Cправа № 127/2-4385/2010
Провадження № 6/127/1024/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Сєрих В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа за № 2-4385-2010 від 15 квітня 2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1 021 335 грн. 12 коп.

18 серпня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у встановленому законом порядку. Боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення, однак, боржником у наданий строк рішення не виконано.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою проживання боржника, але перевірити майновий стан останньої виявилось неможливим в звязку з тим, що був відсутній доступ до будинку.

ОСОБА_2 не надає реальної можливості державному виконавцю провести перевірку майнового стану та злісно ухиляється від явки для проведення виконавчих дій тим самим створює обставини, які унеможливлюють проведення виконавчих дій, щодо перевірки майнового стану, опису та арешту майна боржника в рахунок погашення боргу перед АТ «ОТП Банк».

У звязку з вищевикладеним старший державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

В судове засідання представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції не зявився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні, зокрема судових рішень, покладається на Державну виконавчу службу України.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа за № 2-4385-2010 від 15 квітня 2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1 021 335 грн. 12 коп.

Боржником в добровільному порядку рішення суду не виконано.

18 серпня 2014 року державним виконавцем Макушинським Ю.І. Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44400530 з виконання виконавчого листа № 2-4385-2010, виданого 15 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 019 515 грн. 12 коп., судові витрати у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів подання, 21 серпня 2014 року ОСОБА_2 особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлялась на адресу зазначену у виконавчому документі, а саме: м. Вінниця, вул. Л. Українки, 48, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 459.

Судом також встановлено, що житло, в яке державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення (кв. 21, 22 в будинку № 64 по вул. Першотравнева в м. Вінниці) належить ОСОБА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців та договором іпотеки від 07 жовтня 2008 року.

Відповідно до актів державного виконавця від 20 січня та 25 червня 2015 року, старшим державним виконавцем Макушинським Ю.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4385-2010 було здійснено виходи за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Вінниця, вул. Добролюбова, 117, з метою перевірки майнового стану ОСОБА_2, боржник двері будинку не відчинив.

Однак, дослідивши матеріали подання, судом було встановлено, що у виконавчому листі зазначено адресу проживання боржника м. Вінниця, вул. Л. Українки, 48, а не ту, яку зазначає державний виконавець у вищезазначених актах та за якою було здійснено виходи для перевірки майнового стану боржника, тому суд приходить до переконливого висновку, що державним виконавцем не було вжито усіх заходів примусового виконання рішення та не здійснено необхідних мір для своєчасного і повного виконання даного рішення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, а також неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що факт отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є належним доказом того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду.

Застосування заявлених заявником заходів може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 30 Конституції України та ст. 321 ЦК України права власності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 209, 210, 376 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_4