Справа № 667/6035/15-ц
11 листопада 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого - судді: Прохоренко В.В.,
при секретарі: Коноплянніковій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 26/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. У належній йому частині житлового будинку також зареєстрований його онук ОСОБА_2 З 2008 року ОСОБА_2 фактично за вказаною адресою не проживає, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги сплачує позивач. Просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, в останнє судове засідання не з'явився.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином.
Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_3, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:
- відповідно до договору дарування від 26.11.1990 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в ХДБТІ 26.12.1990 року власником 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1;
- згідно з довідкою № 77 від 30.06.2015 року, виданої ОСН №12 Комсомольського виконавчого комітету районної у м. ради, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1;
- свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він є сусідом ОСОБА_1 відповідач є його онуком. Останній раз бачив ОСОБА_2 у 2008 році, речей його в будинку не бачив. Зі слів позивача йому відомо, що ОСОБА_2 повідомив, що їде до Києва на тимчасове мешкання, з 2008 року до Херсону не повертався.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: В.В. Прохоренко