Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

30 листопада 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №1 філії «Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №1 філії «Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому проситьстягнути з відповідача грошові кошти в сумі 5943,00 євро, що еквівалентно 148218,42 грн. за договором банківського вкладу від 04.09.2013р.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на те, що 04.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір №9086/370-13 про строковий банківський вклад «Класік» на суму вкладу 5000,00 євро під 9% річних терміном до 09.09.2014 року, а відповідач зобовязався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу. Згідно п.6.Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові. По закінченню строку дії договору, позивач звернувся в Банк з вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів, однак відповідач грошові кошти йому не повернув та причини відмови не повідомив, чим допустив істотне порушення умов договорів та норм чинного законодавства.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між 04.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі в особі відділення №1 філії «Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву №9086/370-13 про строковий банківський вклад «Класік» на суму вкладу 5000,00 євро під 9% річних терміном до 09.09.2014 року, а відповідач зобовязався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу /а.с.5/.

Згідно п.6 вказаного Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов.

Пунктом 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення вкладу, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахунку на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється.

04.09.2013 року, на виконання умов договору-заяви №9086/370-13 від 04.09.2013р., ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок у відділенні №1 філії «Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в сумі 5000,00 євро, що підтверджується /а.с.6/.

Також, судом встановлено що позивач звертався в Банк з заявою про повернення вкладу, згідно вищезгаданого договору-заяви, однак грошові кошти позивачу не повернено.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.2 ст.1060 ЦК України).

Також, судом встановлено, що сума коштів, яка підлягає поверненню за вищезгаданими договорами банківського вкладу становить5943 євро, з яких 5000,00 євро сума депозитного вкладу, 943,00 євро. сума нарахованих процентів.

При цьому суд, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25.12.2013 року, згідно якої, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України, зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач довів обставини на які посилається, представник відповідача в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-11,60,88,212-215,224-228 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 23, 524, 526, 530, 533, 611, 612, 625, 1058 ЦК України суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5943 (пять тисяч девятсот сорок три) євро 00 центів, що еквівалентно 148218 (сто сорок вісім тисяч двісті вісімнадцять) гривень 42 коп., за договором №9086/370-13 про строковий банківський вклад «Класік» від 04 вересня 2013р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на користь держави 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривні 18 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стрельбицький В.В.