Справа № 446/1778/15 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/7095/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я.. Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсними правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року задоволено клопотання відповідача та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсними правовстановлюючих документів, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України - у зв'язку з набранням законної сили рішення суду між тими самим сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалу суду оскаржила позивач. Вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, зокрема через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Просить ухвалу суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Мотивує тим, що дійсно позивачем 22.02.2010 року було подано до Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області позов про визнання недійсними документів та повернення майна в якій, окрім інших вимог було заявлено вимогу про визнання недійсним рішення Кам»янка-Бузького міськвиконкому №344 від 24.12.1979 року, яке родина Дух-Радух використовує в БТІ для оформлення права власності та визнання недійсним свідоцтва про право власності на 4/5 частин домоволодіння, яке видане всупереч ухвалі Львівського обласного суду від 22.11.1979 року. В подальшому цивільна справа була передана для розгляду до Радехівського районного суду Львівської області. Позовні вимоги уточнювались та рішенням Радехівського районного суду Львівської області 15.10.2013 року судом постановлено про відмову у задоволенні позову щодо усунення перешкод в користуванні приміщенням. Вимоги, які заявлено 18.08.2015 року судом не розглядались і ухвала у передбаченому ЦПК порядку про закриття провадження у справі в цій частині вимог - судом не приймалась, що убачається як із змісту судового рішення, на яке посилається суд першої інстанції так і з матеріалів цивільної справи Радехівського районного суду Львівської області. Вважає, що звернулась в суд у серпні 2015 року з вимогами, які не вирішувались і від яких у попередній справі не відмовлялась.

При розгляді справи апелянт та її представник доводи апеляції підтримала.

Інші учасники в судове засідання не з'явились належно повідомлені про час та місце розгляду справи, про що до справи долучено розписки про завчасне отримання судових повісток. Тому колегія суддів вважає, що справу можна розглядати у їх відсутності, що відповідає вимогам ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі виходив з того, що існує рішення, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зокрема, суд виходив з того, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від15.10.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_3 частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом знесення житлової мансарди за №1-18 площею 21,4 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Крім того, як убачається із даного судового рішення представник позивача ОСОБА_7, позивач ОСОБА_3 з чим погодився прокурор заявили відмову від позовних вимог щодо визнання незаконними рішення виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради Народних депутатів від 24.12.1979 року за №344 «Про визнання права власності на 4/5 частин будинку АДРЕСА_1 та визнання незаконним свідоцтва про право власності на 4/5 частин будинку АДРЕСА_1 у м. Кам»янка-Бузька, яке видане виконавчим комітетом Кам»янка-Бузької міської ради народних депутатів 03.01.1980 року і що позивач повторно звернулась до суду з такими вимогами. Дане рішення набрало законної сили.

На підставі наведеного, суд першої інстанції вважав, що існує таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самих предмет і з тих самих підстав, зокрема ухвала про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦІІК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із змісту зазначеної норми діючого цивільного процесуального законодавства випливає, що закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили є тотожним до позову, який розглядається, тобто повністю збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Як убачається з матеріалів справи позивач 22.02.2010 року звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення Кам»янка-Бузького міськвиконкому №344 від 24.12.1979 року, яке родина Дух-Радух використовує в БТІ для оформлення права власності та свідоцтва про право власності на 4/5 частин домоволодіння, яке видане всупереч ухвалі Львівського обласного суду від 22.11.1979 року. В подальшому позовні вимоги неодноразово уточнювались та кінцевими позовними вимогами були «знесення житлової кімнати за №1-18 площею 21,4 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.222-223), які є самочинним будівництвом зі сторони відповідачки ОСОБА_6

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 15.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_3 частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом знесення житлової мансарди за №1-18 площею 21,4 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відмовлено.

Процесуального документу щодо вимог про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради Народних депутатів від 24.12.1979 року за №344 «Про визнання права власності на 4/5 будинку АДРЕСА_1 в м. Кам»янка-Бузька за ОСОБА_5» та свідоцтва про право власності на будівлю від 03.01.1980 року, видане Кам»янка-Бузькою міською радою народних депутатів, та зареєстрованого в кадастровій книзі під №100, яке видане на підставі рішення №344 від 24.12.1979 року судом не постановлялось. Посилання відповідача про залишення їх без розгляду є безпідставним.

Таким чином, як підтверджено матеріалами справи, предмет спору та правові підстави вимог з якими позивач звернулась 18.08.2015 року судом не вирішувалось і по таким не приймалось іншого рішення, зазначеного у п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин зазначення в оскаржуваній ухвалі про те, що представник позивача ОСОБА_7, позивач ОСОБА_3 з чим погодився прокурор заявили відмову від позовних вимог щодо визнання незаконними рішення виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради Народних депутатів від 24.12.1979 року за №344 «Про визнання права власності на 4/5 частин будинку АДРЕСА_1 та визнання незаконним свідоцтва про право власності на 4/5 частин будинку АДРЕСА_1 у м. Кам»янка-Бузька, яке видане виконавчим комітетом Кам»янка-Бузької міської ради народних депутатів 03.01.1980 року і дана відмова прийнята судом, колегія суддів вважає безпідставним.

Матеріали справи, котра оглянута судом за № 2/451/40/13 у якій постановлене рішення 15.10.2013 року Радехівським районним судом Львівської області не містять ухвали суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову. А підтримання уточнених позовним вимог, та у зв'язку з цим не підтримання первинно заявлених без постановлення щодо таких процесуального документа не можна ототожнювати з поняттям відмови від позовних вимог та прийняття відмови від них судом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, хоча спір виник між тими самими сторонами, однак мають різний предмет, а підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 303, 304 , п.4 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.. 313, п.2 ч.1 ст.314, , ст.. 315, ст.. 317, ст.. 319 ЦПК україни, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді