Справа № 372/4468/15-ц
Провадження 2-о-107/15
ухвала

29 жовтня 2015 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Мора О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року заявник в порядку окремого провадження звернувся до суду із даною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті своєї матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: смт. Тельманове Донецької області, місце смерті: Україна, Донецька область, місто Макіївка Гірницький район, яка настала 27 травня 2015 року, з підстави неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, в звязку з віднесенням м. Макіївка до населених пунктів, які знаходяться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження .

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119,235,256 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), а саме: заявником не зазначено про докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті ОСОБА_3, не доведено наявність підстав звернення до суду.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу ДРАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу ДРАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як випливає з матеріалів заяви заявник зареєстрував смерть ОСОБА_3 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 29 травня 2015 року, про що видане свідоцтво про смерть.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Макіївка Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до постанови Верховної ОСОБА_3 України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної ОСОБА_3 України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Макіївка Донецької області визнане тимчасово окупованою територією.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищезазначеною статтею також передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної ОСОБА_3 України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними.

Враховуючи вищевикладене, свідоцтво про смерть ОСОБА_3, видане 29 травня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області не може бути дійсним, так як видане після спливу терміну перереєстрації.

Отже, заявник завідомо звернувся для реєстрації смерті до установи, яка знаходиться на території, що не контролюється українською владою, і діяльність якого є нелегітимною, що порушує встановлений законом порядок. Таким чином, прихожу до висновку, що заявник до належного органу реєстрації актів цивільного стану не звертався.

На виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Тому, заявник для реєстрації смерті повинен був звернутись до органу реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться під юрисдикцією української влади.

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.8 ч.1 ст.256 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті (яке провадиться на підставі п.9 ч.1 ст.256 ЦПК) відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану). (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Окрім того, в свідоцтві про народження зазначено прізвище особи ОСОБА_4, а в заяві заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_4, також в підтвердження викладених обставин заявником не зазначено доказів проживання (реєстрації чи перебування) саме за адресою: Україна, Донецька область, місто Макіївка Гірницький район.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків. Правила зазначеної статті поширюються також на окреме провадження.

У такому вигляді заява не може бути прийнята, оскільки за формою та змістом складена в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.121,258 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті залишити без руху, надавши заявнику пятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали заява вважається неподаною, та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мора О.М.