ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1623/15-ц
Провадження № 2/362/1329/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 листопада 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укреко-Ойл» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за час її вимушеного прогулу у звязку із звільненням з роботи, починаючи з 6 січня по 27 листопада 2015 року у розмірі 63885.68 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що з часу набрання судовим рішенням законної сили про поновлення на роботі заробітна плата за час вимушеного прогулу відповідачем їй не сплачена.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Положення ст. 117 КЗпП України передбачають, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобовязана їх виплатити.

Як зазначено у п. 20 Постави Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що 17 липня 2014 року позивач на підставі наказу № 9 була прийнята на роботу з випробувальним терміном в Державне підприємство «Укреко-Ойл», на посаду начальника юридичного відділу з окладом у 6 100,00 грн.

Наказом № 29 від 24.10.2014 року «Про скорочення штату працівників та зміни суттєвих умов праці», з 27.10.2014 року на підприємстві була введена нова організаційно-штатна структура, а наказом № 31 від 31.10.2014 року був затверджений новий штатний розклад від 28.10.2014 року, що потягло за собою скорочення штату працівників з 46 до 28 осіб.

На підставі наказу № 29 від 24.10.2014 року та нового штатного розкладу від 28.10.2014 року позивач 05.11.2014 року отримала про своє майбутнє вивільнення письмове попередження, згідно зі змістом якого у зв'язку з відсутністю згідно з організаційно-штатної структури та штатного розкладу підприємства вільних вакансій на день попередження.

31.10.2014 року наказом ДП «Укреко-Ойл» № 31 позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України було звільнено з займаної посади.

На підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 року по цивільній справі № 362/675/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укреко-Ойл» про поновлення на роботі, вимоги позивача було задоволено частково, її поновлено на роботі з 6 січня 2015 року.

Відповідно до абзацу 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

У зв'язку з невиплатою основної суми заборгованості із заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду складає 63885,68 грн. (період затримки з 06.01.2015 року по 27.11.2015 року, загальна кількість робочих днів - 226; середньоденна заробітна плата позивача = 282.68 гривень).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивачки та необхідність їх задоволення в повному обсязі, та у відповідності до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 47, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Укреко-Ойл" на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 63885,68 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині присудження виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Укреко-Ойл» в дохід держави судовий збір в сумі 1218 грн.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.