Справа № 2/686/3926/15
13 жовтня 2015 рік м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Колієва С.А.
при секретарі Конопко А.П.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира №2, що розташована по вул. Майборського, 6 у м. Хмельницькому. В даній квартирі окрім нього також зареєстрована колишня дружина його брата ОСОБА_2 Остання не проживає та зявляється у вказаній квартирі понад один рік. Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням знятися з реєстрації за вказаною адресою, проте остання ігнорує такі його вимоги, посилаючись на відсутність часу для цього. За таких обставин просить суд визнати відповідача такою що втратила право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду, що вказана квартира належала його матері на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. З часу придбання цієї квартири зі згоди матері, у цій квартирі зареєструвалися та проживали він, його брат ОСОБА_3 та дружина брата ОСОБА_2 Два роки тому брат розійшовся з відповідачкою. У січні 2014 року батьки подарували йому цю квартиру та він став її власником. Брат самостійно знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою та не проживає у цій квартирі. Відповідачка понад рік, з лютого 2013 року, у цій квартирі не проживає, хоча залишається в ній зареєстрована. Він, як новий власник не давав згоди на її проживання у цій квартирі та неодноразово наполягав, аби вона знялася з реєстрації, проте остання ігнорує його вимоги.
В судове засідання відповідач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
За таких обставин, відповідно до ст.224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити у справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як встановлено з матеріалів справи 29 січня 2014 року між ОСОБА_4, як дарувальником, та ОСОБА_1, як обдарованим, був укладений договір дарування за яким дарувальник подарувала останньому належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір був посвідчений нотаріально та своє право власності на вказану квартиру позивач зареєстрував у встановленому законом порядку.
Згідно довідки, виданої КП Б/У №2 КЕВ у м. Хмельницькому у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 з 20.05.2011 року та ОСОБА_2 з 26.05.2011 року.
Згідно представленого акту від 25 травня 2015 року. який складений комісією у складі сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7Д та ОСОБА_8 при обстеженні квартири АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає понад 1 рік.
Допитна в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач є її сусідом, який проживає у квартирі №2. В цій квартирі раніше, з 2013 року, проживали його брат з дружиною (ОСОБА_2В.). Вони часто сварилися та приблизно півтора роки тому вони розійшлися: ОСОБА_2 покинула чоловіка та виїхала з квартири. Більше вона в цій квартирі не появлялася.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач це її сусід, який живе у квартирі №2, та їх квартири розташовані на одній площадці будинку №6 по вул. Майборського у м. Хмельницькому. Раніше в цій квартирі жили брат позивача ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_2. Також пояснила, що приблизно у лютому - березні 2014 року ОСОБА_10 розійшлася з ОСОБА_3, та вона була свідком як остання, разом з подругою виїжджала з цієї квартири (забирала свої речі). З того часу вона ОСОБА_2 не бачила.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_2 це невістка старшого сина ОСОБА_3, та вони разом проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана квартира належала його дружині ОСОБА_4 У січні 2014 року дружина подарувала вказану квартиру молодшому сину ОСОБА_1 З лютого 2014 року ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, її речей там не має.
За змістом положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Аналогічні положення визначенні у ст.150 ЖК України згідно якої, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 була вселена та проживала у спірному помешканні з 2011 року зі згоди колишнього власника квартири ОСОБА_4 Отже її право на приживання у вказаній квартирі було похідним від прав на вказану квартиру її власника ОСОБА_4
З часу укладення вищезазначеного договору дарування від 29 січня 2014 року, право власності на спірну квартиру ОСОБА_4 було припинено та перейшло до нового власника ОСОБА_1
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За таких обставин, а також враховуючи, що між ОСОБА_2 та новим власником ОСОБА_1 будь-яких договорів щодо можливості та умов користування спірним помешканням не укладалося, останній не бажає аби відповідач і надалі проживав у належному йому помешканні, тому, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню такою, що втратила право на проживання у спірному жилому приміщенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою що втратила право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 гривень.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення рішення.
Суддя: