Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2629/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори, повязані із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

26.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Суд визнав неправомірними дії обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» щодо відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі водопостачання та зобовязав відповідача приєднати вказану квартиру до мереж централізованого водопостачання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У апеляційній скарзі обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні її вимог. Зокрема, вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що п/п 7 п.4.3., укладеного з відповідачкою договору про надання послуг від 20.05.2010 року, передбачено право виробника на припинення надання послуг у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги з водопостачання.

Позивачка ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками. Від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. ОСОБА_4 причини неявки не повідомила. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності позивачки та третьої особи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», ОСОБА_5, яка підтримувала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 1997 року (розпорядження від 13 листопада 1997 року №11495) ОСОБА_3 є одним із співвласників квартири АДРЕСА_2 (а.с.7).

20 травня 2010 року між ОСОБА_3 і КП «Олександрія водоканал», правонаступником якого є ОКВП «Дніпро Кіровоград», відповідно до положень Законів України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с.14).

Аналіз вказаних законів та Правил свідчить про те, що ними не передбачено можливість припинення (відключення) водопостачання у звязку із невнесення споживачем плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Передбачене ст.ст.22,23 Закону України«Про питну воду та питне водопостачання» положення щодо можливості обмеження питного водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачанняу разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду не поширюється на населення, про що зазначено у ч.1 ст.161 вказаного закону та п. 1 Порядку обмеження питного водопостачання до рівня екологічної броні,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року № 110.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст..627 ЦК України)

У підпунктах 1,7 пункту 4.3., укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, сторони погодили, що виробник має право у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги нарахувати пеню у розмірі встановленому законом і завчасно попередивши припинити надання послуг споживачу до вирішення питання про сплату боргу.

Отже, обовязковою умовою для припинення надання послуг з водопостачання є завчасне попередження виробником споживача про припинення надання послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2013 року квартиру позивачки було відключено від вуличної мережі водопостачання, як зазначено в акті, складеному представником Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», за борги за послуги з водопостачання в сумі 7838 грн. 47 коп. станом на 01.06.2013 року (а.с.41).

За приписами ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На порушення вказаних вимог закону відповідачем не надано доказів того, що позивачка була завчасно повідомлена про припинення надання послуги з водопостачання. Вручення сусідам позивачки, залишення у дверях квартири представниками відповідача попередження про наявність боргу та примусове відключення квартири від водопровідної мережі, поштове відправлення, що було повернено відповідачу поштою за закінченням терміну зберігання, за відсутності даних про їх отримання позивачкою, на думку колегії суддів, не свідчить про належне повідомлення споживача про припинення надання послуг за порушення умов договору.

Інших належних та допустимих доказів, що передбачені ст.ст. 58,59 ЦПК України, на підтвердження правомірності відключення водопостачання до квартири позивачки відповідачем не надано.

Статтею 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом, зокрема: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання та водовідведення,створення резервних систем питного водопостачання.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту права передбачені статтею 16 ЦК України. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Установивши, що з 11 червня 2013 року квартира позивачка відєднав від мереж централізованого водопостачання з порушеннями умов, укладеного між сторонами договору, суд обґрунтовано визнав неправомірними дії відповідача щодо відключення квартири АДРЕСА_3 від мережі водопостачання та зобовязав його приєднати вказану квартиру до мереж централізованого водопостачання.

Рішення суду ухвалене відповідно до наданих сторонами доказів по суті правильне.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду, висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді