справа № 666/6376/15-ц
провадження № 2-н/666/712/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

03.12.15 року суддя Дніпровського районного суду м. Херсона Єпішин Ю.М., розглянувши матеріали за заявою Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту теплову енергію та гаряче постачання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту теплову енергію та гаряче постачання за період з грудня 1996 року по листопад 2015 року у сумі 26313 грн. 25 коп. на р/р 6572 та судовий збір у розмірі 609 грн. 00 коп. на р/р 8191.

Згідно ч.5 ст. 100 ЦПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України або із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року N14 - про наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15) (далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року N14, Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Отже відповідно до заяви, з якою заявник звернувся до суду для видачі судового наказу та доданих до неї матеріалів, а саме довідки №568212 від 05.07.2015 року, яка зазначає нарахування боргу за період з грудня 1996 року по листопад 2015 року, тобто вбачається, що наявний спір про право, так як заявником пропущена позовна давність, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 96, 99, 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту теплову енергію та гаряче постачання.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона протягом п'яти днів після отримання копії ухвали.

Суддя Ю.М.Єпішин