Справа № 204/4897/14-ц
Провадження № 2/204/138/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість та штрафні санкції за договором фінансового лізингу в сумі 329 855 грн. 26 коп. з яких: основну суму заборгованості в розмірі 51 172 грн. 53 коп., збитки у розмірі 243 102 грн. 81 коп., штраф у розмірі 2712 грн. 03 коп., пеню в розмірі 4146 грн.45 коп., 3% в розмірі 1450 грн. 62 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3764 грн. 06 коп., неустойку в розмірі 23 506 грн. 76 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 05.03.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір про фінансовий лізинг № 00006700, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача ОСОБА_1 транспортний засіб типу Audi А5, 2012 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, а ОСОБА_1 в свою чергу зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за даним договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів на загальну суму, що в еквіваленті становить 37 765,03 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 20 335,01 доларів США. При цьому відповідачка ОСОБА_2 виступила поручителем згідно договору і підтвердила ознайомлення з умовами договору про фінансовий лізинг шляхом його підписання. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за даним договором позивачем були направлені наступні нагадування: перше нагадування від 03.05.2013 року - штраф у розмірі 122 грн. 12 коп.; друге нагадування від 16.05.2013 року - штраф у розмірі 163 грн. 30 коп.; трете нагадування від 04.06.2013 року - штраф у розмірі 204 грн. 05 коп.; трете нагадування від 17.06.2013 року - штраф у розмірі 204 грн. 05 коп.; трете нагадування від 03.07.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 98 коп.; трете нагадування від 16.07.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 98 коп.; трете нагадування від 05.08.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 72 коп.; трете нагадування від 16.08.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 15 коп.; трете нагадування від 04.09.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 68 коп. Також, 05.09.2013 року на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Вказану вимогу ОСОБА_1 не отримав та вона повернулася позивачу у відміткою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до п. 12.7 Умов лізингу, у випадку неотримання Лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення. Таким чином, датою розірвання договору є 15.09.2013 року. Станом на 17.06.2013 року основна сума заборгованості відповідача-1 за лізинговими платежами за період з 16.04.2013 року по 15.09.2013 року становить 51172 грн. 53 коп. У зв'язку з припиненням договору та систематичним порушенням відповідачами умов договору, з метою супроводження процесу повернення заборгованості, позивач був вимушений звернутися до спеціалізованих організацій, за допомогою яких об'єкт лізингу було повернуто, внаслідок чого позивачем було витрачено 32 018, 38 грн., що є збитками на правову допомогу. Крім того, внаслідок припинення договору лізингу та неповернення відповідачем об'єкту лізингу, позивачу було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 211 084, 43 грн. Також, відповідно до умов лізингу, за порушення зобов'язань відповідач був зобов'язаний сплатити штрафні санкції розміром 2 712, 03 грн., пені у сумі 4 146, 45 грн. Через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим договором, станом на 17.06.2014 року, загальна сума 3% річних складає 1 450, 62 грн. Позивач також зазначив, що на підставі ст. 1214 ЦК України, відповідач має сплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 3764 грн. 06 коп., а також, зазначає про те, що відповідач-1 повинен був повернути об'єкт лізингу в строк не пізніше ніж 15.09.2013 року, проте об'єкт лізингу був повернутий 24.10.2013 року, у зв'язку з чим неустойка у розмірі подвійної плати за користування об'єктом лізингу становить 23506 грн. 76 коп. Згідно п.1 Умов поруки встановлено, що відповідач-2 несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань відповідача-1. Згідно п. 2 Умов поруки, зобов'язання відповідача-2 включають сплату, окрім іншого лізингових платежів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Таким чином, відповідач-2 несе солідарну і повну відповідальність за зобов'язаннями відповідача-1 згідно із положеннями договору та приписами чинного законодавства.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, наполягав на розгляді справи в заочному порядку.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У судовому засіданні встановлено, що 05.03.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про фінансовий лізинг за № 00006700, відповідно до якого, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ОСОБА_1 у користування транспортний засіб типу Audi А5 Sportdack 1,8 TFSI, 2012 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вартість об'єкту лізингу в еквіваленті складає 58100.04 доларів США, авансовий платіж в еквіваленті складає 20335,01 доларів США, лізинговий платіж в еквіваленті складає 1128,59 доларів США, адміністративний платіж в еквіваленті складає 871,50 доларів США, обсяг фінансування в еквіваленті складає 37765,03 доларів США. Кількість лізингових платежів та трок лізингу складає 60 місяців.

Даним договором про фінансовий лізинг передбачено, що Лизингоодержувач придбає об'єкт лізингу після завершення погодженого строку лізингу за купівельною ціною Лізингодавцем.

Додатком до договору про фінансовий лізинг № 00006700 від 05.03.2013 року. який є невід'ємною частиною договору, передбачені загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі - Умови лізингу), відповідно до п. 6.1 якого, для експлуатації об'єкту лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізингові платежі відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Лізингові платежі включають у себе: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; частку від обсягу фінансування (сума яка включає частину вартості об'єкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати передбачені, або прямо пов'язані з Контрактом.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до п. 6.4 Умов лізингу, у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів відображаються лізингові платежі з урахуванням відсотків (процентів/процентної ставки) за використання обсягу фінансування, розмір яких узгоджений сторонами.

Пунктом 6.5, 6.10 Умов лізингу, передбачено, що лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів не пізніше дати, вказаної у Графіку.

05.03.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна», Лізингоодержувач - ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 підписали Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, яким було узгоджено дату сплати та суму сплати.

14.03.2013 року було складено акт прийому-передачі, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у користування транспортний засіб типу Audi А5 Sportdack 1,8 TFSI, 2012 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить «Порше Лізинг Україна».

Позивачем 02.04.2013 року, 03.05.2013 року, 04.06.2013 року, 02.07.2013 року, 02.08.2013 року, 03.09.2013 року, 02.10.2013 року на адресу відповідача-1 ОСОБА_1 були надіслані рахунок-фактури, згідно якої ОСОБА_1 було виставлено рахунок, у якому зазначалася сума частини вартості об'єкта лізингу, а також проценти та комісія, які відповідач-1 не сплатив.

У зв'язку з тим, що відповідач-1 не виконував своїх зобов'язань за договором про фінансовий лізинг, позивачем на адресу відповідача-1 були надіслані нагадування, а саме: перше нагадування від 03.05.2013 року - штраф у розмірі 122 грн. 12 коп.; друге нагадування від 16.05.2013 року - штраф у розмірі 163 грн. 30 коп.; трете нагадування від 04.06.2013 року - штраф у розмірі 204 грн. 05 коп.; трете нагадування від 17.06.2013 року - штраф у розмірі 204 грн. 05 коп.; трете нагадування від 03.07.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 98 коп.; трете нагадування від 16.07.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 98 коп.; трете нагадування від 05.08.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 72 коп.; трете нагадування від 16.08.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 15 коп.; трете нагадування від 04.09.2013 року - штраф у розмірі 203 грн. 68 коп.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Частиною.3 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Відповідно до п. 12.6.1 Умов лізингу, Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку розірвати цей Контракт у разі, якщо Лізінгоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі, або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 календарних днів.

У випадках передбачених пунктами 12.6 та 12.12 Контракт вважається розірваним на 10-й робочий день з дня надіслання письмового повідомлення (п. 12.13 Умов лізингу).

05.09.2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором та повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, згідно якої відповідача було запропоновано протягом трьох днів з дня отримання вимоги погасити заборгованість за договором, а також, ТОВ «Порше Лізинг Україна» повідомив відповідачів про те, що відмовляється від договору про фінансовий лізинг № 00006700 та вимагає від ОСОБА_1 повернути автомобіль Audi А5 Sportdack 1,8 TFSI, 2012 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 12.7 Умов лізингу, у випадку неотримання Лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою ДП «Укрпошта» про прийняття повідомлення для відправки.

Таким чином, договору про фінансовий лізинг № 00006700 розірвано в односторонньому порядку 15.09.2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно розрахунку, за період з 15.04.2013 року по 15.09.2013 року, заборгованість по договору про фінансовий лізинг складає 51 172 грн. 53 коп., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2.1 Умов лізингу, передбачено, що Лізингоодержувач зобов'язаний негайно повідомити Порше Лізинг Україна про будь-яку передбачену затримку сплати платежів, або прострочення що вже відбулося. У випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовуються такі санкції: пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу.

Згідно розрахунку, за період з 15.04.2013 року по 15.09.2013 року, пеня по договору про фінансовий лізинг складає 4146 грн. 45 коп., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Пунктом 8.2.2 Умов лізингу передбачено, що штрафні санкції за вимоги щодо сплати, що становлять гривневий еквівалент суми у 15 доларів США за першу платіжну вимогу, 20 доларів США за другу платіжну вимогу та 25 доларів США за третю платіжну вимогу. Компенсація будь-яких витрат, понесених позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених відповідачем-1 у відповідності до договору.

Таким чином, штрафні санкції за вимоги щодо сплати за першу платіжну вимогу складають 122 грн.12 коп., за другу платіжну вимогу - 163 грн. 30 коп., за третю платіжну вимогу - 204 грн. 05 коп., а всього 489 грн. 47 коп., які підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Суд вважає, що платіжні вимоги за період з 04.06.2013 року по 04.09.2013 рік не можуть вважатися, як третім нагадуванням, оскільки трете нагадування можливо тільки один раз.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, за період з 15.04.2013 року по 15.09.2013 року, 3% по договору про фінансовий лізинг складає 1 450 грн. 62 коп., які також підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

На підставі ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно договору про фінансовий лізинг № 00006700 від 05.03.2013 року поручителем є ОСОБА_2, яка несе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань Лізингоодержувача на підставі цього договору. Поручитель ознайомився та зрозумів договір про фінансовий лізинг та його невід'ємними частинами.

Відповідно до розділу 2 Умов лізингу, зобов'язання поручителя включають, окрім іншого лізингові платежі, інші платежі: штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті Лізингоодержувачем у відповідності до положень цього Контракту. Поручитель у повному обсязі відшкодовує всі платежі, що підлягають сплаті у відповідності до Контракту протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення.

Виходячи з положень п. 1 та п. 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене слід стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» заборгованість по сплаті лізингових платежів за період з 16.04.2013 року по 15.09.2013 року у розмірі 51 172 грн. 53 коп., штраф у розмірі 489 грн. 47 коп., пеню у розмірі 4 146 грн. 45 коп., 3 % річних у розмірі 1 450 грн. 62 коп., а всього 57 259 грн. 07 коп.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, що стосується позовних вимог про стягнення упущеної вигоди у розмірі 211 084 грн. 43 коп., то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане належним чином.

Крім того, відповідно до п. 12.9 Договору у випадку припинення лізингу, Відповідач зобов'язаний оплатити різницю між ринковою вартістю об'єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Плану відшкодування.

Між тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості об'єкту лізингу. При цьому, дохід, який отримав позивач у сумі 278 143, 8 грн. не є ринковою вартістю об'єкту лізингу відповідно до вимог п. 12.9 Умов лізингу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 3.4 Договору після завершення строку лізингу за контрактом Лізиногоодержувач придбаває об'єкт лізингу у позивача за купівельною ціною, що буде визначена позивачем з урахуванням виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за цим контрактом. За умови повної плати відповідачем всіх платежів за контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення відповідачем належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна об'єкта лізингу бути вважатися належним чином сплаченою відповідачем.

Як вбачається з Акту прийому - передачі визначеного виконавчим документом майна № 532/18-13 від 23.10.2013 року та Акту прийому-передачі до договору фінансового лізингу (найму) № 00006700 від 05.03.2013 року об'єкт лізингу було повернуто у володіння позивача, що свідчить про можливість покриття збитків позивача за рахунок об'єкту лізингу з урахуванням вимог п. 3.4 Договору та відсутністю розрахунку позивача на повернення об'єкту лізингу за умови повного погашення відповідачем належних до сплати платежів за контрактом.

Більш того, в подальшому спірний об'єкт лізингу було передано за договором про фінансовий лізинг № 00009332 від 09.01.2014 року ОСОБА_4, за умовами якого вартість об'єкту лізингу становить 333 772, 56 грн.

Що стосується позовних вимог щодо збитків пов'язаних зі зверненням за правовою допомогу про примусове виконання договору про фінансовий лізинг, то дані вимоги також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення договору Лізингоотримувач зобов'язувався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу ТОВ «Порше Лізинг Україна» впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимог про таке повернення.

26.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий надпис про повернення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкт лізингу, а саме: Audi А5 Sportdack 1,8 TFSI, 2012 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Колір - червоний, вартістю 289079,90 грн., який зареєстровано в реєстрі за № 1400.

14.10.2013 року старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Соловей О.О. було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 1400 виданим 26.09.2013 року і було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

21.10.2013 року старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Соловей О.О. був складений акт, в якому вказано, що при вчиненні виконавчих дій об'єкт лізингу був вилучений, а згідно акту прийму-передачі № 532/18-13 від 23.10.2013 року об'єкт лізингу переданий на відповідальне зберігання директору ТОВ «Кебела» - Саркісову В.Л., для подальшої передачі ТОВ «Порше Лізинг Україна».

23.10.2013 року об'єкт лізингу було передано представнику ТОВ «Порше Лізинг Україна»- Плигуну О.В.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 18 грудня 2012 року у справі № 3-68гс12) (постанова Верховного Суду України від 29 січня 2013 року у справі N 3-70гс12) при розгляді судами справ щодо стягнення неустойки за прострочення повернення об'єкта лізингу слід враховувати особливості наслідків припинення договору фінансового лізингу, що встановлені пунктами 5, 6 ст. 10 Закону України від 16 грудня 1997 року № 723/97-ВР "Про фінансовий лізинг". До зазначеного договору не застосовуються положення ст. 785 ЦК України, яка передбачає стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі неповернення наймодавцеві предмета найму.

Також, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження й посилання позивача на отримання збитків у зв'язку зі зверненням до спеціалізованих організацій ТОВ «Агенція» комплексного захисту бізнесу «Дельта-М», ТОВ «ОРУМ» та ТОВ «Юридична компанія «Тріплі Сі» з метою відновлення свого порушеного права з огляду на наступне.

02.08.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» було складено акт № 186 приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого Замовник прийняв послуги, спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору лізингу. Сума винагороди складає 63 694 грн. 30 коп.

Суд зазначає, що згідно зазначеного акту загальна сума винагороди виконавця становить 63 694 грн. 30 коп. При цьому, ця сума складається з загального договору про надання послуг з повернення майна від 03 лютого 2011 року та включає в себе 32 боржників без визначення витрат, понесених позивачем щодо спірного договору фінансового лізингу.

Більш того, як зазначено в акті мова йдеться саме про надання послуг з повернення майна, але станом на 02.08.2013 року позивачем така вимога не висувалася, а згідно вимоги позивача від 04.09.2013 року, останній будь-яких інших витрат при виконанні умов договору, окрім несплачених лізингових платежів в розмірі 51 172. 53 грн., штрафних санкцій за прострочення будь-яких платежів в розмірі 2 683, 37 грн, витрат понесених з метою повернення простроченої заборгованості у відповідності до договору в розмірі 600 грн. - не поніс.

Що стосується акту № 191 від 29.10.2013 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання послуг з повернення майна від 03 лютого 2011 року, то такий акт також не містить розрахунку суми винагороди, визначення конкретно здійснених заходів щодо повернення майна, більш того, акт складено 29.10.13 року, а майно повернуту позивачу 23.10.2013 року у зв'язку із проведенням виконавчого провадження, а не у зв'язку із здійсненням дій ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на виконання умов договору укладеного з позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що при вирішенні спору між позивачем та відповідачем була застосована процедура повернення майна шляхом вчинення виконавчого напису та примусового його виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» саме за зверненням позивача, без використання допомоги будь-яких третіх осіб, про що свідчать надані позивачем копії договорів.

Що стосується акту № 07-0913 від 27 вересня 2013 року здачі приймання робіт за договором № 29/28-011 від 01.02.2011 року, то договір не містить такого обов'язку виконавця, як надання юридично-консультаційних послуг з вчинення нотаріального напису. Натомість, згідно п.п. 6.3.1 договору замовник здійснює передоплату виконавця у розмірі еквіваленту 500 доларів США без ПДВ, що є приблизною вартістю оформлення виконавчого напису нотаріуса, але ні як не юридично-консультаційні послуги.

Також, позивачем не надано суду доказів на підтвердження, витрат понесених у зв'язку з вчиненням виконавчого напису.

Що стосується вимог позивача про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, то вони також не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Частиною 2 ст. 806 ЦК України передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Частиною третьою статті 692 ЦК України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ця норма є спеціальною і поширює свою дію лише на правовідносини, пов'язані з купівлею-продажем товару, або на правовідносини, до яких згідно із чинним законодавством застосовуються положення про купівлю-продаж.

Частиною третьою статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов'язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 ЦК України право продавця вимагати від покупця сплати 3 % річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У розумінні зазначених норм проценти є не відповідальністю, а платою за весь час користування грошовими коштами, що не були своєчасно сплачені боржником. При цьому договором може бути встановлено лише інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення.

Разом із цим згідно з положеннями статті 549 ЦК України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, є пеня.

Отже, проценти за користування чужими грошовими коштами, які хоче отримати позивач, за своєю правовою природою, підпадають під визначення пені (частина третя статті 549 ЦК України), яка вже нарахована відповідно до пункту 8.2.1 договору в розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожний день затримки до моменту повної виплати платежу, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічна позиція знайшла своє відображення в Постановах Верховного Суду України від 01 липня 2014 року, розглянутих в порядку ст. 111?4 ГПК України (справи 3-31гс14, 3-32гс14, ).

Згідно ст. 111- 28 рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином слід стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Лізинг України» судові витрати по справі у розмірі по 286 грн. 29 коп. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 533, 543, 549, 554,610, 611, 623, 625, 629, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 10-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» заборгованість по сплаті лізингових платежів за період з 16.04.2013 року по 15.09.2013 року у розмірі 51 172 грн. 53 коп., штраф у розмірі 489 грн. 47 коп., пеню у розмірі 4 146 грн. 45 коп., 3 % річних у розмірі 1 450 грн. 62 коп., а всього 57 259 грн. 07 коп.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» судові витрати по справі у розмірі по 286 грн. 29 коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська