Справа № 310/9882/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він є рідним сином відповідача ОСОБА_2 Шлюб між батьками позивача був розірваний 15.09.2014р. рішенням Бердянського міськрайонного суду. Після розірвання шлюбу позивач залишився проживати разом з матір'ю - ОСОБА_3. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 08.09.2015р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача, якому на той час не виповнилося 18 років. З 01.09.2013р. позивач навчається в Державному навчальному закладі «Бердянський машинобудівний ліцей» другого рівня акредитації і потребує матеріальної допомоги, але відповідач такої допомоги не надає. Тому позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додав, що вважає відповідача таким, що має можливість надавати йому матеріальну допомогу у вказаному в позові розмірі, оскільки той має три земельні паї, які здає в оренду та має від цього дохід близько 15000 грн. щорічно. Крім того, відповідач торгує на ринку сільськогосподарською продукцією та має від цього дохід близько 80-100 грн. щоденно. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково - в розмірі аліментів 410 грн. щомісяця, а також пояснив, що дійсно має земельні паї, які здає в оренду, але насправді загалом їх розмір складає приблизно півтора паї, орендну плату отримує сільськогосподарськими продуктами, їх загальна вартість в минулому році склала близько 5000 грн., в цьому році дещо більше, але не набагато, точної вартості орендної плати він не знає. Крім цього, відповідач дійсно інколи торгує на ринку сільськогосподарськими товарами, але в основному влітку і лише кілька разів на місяць, дохід від цього має різний, інколи дійсно 80-100 грн., інколи значно менше. Матеріальну допомогу сину відповідач надавав раніше і не заперечує надавати надалі в розмірах, в яких може це зробити, але останнього часу позивач відмовляється приймати добровільну допомогу. Відповідач вважає це впливом колишньої дружини, з якою знаходиться в неприязних стосунках після розлучення. Просив позовні вимоги задовольнити частково - в розмірі аліментів у 410 грн. щомісяця, що складає приблизно 30 відсотків мінімальної заробітної плати.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином відповідача ОСОБА_2 Шлюб між батьками позивача був розірваний 15.09.2014р. рішенням Бердянського міськрайонного суду. Після розірвання шлюбу позивач залишився проживати разом з матір'ю - ОСОБА_3. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 08.09.2015р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача, якому на той час не виповнилося 18 років, в розмірі 700 грн. щомісячно. З 01.09.2013р. позивач навчається в Державному навчальному закладі «Бердянський машинобудівний ліцей» другого рівня акредитації. Вказані факти визнані всіма учасниками судового розгляду і тому додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В даному випадку до суду не надано жодного доказу, який би дав можливість встановити реальне матеріальне становище платника аліментів, оскільки постійного заробітку (доходу) він не має, а орендну плату отримує лише один раз на рік в натуральній формі, вартість якої в грошовому еквіваленті невідома.

Крім того, відповідач хворіє низкою захворювань, які не є важкими.

За таких обставин, суд доходить висновку, що можливість надання відповідачем матеріальної допомоги своєму повнолітньому синові є недоведеною, але з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає законним та справедливим призначити аліменти в розмірі, визнаному відповідачем, тобто 410 грн. щомісяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 199, 200 СК України, ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 410 грн. щомісяця до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 12.10.2015р.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяС. І. Ревуцький