Справа № 442/5888/15 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/6777/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3, вважає, що в частині дотримання правил підсудності така постановлена з порушенням норм процесуального права. Посилається на ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Зазначає, що позивачка не надала жодних доказів про звернення до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про місце його перебування чи місце проживання. Стверджує, що відсутність у позовній заяві відомостей про зареєстроване місце його перебування чи проживання унеможливлює отримання ним судових повісток та викликів до суду, чим порушується його право на безпосередню участь у судових засіданнях. Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2015 року та постановити нову, якою відмовити позивачці у відкритті провадження.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення (а.с. 35), в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

У відповідності до статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 01 вересня 2015 року відкрито провадження по даній справі, оскільки справа підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

З такими висновками колегія суддів погоджується та вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним.

Стаття 110 ЦПК України містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як роз'яснено в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Із змісту позовної заяви убачається, що ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем 13.06.2012 року народилася дочка ОСОБА_4, та вважала, що дана обставина дає їй можливість вибору місця пред'явлення позову за правилами територіальної чи альтернативної підсудності.

Таким чином позивачкою заявлено позовні вимоги, які підлягають вирішенню судами як за правилами загальної підсудності /ч. 1 ст. 109 ЦПК України - за місцезнаходженням відповідача/ так і за правилами альтернативної підсудності /ч. 2 ст. 110 ЦПК України - за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача/.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області є законною і підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 324 ЦПК України оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_5