АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7156/15 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 621/2269/15-ц Доповідач Сащенко І.С.
Категорія встановлення факту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви посилався на те, що з 04.02.1981 року по 30.08.1995 року і з 14.12.1995 року по 02.09.2004 року він працював в Зміївському районному об`єднанні «Сільськгоспхімія» трактористом-машиністом і виконував агротехнічні роботи по внесенню мінеральних та органічних добрив в радгоспах Зміївського району Харківської області.

Відповідно до записів трудової книжки позивача підприємство у 1981 році мало назву «Готвальдовская Райсельхозхимия», у 1993 році було перейменовано на Зміївське райгосппідприємство «Райагрохім», а у 1997 році на ВАТ «Зміївська райагрохімія».

Він звернувся в управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 ч.1 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», у чому йому було відмовлено через ненадання первинної документації ВАТ «Зміївська райагрохімія».

Просив встановити факт його роботи трактористом-машиністом ВАТ «Зміївська райагрохімія», безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві з 04.02.1981 року по 30.08.1995 року і з 14.12.1995 року по 02.09.2004 року, для подальшого призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року у відкритті провадження відмовлено на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до Зміївського районного суду Харківської області. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що своїм рішенням суд фактично позбавив його права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги не можуть бути вирішені шляхом встановлення факту у порядку, передбаченому ст. 256 ЦПК України, оскільки із заяви вбачається спір про право на пільгову пенсію, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження.

Вказаний висновок судова колегія вважає вірним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З аналізу наведених норм закону та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановленню фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку, окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення факту його роботи на підприємстві у відповідні періоди часу для подальшого призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Проте, зазначене питання вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують.

Підстав для скасування ухвали судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 313, 315,317 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді