АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Борисової О.В., Гаращенко Д.Р.

при секретарі Абдуллаєвій Е.В., Горбачовій І.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ТОВ «Укоінвестбуд», ОСОБА_4, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав і додаткових угод до них, актів прийому-передачі недійсними, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування записів про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав, виселення та визнання права користування житловим приміщенням і вселення.

встановила:

Звертаючись у серпні 2014 року до суду з позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_6 з врахуванням уточнених позовних вимоги просили суд визнати недійними:

- договір № СК/9/55/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, укладений 13.05.2011 року між ГОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_4.

- договір № СК/11/69/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, укладений 13.05.2011 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_4.

- додаткову угоду №1 до договору № СК/9/55/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості від 13.05.2011 року укладену 08.08.2013 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_4,

- додаткову угоду № 1 до договору №С'К/11/69/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості від 13.05.2011року укладену 08.08.2013 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_4,

- акт прийому-передачі об'єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору №СК/9/55/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості від 13.05.2011року складеного 08.08.2013 року між ГОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_4.

- акт прийому-передачі об'єкта нерухомості - квартири НОМЕР_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору №СК/11/69/3 купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості від 13.05.2011 року складеного 08.08.2013 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_7

- визнати недійсними і скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер: 15315945) на квартиру АДРЕСА_1, видане 24.12.2013 року ОСОБА_4 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

- визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 15311934) на квартиру АДРЕСА_2 видане 24.12.2013 року ОСОБА_4 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

- скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 24.12.2013 року за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2. Номер запису про право власності: 4032496).

- скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 від 24.12.2013 року за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3. Номер запису про право власності: 4031358).

- виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання йому іншого жилого приміщення.

- виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 без надання йому іншого жилого приміщення.

- відповідно до пункту 3.5. інвестиційного договору на будівництво житлових будинків від 14.07.2005року укладеного між Святошинською районною в Києві державною адміністрацією та ТОВ «Укоінвестбуд» визнати за ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

- відповідно до пункту 3.5. інвестиційного договору на будівництво житлових будинків від 14.07.2005 року укладеного між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією та ТОВ «Укоінвестбуд» визнати за ОСОБА_6 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

- вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1

- вселити ОСОБА_6. в квартиру АДРЕСА_2

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони були зареєстровані по АДРЕСА_3 і в 2005 році вказаний будинок був знесений як аварійний.

На підставі пункту 3.5. Інвестиційного договору на будівництво житлових будинків, укладеного 14.07.2005 року між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією (замовник) та ТОВ «Укоінвестбуд» (інвестор-генпідрядник), замовник делегував Інвестору - генпідряднику повноваження на відселення мешканців житлового аварійного будинку по :вул. Олевській. 13/50 в м. Києві, який підлягав зносу під пряму забудову «Об'єкту », відповідно до рішення Київської міської ради №638 798 від 10.07.2003 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2008 року яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_3 і ОСОБА_6. та зобов'язано ТОВ «Укоінвестбуд» на виконання пункту 3.5. Інвестиційного договору на будівництво житлових будинків, укладеного 14.07.2005 року між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією (замовник) та ТОВ «Укоінвестбуд» (Інвестор-генпідрядник) придбати для надання у встановленому порядку ОСОБА_3 та ОСОБА_6. окремі благоустроєні жилі приміщення (квартири) відповідно до вимог Житлового кодексу України.

З 2008 року по 27.06.2014 рік вказане рішення перебувало на примусовому виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві та під час виконання судового рішення між ними та ТОВ «Укоінвестбуд» було досягнуто угоди, що останнім будуть оформлені договори про набуття майнових прав на об'єкти будівництва, про що ТОВ «Укоінвестбуд» повідомив в листі до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 23.12.2010р.

Також ТОВ «Укоінвестбуд» в листі від 15.05.2011р. повідомило ВДВС Дарницького РУЮ у м Києві, що на виконання умов інвестиційного договору від 14.07.2005 року укладеного між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією та ТОВ «Укоінвестбуд», для громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_6 заброньовано дві однокімнатні квартири № 55 (9 поверх) і № 69 (11 поверх) в III секції будинку по вул. Олевська, але у зв'язку із настанням кризи в галузі будівництва III секція по будівництву призупинена.

31.07.2012 року житлові будинки з комплексом соціально-побутового обслуговування прийнято в експлуатацію Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва.

Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 27.06.2014р. виконавче провадження з виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2008 року було закрито у зв'язку із тим що виконати рішення суду без боржника не виявляється за можливе.

Майнові права на вказані квартири у ТОВ «Укоінвестбуд» згідно договорів купівлі - продажу майнових прав від 13.05.2011 року №СК/9/55/3 і №СК/11/69/3 придбав ОСОБА_4 який у подальшому також отримав свідоцтва про право власності на ці квартири.

Позивачі вважали, що ТОВ «Укоінвестбуд» не мало права продавати майнові права на квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4, оскільки вони були заброньовані на них. Укладені угоди порушують їх конституційне право на житло.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року було відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу де ставили питання щодо його скасування та постановлення нового рішення про задоволення їх вимог. Вказуючи при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апелянт ОСОБА_6 в особі представника відмовився від поданої апеляційної скарги. Відмова була прийнята апеляційним судом. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 було закрито.

Апелянт ОСОБА_3 підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Відповідач ТОВ „Укоінвестбуд" та Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві будучи повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилося, поважність причин неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог суд першої інстанції виходив з того що позивачі ставлячи питання про визнання недійсними правочинів які були укладені між відповідачами по справі вказували на те, що вони суперечать положенням ст. ст. 526, 599 ЦК ( загальні умови виконання зобов'язань, припинення зобов'язань). Вказуючи при цьому, що цивільне законодавство не пов'язує порушення вказаних норм матеріального права із визнанням недійсності правочину.

Позивачі обгрунтовуали своє право на спірні квартири бронюванням цих квартир для них товариством ( відповідачем). Однак, судом вказувалось, що для виникнення таких цивільних прав та обов'язків сторін, бронювання повинно бути оформлено відповідно до правил пункту 1 частини 2 ст. 11 ЦК України, тобто, договором або іншим правочином, який містить усі істотні умови і породжує зобов'язання в його розумінні відповідно до правил ст.509 ЦК України.

Про бронювання спірних квартир АДРЕСА_2 для їх надання у подальшому позивачам є посиланням на ці обставини лише в офіційних відповідях ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. але такі посилання не можна визнати бронюванням в його цивільно-правовому значенні з відповідними правовими наслідками, правами і обов'язками, як і не можна стверджувати, що на підставі такого посилання у листах та відповідях у позивачів виникли будь-які цивільні права, а у ТОВ "Укоінвестбуд" - цивільні обов'язки щодо вказаних конкретних об'єктів нерухомого майна. Оскільки виникнення цивільних прав і обов'язків оформлюється відповідно до вимог діючого законодавства, в тому числі й шляхом укладення цивільно-правової угоди щодо бронювання житлового приміщення із усіма істотними її умовами.

За таких обставин суд вважав, що у ТОВ "Укоінвестбуд" на підставі судового рішення і частини 5 ст.11 ЦК України виникло зобов'язання перед позивачами щодо надання їм окремих благоустроєних жилих приміщень (квартир) відповідно до вимог ЖК України, aле суду не надано доказів про виникнення у ТОВ "Укоінвестбуд" оформленого у відповідності до чинного законодавства зобов'язання про надання позивачам конкретних квартир, а саме: АДРЕСА_2. а тому відсутні підстави вважати, що у позивачів виникли речові права на ці квартири, оскільки лише посилання в листах на бронювання цих квартир для позивачів, не є самим бронюванням, а останнє відбувається виключно шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод.

З наведеного випливає висновок, що позивачі не є тими заінтересованими особами, які відповідно до роз'яснення Верховного Суду України в Постанові Пленуму № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року і правового висновку Верховного Суду України в справі № 6-107 цс 12 від 07.11.2012 року можуть оспорювати правочин стороною якого вони не є.

Відтак суд вказував на відсутність порушень вимог ст.203 ЦК України, які могли б бути правовими підставами для застосування частини 1 ст.215 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_4 придбав спірні квартири у встановленому законом порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав на спірні квартири суд прийшов до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині.

А так як інші вимоги позивача ОСОБА_3 по суті є похідними від основних позовних вимог про визнання правочинів недійсними, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в позові.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт вказувала на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки передбаченим нормою матеріального права юридичним ( доказовим ) фактам, які мають значення для ухвалення законного рішення.

А саме те, що 15 березня 20111 року ТОВ « Укоінвестбуд» з метою виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2005 року, вчинило дію ( правочин) по бронюванню квартир, які після завершення будівництва будинку підлягали наданню позивачу ОСОБА_3

26 серпня 2011 року Головне управління юстиції у м. Києві та Державна виконавча служба України направила їй лист про те, що компанія забронювала житло.

Однак, зазначені вище доводи не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду. Так як апелянтом не береться до уваги те, що між нею та товариством не було оформлено двостороннього документа, який би вказував на бронювання житла та мав при цьому всі необхідні його технічні характеристики, місце розташування так і строки виконання.

Питання бронювання як на момент вчинення відповідачем зазначеної вище дії так і на момент розгляду справи в суді регламентується положеннями ст.ст. 73 - 77 ЖК України та Постановою Ради Міністрів Української РСР від 09 вересня 1985 року № 342 «Про затвердження правил бронювання жилих приміщень в українській РСР». Випадки за якими законодавчо було передбачено бронювання, не є такими, як підстави щодо бронювання про які вказує позивач виходячи з правовідносин що виникли між нею та відповідачем.

Також апелянтом вказувалось на те, що суд згідно до вимог ст. 214 ЦПК України в своєму рішенні має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв'язку із цим посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред'явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підстави ( обґрунтування) та зміст позовних вимог ( ст. 119 ЦПК).

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та постановленому судовому рішенні. Так як виходячи з його тексту вбачається, що судом повно і всебічно відображені обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами що досліджувалися в судовому засіданні. Зазначені судом першої інстанції правові обґрунтування узгоджується з вимогами викладеними в ст. 213 та ст. 214 ЦПК України щодо судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: