Справа № 363/1743/15-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/5406/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 33 26.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Іванової І.В.

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «страхова компанія «Скайд», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «страхова компанія «Скайд» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2015 року,

встановила:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.08.2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «СК «Скайд» та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхової компанії «СКАЙД» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 16 138 грн. 48 коп., та судові витрати в розмірі 156 грн. 40 коп., а всього 16 294 (шістнадцять тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розмір втрати товарної вартості автомобіля в сумі 5 780 грн. 64 коп., та судові витрати в розмірі 87 грн. 20 коп., а всього 5 867 (п'ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

В апеляційній скарзі ПАТ СК «СКАЙД» просить рішення суду змінити та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову, стягнути з нього судовий збір. Вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вважає, що судом не дана належна оцінка обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2014 року з вини відповідача ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3 керував автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 і таким чином володів ним на той час.

Про ці обставини йдеться в постанові Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2014 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №2086 від 24 листопада 2014 року замовником якого є ПАТ «СК «Скайд» вартість матеріального збитку завданого автомобілю «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП без урахування втрати товарної вартості становить 27 145 грн. 43 коп. з урахуванням 20 % ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2014 року між ОСОБА_4 (власником автомобіля «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2) та ПАТ «СК «Скайд» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано Поліс №АІ/4481090. За вказаним договором забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ««ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн.

Після настання страхового випадку, 15 грудня 2014 року з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «СК «Скайд» з дотриманням строків визначених ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) та у відповідності до положень ст. 35 Закону надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування.

Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну потерпілої особи.

Відповідно до страхового акта №1119/14 від 10 березня 2015 року позивачу відшкодовано шкоду, завдану внаслідок ДТП з урахуванням 20 % ПДВ, в розмірі 22 621 грн. 19 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1062 від 13 березня 2015 року.

Не погоджуючись зі звітом про визначення вартості матеріального збитку №2086 від 24 листопада 2014 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_5 для проведення незалежної оцінки розміру шкоди, заподіяної його автомобілю.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №781 від 29 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 38 759 грн. 67 коп. без ПДВ, розмір втрати товарної вартості становить 5 780 грн. 64 коп.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру коди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з калькуляції до експертного висновку №0943 від 31 грудня 2014 року для перерахунку вартості матеріалів та запасних частин оцінювачем використано занижений курс валют, що призвело до утворення цінової різниці у вартості деталей.

Крім того, при проведенні оцінки у звіті №2086 від 24 листопада 2014 року обрано невірне значення вартості нормо-години - 104 грн. 16 коп., оскільки відповідно до Бюлетеня автотоварознавця №79 за 2014 рік вартість однієї нормо-години становить 160 грн.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку №2086 від 24 листопада 2014 року є необ'єктивним, через зазначені вище недоліки.

У зв'язку з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про неналежну оцінку судом обставин справи, є необґрунтованими.

Таким чином сума виплаченого ПАТ «СК «Скайд» страхового відшкодування в розмірі 22 621 грн. 19 коп. не відповідає дійсному розміру відновлювального ремонту автомобіля позивача та вимогам ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про стягнення з із страхової компанії недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 16 138, 48 грн.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Щодо інших доводів апеляційних скарг, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «страхова компанія «Скайд» відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Мельник Я.С.

Іванова І.В.