Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

при секретарі Холмогоровій Л.В.

за участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення особи від права спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення особи від права спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом в внуком ОСОБА_2 спільно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 07 вересня 2014 року померла ОСОБА_4 , яка відповідно є донькою та матірю позивачів, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 08.09.2014 року серії 1-ФМ № 178121.

Позивачі вказують на те, що спадкоємцями першої черги (ст. 1261 ЦК України), що прийняли спадщину є троє осіб: ОСОБА_5, його батько (чоловік померлої) ОСОБА_3 та мати померлої ОСОБА_1, що підтверджується ОСОБА_6 Ужгородської державної нотаріальної контори від 27.04.2015 року № 344/02-14/218/14 року.

Разом з тим ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину

тільки на тій підставі що на день смерті ОСОБА_4 він був зареєстрований разом з нею та позивачами в одній квартирі.

30 вересня 2014 року ОСОБА_6 Ужгородською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу за №218/2014. про що у Спадковому реєстрі внесено запис за №56593677 від 30.09.2014 року.

Позивачі вважають, що ОСОБА_3, що приходився чоловіком померлій, не має право на спадкування майна за померлою ОСОБА_4 та в судовому порядку повинен бути усунутий від права спадкування тому, що на день смерті такий фактично не проживав разом з померлою по місцю реєстрації в квартирі АДРЕСА_1. При цьому по місцю реєстрації неодноразово вчиняв сварки, наносив побої позивачці ОСОБА_1, покійній дружині, вчиняв крадіжки особистих речей та побутових предметів домашнього вжитку, вчиняючи насильство в сімї, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, в т.ч. Ужгородським міськрайонним судом.

Після останнього факту насильства, шо мало місце 18.09.2014 року, та по факту якого притягнутий до адміністративної відповідальності Постановою Ужгородського міжрайонного суду від 13.11.2014 року по справі №308/12802/14-й, з позивачами не проживає, будь-яке спілкування з ним втрачене.

На момент смерті дочки та матері шлюбні відносини між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_4 фактично були припинені. З 2011 року ОСОБА_3 з являвся по місцю реєстрації проживання періодично на недовгий час до чергової сварки чи крадіжки.

Позивачі вказують на те, що причиною смерті ОСОБА_4 була важка хвороба, вона перебувала в безпорядному стані, хворіючи останні сім років перед смертю під час якої відповідач жодної допомоги ні матеріальної, ні моральної не надавав дружині, у лікарні не провідував, всіляко ухилявся від надання допомоги померлій.

На підставі наведеного позивачі просять усунути ОСОБА_3, 09.06.1971 року від права на спадкування за законом за померлою 07.09.2014 року ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся своєчасно про дату та час судового засідання через засоби масової інформації.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вимогами про усунунення ОСОБА_3, 09.06.1971 року від права на спадкування за законом за померлою 07.09.2014 року ОСОБА_4.

Судом встановлено, що 07 вересня 2014 року померла ОСОБА_4 , яка відповідно є донькою та матірю позивачів, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 08.09.2014 року серії 1-ФМ № 178121.

Відповідно після її смерті відкрилася спадщина частка померлої в квартирі АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України, що прийняли спадщину, є троє осіб: ОСОБА_5, відповідач ( чоловік померлої) ОСОБА_3 та мати померлої ОСОБА_1, що підтверджується ОСОБА_6 Ужгородської державної нотаріальної контори від 27.04.2015 року № 344/02-14/218/14 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину на тій підставі, що на день смерті ОСОБА_4 він був зареєстрований разом з нею та позивачами в одній квартирі.

У відповідності до наявної в матеріалах справи довідки № 1316 від 11.09.2015 року, виданої ТОВ «Житло Сервіс» ОСОБА_3 не проживає за адресою позивачів в АДРЕСА_2 і не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_2

Вказану обставину, а також той факт, що відповідач вчиняв по місцю свого проживання сварки, не вчиняв належного догляду за важко хворою дружиною ОСОБА_4 в останні роки її життя, на думку позивачів є підставою для усунення відповідача від права спадкування за померлою.

Відповідно до ст. 1224 п. 5 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У відповідності до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали доказів і не добуто їх судом щодо знаходження ОСОБА_4 у безпорадному стані тривалий час, страждання тяжкою хворобою або каліцтвом на протязі тривалого часу.

Надане суду лікарське свідоцтво про смерть № 8 від 08.09.2014 року роком не містять даних про наявність тяжкого стану, безпорадності чи каліцтва, і не носять рекомендацій щодо необхідності стороннього догляду.

Так само долучений до матеріалів вирок відносно відповідача не стосується обставин даної цивільної справи і не має жодного відношення до позовних вимог.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про усунення відповідача від права спадкування за законом за померлою ОСОБА_4 є необгрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215, ЦПК України, ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення особи від права спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бедьо В.І.