У х в а л а

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська, який діє в інтересах ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», третя особа - Міністерство освіти та науки України, про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_4, у якому просив стягнути з Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (далі - ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури») на користь ОСОБА_4 суму недорахованої та невиплаченої стипендії у розмірі 3 510 грн 18 коп. за період з вересня 2014 року по травень 2015 року.

Зобов'язати ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» виплачувати ОСОБА_4 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, за умови наявності передбачених законодавством підстав для нарахування.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що наказом ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 11 серпня 2014 року ОСОБА_4 було зараховано до складу студентів на будівельний факультет на денну форму навчання, за державним замовленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ОСОБА_4 має право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, оскільки його батько - ОСОБА_5 мав стаж роботи на підземних роботах 15 років 5 місяців.

Проте, у період з 01 вересня 2014 року до часу звернення до суду, стипендія ОСОБА_4 нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, прокурор просив позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на користь ОСОБА_4 недораховану та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року включно у розмірі 2 125 грн 56 коп.

Зобов'язано ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» виплачувати ОСОБА_4 з 01 вересня 2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб до закінчення навчання, за умови наявності визначених законодавством підстав для її нарахування. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, ОСОБА_4 належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів та яким виплачується стипендія відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». При цьому дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу стипендії в розмірі, передбаченому вказаним законом, є протиправними.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська