Провадження 4-с/127/116/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Саблука С.А.,

при секретарі Гуменюку Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці скаргу ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, ОСОБА_5, на рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2, яку мотивовано тим, що на виконанні старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 перебував виконавчий лист №127/14271/14-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 року про усунення перешкод ОСОБА_1 як власнику квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці, виселення без надання іншого житла ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці. Вважаючи, що старший державний виконавець Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2, не виконавши всіх вимог ст.78 Закону України «Про виконавче провадження», незаконно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2015 р., ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою.

В судове засідання представник скаржника не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Старший державний виконавець Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 з невідомих суду причин не зявився в судове засідання, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 р. усунено перешкоди ОСОБА_1 як власнику квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці, виселено без надання іншого житла ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці.

За вказаним рішенням, 03.02.2015 р. Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчій лист.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 від 09.02.2015 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/14271/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 р., та надано боржнику строк добровільно виконати рішення суду до 23.02.2015 р.

23.02.2015 р. старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/14271/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 р. в звязку з виконанням рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 р. в повному обсязі.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 не виконані усі вимоги ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема не звільнено приміщення від речей боржника, домашніх тварин, не заборонено боржнику користуватись приміщенням, не складено опис майна, що належить боржнику, не визначено порядок його подальшого зберігання та не визначено особу - відповідального зберігача, та незаконно винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/14271/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 р.

Суд не погоджується з такими твердженнями заявника з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12, визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення про примусове виселення у строк до п'ятнадцяти днів та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 р. надано боржнику строк добровільно виконати рішення суду до 23.02.2015 р.

Згідно зі ст. 78 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, 23.02.2015 р. державним виконавцем встановлено, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 р. боржниками виконано самостійно, про що складено акт державного виконавця.

На підставі вказаного акту від 23.02.2015 р. старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/14271/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 р.

Твердження ОСОБА_1 щодо не виконання державним виконавцем вимог ст. 78 ЗУ "Про виконавче провадження" суд вважає безпідставними, оскільки виконавчі дії на які посилається заявниця, як на невиконані державним виконавцем, мали б місце в разі невиконанням боржниками рішення суду самостійно.

Крім того, з акту державного виконавця від 23.02.2015 р. вбачається, що після виконання рішення суду у справі № 127/14271/14-ц в приміщенні квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці залишились проживати особи, які не зазначені у виконавчому документі.

Згідно акту складеного 19.02.2015 р. головою правління ОСББ «Подолянка-4» ОСОБА_7, особами, які залишились проживати в приміщенні квартири № 7 по вул.. Зодчих/ОСОБА_6, 32/20 в м. Вінниці після виконання рішення суду у справі № 127/14271/14-ц є ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Ч. 4 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження», виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення, дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, а тому суд вважає що в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209, 210, 386, 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, ОСОБА_5, на рішення державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: