У Х В А Л А

24 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М.,Лященко Н.П.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про виділ майна в натурі,

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Виділено ОСОБА_5 в натурі приміщення та господарські споруди по АДРЕСА_1, відповідно до варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 4 квітня 2014 року, а саме : сіни 1-3 площею 9,0 кв.м вартістю 35 036 грн; кімнату 1-7 площею 19,0 кв.м вартістю 59 845 грн; (загальна площа - 28 кв.м. вартістю 94 881 грн); погріб літ «П» вартістю 16 273 грн; сарай літ. «Б» вартістю 20 334 грн; Ѕ частини огорожі 1-2/1 вартістю 22 283 грн. Всього по будівлям і спорудам на суму 153 771 грн, що становить 51/100 ідеальної частки.

Виділено ОСОБА_4 коридор 1-1 площею 3,9 кв.м. вартістю 15 182 грн; кладову 1-2 площею 6,1 кв.м. вартістю 23 747 грн; коридор 1-4 площею 4,1 кв.м. вартістю 12 914 грн; кухню 1-5 площею 5,6 кв.м. вартістю 17 639 грн; кімнату 1-6 площею 14,6 кв.м. вартістю 45 986 грн, (загальна площа складає 34,3 кв.м. вартістю 115 468 грн); вбиральню літ. «У» вартістю 4 079 грн; Ѕ частини огорожі 1-2/2 вартістю 22 283 грн. Всього по будівлям і спорудам - 141 830 грн., що становить 48/100 ідеальної частки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію, внаслідок зміни належних співвласникам часток у розмірі 5 970 грн 50 коп.

Зобов'язано сторін для ізоляції окремих виділених частин спірного домоволодіння виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: між приміщеннями 1-3 (площею 9,0 кв.м.) та 1-7 (площею 19,0 кв.м.) влаштувати дверний проріз з наступним встановленням внутрішнього дверного блоку та штукатуренням з обох сторін (вартість робіт 1 212 грн); у приміщенні 1-3 (площею 9,0 кв.м.) влаштувати дверний проріз з добудованого ганку та наступним встановленням зовнішнього дверного блоку і штукатуренням з обох сторін (вартість робіт - 1 957 грн), між приміщенням 1-3 (площею 3,9 кв.м.), № 1-6 (площею 14,6 кв.м.) та 1-7 (площею 19,0 кв.м.), № 1-4 (площею 4,1 кв.м.) та № 1-5 (площею 5,6 кв.м.) демонтувати дверний блок з наступним закладенням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін (вартість робіт - 2 358 грн); між приміщеннями № 1-6 (площею 14,6 кв.м.) та № 1-5 (площею 5,6 кв.м.) демонтувати перегородку (вартість робіт - 1 035грн.)

Зобов'язано передбачити заходи щодо улаштування в приміщенні № 1-7 (площею 19,0 кв.м.) та № 1-5 (площею 5,6 кв.м.) кухні-ніші, за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції (вартість робіт з улаштування вентиляції - 950 грн). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2015 року виправлено описку в рішенні суду, вказавши вірну адресу спірного нерухомого майна.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2015 року в частині покладення обов'язку по проведенню ремонтно-будівельних робіт скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Зобов'язано ОСОБА_5 для ізоляції окремих виділених частин спірного домоволодіння, виконати наступні ремонтно-будівельні роботи : між приміщеннями 1-3 (площею 9,0 кв.м.) та 1-7 (площею 19,0 кв.м.) влаштувати дверний проріз з наступним встановленням внутрішнього дверного блоку та штукатуренням з обох сторін ; у приміщенні 1-3 (площею 9,0 кв.м.) влаштувати дверний проріз з добудовою ганку та наступним встановленням зовнішнього дверного блоку і штукатуренням з обох сторін; між приміщенням 1-3 (площею 9,0 кв.м.) та № 1-1 (площею 3,9 кв.м.), № 1-6 (площею 14,6 кв.м.) та 1-7 (площею 19,0 кв.м.), № 1-4 (площею 4,1 кв.м.) та № 1-5 (площею 5,6 кв.м.) демонтувати дверний блок з наступним закладенням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін.

Зобов'язано ОСОБА_4, для ізоляції окремих виділених частин спірного домоволодіння, виконати наступні ремонтно-будівельні роботи : між приміщеннями № 1-6 (площею 14,6 кв.м.) та № 1-5 (площею 5,6 кв.м.) демонтувати перегородку.

Зобов'язано ОСОБА_5 забезпечити улаштування кухні-ніші в приміщенні № 1-7 (площею 19,0 кв.м.), а ОСОБА_4 в приміщенні 1-5 площею (5,6 кв.м.), за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини третьої статті 358, 364, 367, 376 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013 року, суд виходив із того, що установивши факт самочинної перебудови (реконструкції) об'єкта нерухомості (демонтаж та улаштування нових перегородок, у тому числі капітальних, зміну площі) після одержання сторонами у власність нерухомого майна, суд касаційної інстанції всупереч вимогам статті 317, частині четвертій статті 357, 376, 364 ЦК України безпідставно погодився з рішенням суду першої інстанції про правомірність виділу часток ОСОБА_17 і ОСОБА_18 зі спільного мана, що є об'єктом самочинного будівництва, та дійшов помилкового висновку проте, що відсутність відповідних дозволів і висновків щодо можливості виділу в натурі частки з нерухомого майна не є самостійною підставою для відмови в такому виділі.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року, суд виходив із того, що суди встановили факт самочинної перебудови, зокрема, що до складу спірного нерухомого майна входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти, а також що суди належно не перевірили наявність правових підстав передбачених статтею 364 ЦК України.

Надані для порівняння постанови Верховного Суду України не слугують прикладами невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про виділ майна в натурі за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема