У Х В А Л А

Справа № 2-4680/11

№ 8/183/6/15

27 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

заявника (позивача) ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

23 березня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, зобовязання вчинити певні дії.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 неодноразово уточнювали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилалися на те, що 15.12.2014 року інженером ТОВ «Приватзембуд» проведене обстеження та складено уточнений технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50, згідно до якого встановлено, що будівля літ.И є будівлею капітального типу, призначена для постійного проживання.

В рішенні суду від 15 серпня 2012 року зазначено, що інвентарна справа на житловий будинок ОСОБА_6 на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50, не була заведена.

В той же час, в березні 2015 року їм стало відомо, що 26.05.1987 року Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєстроване та видане ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50.

В звязку з наведеним, в заяві ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили суд провести перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, зобовязання вчинити певні дії, скасувати рішення, винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який діє також в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримав заяву, посилався на обставини звернення, викладені в заяві.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви.

Представники Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані заявниками докази, суд приходить бо наступного.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, зобовязання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради від 30 березня 1983 року господарство ОСОБА_7 поділено на два господарства: за її сином ОСОБА_8 залишено новий будинок та 1/2 частину сараю; за ОСОБА_7 залишено времянку та 1/2 частину сараю. (а.с.13 справа № 2-4680/11)

Зазначене рішення не було зареєстровано належним чином, домоволодінню ОСОБА_7 не було присвоєно іншу адресу, домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично не були розділені в натурі.

З інвентаризаційної справи на домоволодіння № 50 по вул. Кірова с. Орлівщина вбачається, що вперше обстеження домоволодіння проведене в 1986 році, користувачами є ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Згідно книг погосподарського обліку за 1991-1995 рік, особовий рахунок № 848, за адресою вул. Кірова № 50а проживала ОСОБА_10 по день смерті 16 січня 1994 року (а.с. 109 справа № 2-4680/11)

В той же час, рішенням суду встановлено, що інвентаризаційна справа на будинок № 50а по вул. Кірова 50а не заводилася (а.с. 41 справа № 2-4680/11)

30 квітня 1993 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області було винесено рішення (справа № 2-1), яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності, відповідно до якого за ОСОБА_11 визнане право власності на 53/100 частин домоволодіння, за ОСОБА_9 визнано право власності на 47/100 зазначеного домоволодіння, з зазначенням будівель та споруд, які перейшли у власність сторонам.

Згідно до рішення суду (справа № 2-1), за ОСОБА_11 та ОСОБА_9 право власності на споруду, яка в технічному паспорті значиться як літня кухня літ.И, та прибудову літ.и. не визнавалося.

Рішенням суду (справа № 2-1) за ОСОБА_10 право власності на будівлі та споруди не визнавалися, тільки в мотивувальній частині рішення суду є посилання на те, що належить визнати законним рішення виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради від 30 березня 1983 року, згідно якого за колгоспним двором ОСОБА_10 залишено житловий будинок-времянка.

В той же час, згідно до інвентарної справи на житловий будинок за адресою вул. Кірова № 50 с. Орлівщина, літній кухні (в технічному паспорті літ.И) статус житлового будинку (житлового приміщення) не присвоювався.

Рішенням суду від 15 серпня 2012 року (справа № 2-4680/11), встановлено, що ОСОБА_12 померла 16 січня 1994 року (а.с.11 справа № 2-4680/11).

Згідно до спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_12 померлої 16 січня 1994 року, звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_13 ОСОБА_14 (а.с. 43,44,45 справа № 2-4680/11)

За життя, 14 листопада 1988 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала ОСОБА_4, ОСОБА_5 все своє майно в рівних частках. (а.с.12 справа № 2-4680/11)

Встановлено, що 30 березня 1994 року помер ОСОБА_9.

Вже після його смерті, 18 січня 1995 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області було винесене рішення про визнання за ОСОБА_15 права власності на 47/100 частин житлового будинку по вул. Кірова № 50 с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

26 січня 1995 року виконавчим комітетом Новомосковської районної ради Дніпропетровської області № 16 було винесено рішення: підтвердити рішення 3 сесії 22 скликання Орлівщинської сільської ради від 18 січня 1995 року щодо ОСОБА_16

02 лютого 1995 року Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради оформлене Свідоцтво про право власності на житловий будинок (домоволодіння), відповідно до якого, ОСОБА_15 є власником 47/100 частин житлового будинку по вул. Кірова № 50 с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що 08 лютого 1995 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_17 видано свідоцтво про на право на спадщину за законом на 47/1100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Кірова № 50 с. Орлівщина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_15, померлого 30 березня 1994 року (а.с. 15 справа № 2-4680/11)

Судом встановлено, що 10 жовтня 1998 року померла ОСОБА_18 (а.с.16 справа № 2-4680/11)

30 липня 2004 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_18, померлої 10 жовтня 1998 року, відповідно до яких позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками кожен по 1/3 частині спадкового майна - житлового будинку по вул. Кірова № 50 с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, в склад якого входить літня кухня літ.И. (а.с.17, 63, 64 справа № 2-4680/11)

У відповідності до ст. 361 ЦПК України, 1. Рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. 2. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно до вимог ст. 362 ЦПК України, 1. Заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Як зазначалося вище, заявники посилалися на те, що 15.12.2014 року інженером ТОВ «Приватзембуд» проведене обстеження та складено уточнений технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50, згідно до якого встановлено, що будівля літ.И є будівлею капітального типу, призначена для постійного проживання.

Суд приходить до висновку, що зазначений доказ не є нововиявленою обставиною, оскільки, технічний паспорт був складений після винесення судом рішення, про наявність будівель, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50 сторонам було відомо на час розгляду справи та вони могли надавати докази суду, що ними не було зроблено.

Також, як зазначалося вище, в рішенні суду від 15 серпня 2012 року зазначено, що інвентарна справа на житловий будинок ОСОБА_6 на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50, не була заведена, що підтверджувалося наданими матеріалами БТІ.

Згідно Архівної довідки № Р-18-2013 від 01.03.2013 року, рішенням виконавчого комітету Новомосковської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 96 від 17 березня 1987 року затверджено рішення Орлівщанської сільської ради № 4 від 17 лютого 1987 року про визнання приватного права власності на житловий будинок № 52 по вулиці Кірова на імя ОСОБА_10.

Згідно журналу реєстрації БТІ (аркуш № 241), за реєстровим номером № 525 від 26.05.1987 року, на підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 96 від 17 березня 1987 року, яким затверджене рішення Орлівщанської сільської ради № 4 від 17 лютого 1987 року, ОСОБА_10 було видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Кірова, буд. № 50.

Суд приходить о висновку, що надані заявниками документи не можуть бути підставою для перегляду рішення суду, з наступного.

Так, виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 96 від 17 березня 1987 року, яким затверджене рішення Орлівщанської сільської ради № 4 від 17 лютого 1987 року, визнавалося право власності ОСОБА_10 на житловий будинок № 52 по вулиці Кірова, в той час, як свідоцтво про право власності видане на житловий будинок № 50 по вул. Кірова.

В той же час, згідно технічної документації, домоволодінню ОСОБА_7 не було присвоєно іншу адресу, її домоволодіння та домоволодіння її сина фактично не були розділені в натурі.

У відповідності до ст. 4 ЖК України, житловий фонд включає, в тому числі, жилі будинки, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд).

Згідно вимог ЖК України, до жилого фонду не включаються господарські будівлі та споруди, а житлове приміщення, у відповідності до ст. 50 ЖК України має бути благоустроєним стосовно умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

У відповідності до інвентарної справи, спірна будівля під літ. И зареєстрована як літня кухня, тобто це приміщення не є житловим та не може вважатися жилим будинком.

Заявниками на надано суду доказів того, що літня кухня, яка зазначена в технічному паспорті під літ.И, відповідає вимогам, які предявляються до житлових будинків (приміщень), встановленим санітарним та технічним вимогам та зазначене нежиле приміщення було переведено до складу житлових приміщень.

У відповідності до приписів ст.ст. 131, 132 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності може виникати саме на житловий будинок, при переході права власності на житловий будинок, до власника переходить і право власності на господарські будівлі та споруди.

В звязку з наведеним, право власності на літню кухню або іншу господарську будівлю, окремо від житлового будинку, не виникає.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 363, 365 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковського міськрайонного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, зобовязання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.І. Городецький