Справа № 640/9519/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання права власності, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про визнання з 27.06.2014р. права власності на грошові кошти в сумі 189173,54 грн., розміщені на рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк», з набуттям статусу вкладника.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він з відповідачем уклав договір відступлення права вимоги, за яким відповідач відступив йому право вимоги на депозитний вклад в сумі 189173,54 грн. В подальшому відповідач листом повідомив про те, що вважає укладену угоду помилковою, тобто оспорює його право власності.

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, у поданих запереченнях позовні вимоги не визнав.

3-я особа - ПАТ «ВіЕйБі Банк», у поданих запереченнях позовні вимоги не визнала, зазначаючи, що відповідачем дійсно був укладений депозитний договір та на рахунок внесені кошти, однак на теперішній час у банку триває процедура ліквідації, рахунки відповідача закриті, позивач не є вкладником.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

14.04.2014р. між відповідачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу №773478/2014. Предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового банківського вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності» в дол. США на строк 6 місяців, з щомісячною виплатою процентів. Сума початкового вкладу складає 60000 дол. США.

За п.1.7 договору дати вимоги вкладу - 14.10.2014р., яка може бути пролонгована.

За умовами договору банківського вкладу банк відкриває рахунок для виплат - №2401.

Банком визнано, що кошти ОСОБА_3 внесені за договором, однак доказів, які підтверджують розмір внесений на депозитний рахунок коштів, суду не надано.

27 червня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір відступлення права вимоги № 27062014 .

Відповідно, до п. 1 зазначеного договору відповідач (цедент) відступив позивачеві (цесіонарієві), а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором (договірне правонаступництво) за договором банківського вкладу №773478/2014 від 14.04.2014р., укладеним між цедентом та ПАТ «ВіЕйБі Банк»зі всіма додатками, змінами та доповненнями до них.

Відповідно до п. 2 Договору позивач набув право вимоги від банку сплатити суму боргу у розмірі 189173,54 грн., що становить на день укладання договору 16 000 дол. США, який виник у звязку з наданням Цедентом банку у тимчасове строкове користування грошових коштів за Договорами з банком відповідно до умов договорів банківських вкладу та рахунків.

Також згідно п.4, п.5 договору позивач в момент підписання договору відступлення прав набуває право власності на грошові кошти.

В подальшому відповідач у листі від 10.11.2014р. на адресу позивача вказав про помилковість укладання договору № червня 2014 року відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим, доказів того, що на рахунку відповідача за договором «Марафон лояльності» в момент укладання договору відступлення права вимоги були в наявності кошти в розмірі 189173,54 грн., що становить на день укладання договору 16 000 дол. США, суду не надано. Тобто відсутні докази наявності у відповідача на момент укладання договору № червня 2014 року права кредитора до банку на суму 16 000 дол. США. Наявна в матеріалах справи виписка по рахунку відповідача вказаних відомостей станом на 27.06.2014р. - не містить.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частина 2 ст. 1066 Цивільного Кодексу України встановлює право банку використовувати грошові кошти на рахунку клієнта. Зокрема, вказані кошти можуть використовуватися банком для виплати процентів за вкладами іншим клієнтам або надання кредитних ресурсів.

Вклад в готівковій або у безготівковій формі, що переданий вкладником або для нього третьою особою стає власністю банку, який його використовує для здійснення інших банківських операцій.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Таким чином, на банківському рахунку обліковуються не гроші, а лише «вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів», окрім власних коштів банку.

За положеннями ч.1 ст. 1066 ЦК України, з урахуванням ч.3 ст. 1058 ЦК України клієнт банку є володільцем рахунку, а не власником вкладу. При цьому правом володіти, користуватися та розпоряджатися наділений у відповідності до ст. 319 ЦК України, лише власник майна.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Вимоги до банку, який перебуває у стадії ліквідації, предявляються у відповідності до положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При обраному позивачем способу захисту своїх прав - визнання права власності на депозитні кошти розміщені у банку та визнання його вкладником за рахунком відкритим у банку, належним відповідачем є ПАТ «ВіЕйБі Банк».

За положеннями ст. 33 ЦПК України правом залучення особи у якості відповідача має лише позивач. Позивач вказаним правом не скористався та не залучив до участі у якості співвідповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Не залучення до участі у справі належного відповідача, також є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд , -

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.