звільнення та стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом в якому просить змінити формулювання причини її звільнення з Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» зі «звільнена за власним бажанням ст.38 ч.1 КЗпП України» на «звільнена у зв'язку з невиконанням роботодавцем вимог законодавства про працю та умов колективного договору за ст.38 ч.3 КЗпП України» та стягнути з відповідача вихідну допомогу за порушення законодавства про працю, колективного і трудового договору в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 6 831, 09 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 10 червня 2015 року подала роботодавцю заяву про звільнення з роботи за власним бажанням за ст.38 ч.3 КЗпП України з 10 червня 2015 року. Згідно наказу про припинення трудового договору (контракту) № 37-к її звільнено згідно ст.38 ч.1 КЗпП України. Вважає, що відповідач незаконно змінив правові підстави її звільнення та із вказаним наказом не згідна і вимагає розрахувати згідно поданої нею заяви.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задоволити.

Представник Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» у судовому засіданні заперечила проти позову в задоволенні якого просила відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слідзадоволити з наступних підстав.

Судом установлено, що з 14 травня 2002 року ОСОБА_1 працювала в Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Рівне» на різних посадах, зокрема з 08 жовтня 2012 року на посаді диспетчера, а 10 червня 2015 року подала роботодавцю заяву про звільнення з роботи за власним бажанням за ст.38 ч.3 та ст.44 КЗпП.

Згідно наказу №37-к про припинення трудового договору (контракту) від 10 червня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням (ст.38 ч.1 КЗпП України).

На момент звільнення позивача з роботи ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» їй не було виплачено заробітну плату, що згідно розрахункового листка за червень 2015 року становить 3 055, 51 грн.

Відповідно до ст.115 Кодексу законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно пункту 8.3 Колективного договору ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне», заробітна плата виплачується у робочі дні не рідше двох разів на місяць у проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів або за письмовою згодою працівників один раз на місяць. Строк виплати заробітної плати - 8 та 23 число кожного місяця.

Статтею 116 КЗпП України регламентовано, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівник перед виплатою зазначених сум.

За вказаних вище обставин позивачем доведено факт порушення відповідачем виплати нарахованої заробітної плати та невиконання вимог законодавства про працю та умов колективного договору.

Верховний суд України, зокрема, у Постанові від 31.10.2012 року у справі № 6-120цс12 та в Постанові від 20.02.2013 року у справі № 6-157цс12 виклав таку правову позицію: за змістом ст. 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно.

В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч.3 ст.38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч.1 ст.38 КЗпП України.

У даному випадку мала місце самостійна зміна відповідачем правової підстави розірвання трудового договору позивачем з ч.3 ст.38 на ч.1 ст.38 КЗпП України.

За умовами ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником чи уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказано, що при припиненні трудового договору вихідна допомога виплачується у випадках і розмірі, передбачених як ст. 44 КЗпП, так і іншими нормами закону.

Колективним договором ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне» питання виплати вихідної допомоги при звільненні працівника внаслідок порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не врегульовано.

Таким чином, при припиненні з позивачем трудового договору вихідна допомога мала бути виплачена їй у розмірі, передбаченому як ст.44 КЗпП України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

Згідно п.1 зазначеного Порядку, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадку виплати вихідної допомоги.

У відповідності з п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно довідки ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» від 17 червня 2015 року № 429 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складала 2 277, 03 грн., а тому розмір вихідної допомоги, який повинен бути виплачений позивачу становить 6 831, 09 грн. (2 277, 03 грн. х 3 = 6 831, 09 грн.).

Враховуючи викладене та те, що роботодавець не має самостійного права змінювати визначену працівником у заяві причину звільнення з роботи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про зміну формулювання причини звільнення та стягнення вихідної допомоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з роботи з Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» зі «звільнена за власним бажанням ст.38 ч.1 КЗпП України» на «звільнена у зв'язку з невиконанням роботодавцем вимог законодавства про працю та умов колективного договору за ст.38 ч.3 КЗпП України».

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу за порушення законодавства про працю, колективного і трудового договору в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 6 831 (шість тисяч вісімсот тридцять одну) гривню 09 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий