Провадження № 2/0182/50/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю позивача ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача -ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», третя особа Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним рішення державного реєстратора, скасування запису в державному реєстрі прав, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до ТОВ «Агро-Еліта» про визнання недійсними договорів оренди землі та зобовязання вчинити певні дії (а.с.2), яким просили визнати недійсними договори оренди земельної ділянки № 0759 та № 0760 від 01.08.2008 року, зобовязати ТОВ «Агро-Еліта» повернути їм земельні ділянки з чужого незаконного володіння.

03.03.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду уточнену позовну заяву(а.с.27-32), якою просили визнати недійсним договір оренди землі № 0760 від 01.08.2008 року зареєстрований 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 82 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Еліта»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 0759 від 01.08.2008 року зареєстрований 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 81 між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро-Еліта»; зобовязати ТОВ «Агро-Еліта» повернути самовільно зайняті земельні ділянки власникам, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

27.06.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду уточнену позовну заяву (а.с.96-99), якою просили визнати недійсним рішення державного реєстратора ОСОБА_8 Нікопольського відділу ДРФ Центр державного земельного кадастру про державну реєстрацію договору оренди від 14.12.2009 року за № 81 між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро-Еліта»; визнати недійсним рішення державного реєстратора ОСОБА_8 Нікопольського відділу ДРФ Центр державного земельного кадастру про державну реєстрацію договору оренди від 14.12.2009 року за № 82 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Еліта»; скасувати запис в державному реєстрі прав від 14.12.2009 року за № 81 про реєстрацію договору оренди ОСОБА_6 з ТОВ «Агро-Еліта»; скасувати запис в державному реєстрі прав від 14.12.2009 року за № 82 про реєстрацію договору оренди ОСОБА_3 з ТОВ «Агро-Еліта».

29.05.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду уточнену позовну заяву (а.с.181-186), якою остаточно просили визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 0759 від 01.08.2008 року зареєстрований 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 81 між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро-Еліта»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року зареєстрований 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 82 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Еліта»; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер -01-021-0138, що зареєстровано 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 81, відповідно до договору оренди земельної ділянки укладеного від 01.08.2008 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро-Еліта»; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер -01-021-0139, що зареєстровано 14.12.2009 року Нікопольським відділом ДРФ Центром державного земельного кадастру за № 82, відповідно до договору оренди земельної ділянки укладеного від 01.08.2008 року ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Еліта»; зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» повернути самовільно зайняті земельні ділянки власникам, а саме ОСОБА_3 Іванівні та ОСОБА_6.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.10.2015 року поєднані в одному провадженні вимоги ОСОБА_3 та вимоги ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», третя особа Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції, про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, визнання рішень недійсними, скасування записів, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, зобовязання вчинити певні дії були розєднані у самостійні провадження у звязку з тим, що їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи (а.с.208).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_3 посилається на наступні обставини.

Відповідно до рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 251-ХХ/ХХІІІ від 30.10.2001 року їй, ОСОБА_3, було виділено в натурі земельну ділянку площею 3,470 га, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, право власності на вказану земельну ділянку посвідчене Державним актом серія ДП № 112462, виданим 20.05.2004 року Нікопольською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_3.

Між нею та ТОВ «Аврора» у липні 2000 року був укладений договір оренди земельної ділянки. Пункт 4.2 договору передбачав щорічну пролонгацію договору. Вона отримувала орендну плату, але після того як якість і кількість орендної плати перестала її задовольняти, вона зажадала розірвати договір. Однак зясувалося, що її земельною ділянкою користується зовсім інша особа, з якою договору оренди вона не укладала.

Так, як зясувалося, що 01.08.2008 року між нею, ОСОБА_3, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» начебто був «укладений» договір оренди земельної ділянки № 0760. Вказаний договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року був зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82.

Однак, зазначений договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року вона-позивач не підписувала. Про укладення вказаного договору дізналась значно пізніше, ніж він був підписаний. Жодних доручень на підписання договору вона нікому не давала.

Доказом того, що вона не могла підписувати договір, є те, що на час підписання договору оренди земельної ділянки вона перебувала на території Російської Федерації, про що свідчить дозвіл, виданий на роботу іноземному громадянину чи особі без громадянства сері АА № 3854452, дозвіл на роботу видавався з 29.05.2008 року по 29.05.2009 року.

Своїми діями відповідач грубо порушив її права, як власника, щодо здійснення з власної волі розпорядження майном. Так як вона спірний договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року не підписувала, істотні умови договору не обговорювала, вважає, що договір є недійсним, таким, який не укладався. Також вважає, що під час проведення державної реєстрації була порушена процедура та порядок реєстрації. Заяви встановленого зразка вона, як власник земельної ділянки, не заповнювала та не подавала до держреєстратора, свого підпису на заяві не ставила. За таких обставин вважає рішення державного реєстратора ОСОБА_8 про державну реєстрацію договору оренди недійсним. Тому запис в державному реєстрі прав про державну реєстрацію договору оренди слід скасувати.

З метою мирного вирішення спору вона зверталась до відповідача з заявою про розірвання спірного договору оренди земельної ділянки, однак їй було відмовлено на підставі того, що орендна плата їй виплачується в повному обсязі, умови по використанню земельної ділянки відповідачем не порушуються, а тому підстави для розірвання договору відсутні.

З огляду на вказані обставини, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач та її представник у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що зазначений договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року вона не підписувала, так як перебувала в Росії в цей час, про що є докази. Про укладення вказаного договору вона дізналась значно пізніше. Жодних доручень на підписання договору вона не давала. Отримуючи орендну плату вона вважала, що діє договір оренди, укладений з ТОВ «Аврора» у липні 2000 року, за яким вона і отримує плату. ТОВ «Агро-Еліта» це колишнє ТОВ «Аврора», і знаходиться за тією ж адресою. Тому у нею не було сумнівів, що діє договір оренди від липня 2000 року. Примірника Договору оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року у неї не було. Вона його отримала лише після звернень до відповідних інстанцій.

Вважають, що строк позовної давності не пропущений, так як позивач дізналася про спірний договір оренди тільки у 2013 році, після отримання відповідей на свої звернення, після зясовувані цих обставини. Крім того, у позивача були труднощі щодо отримання примірника спірного договору. Тільки після цього позивач вимушена була звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Вказала, що умови договору відповідачем виконувались, позивач отримувала орендну плату, а тому підстав для задоволення позову не вбачає. Також заявила про пропуск позивачем позовної давності.

Від Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника (а.с.200).

Вислухавши позивача, представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У липні 2000 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Аврора» був укладений Договір оренди земельної ділянки (а.с.11). У Договорі зазначено, що власником земельної ділянки є ОСОБА_3, що підтверджує сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0179445, виданий 25.02.1997 року ДП №76/3-р. Згідно п.1.1. сторони погодились на оренду земельної ділянки протягом пяти років, починаючи з лютого 2000 року і закінчуючи груднем 2004 року. Згідно п.4.2., сторони можуть перманентно продовжувати термін оренди земельної ділянки на кожен наступний рік після закінчення терміну дії цього договору. Такий договір може укладатися через кожен рік дії цього договору.

20.05.2004 року на імя ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 112462, згідно якого остання є власником земельної ділянки площею 3,470 га: Ділянка 1 (Вс.3.140) кадастровий номер земельної ділянки № 1 -01-021-0139; Ділянка 2 (Вс.0.200) кадастровий номер земельної ділянки № 2 -01-017-1329; Ділянка 3 (Вс.0.130) кадастровий номер земельної ділянки № 3 -01-015-1136, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 112462 був виданий на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 690-р від 31.12.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57 (а.с.10).

З договору № 0760 оренди земельної ділянки (а.с.12,13) вбачається, що 01.08.2008 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» був укладений договір № 0760 оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого позивач надала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення № 1130, яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер -01-021-0139. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1400 гектари. Вказаний договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року був зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82.

З Акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди (дата - відсутня) вбачається, що ОСОБА_3 передала вищевказану ділянку відповідачу в тимчасове користування на умовах оренди на підставі договору № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року (а.с.9 на звороті).

Позивач з відповідей на її звернення до відповідача дізналась про договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року (а.с.14). За посиланнями позивача вказаний договір вона не підписувала, істотні умови не обговорювала.

З огляду на вказане, позивач звернулася до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою, на підставі якої було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002911 від 16.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.170). 04.11.2014 року слідчим СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції ОСОБА_9 було винесено постанову про призначення почеркознавчої експертизи, до проведення якої було залучено експертів сектору № 19 відділу техніко-криміналістичного забезпечення ОСОБА_10 при ГУМВС України в Дніпропетровській області на вирішення експерта було поставлено наступне питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 самою громадянкою ОСОБА_3 в графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року, або іншою особою (а.с.149,150).

Згідно Висновку експерта від 03.12.2014 року № 32/04-375 (а.с.151-153), підпис від імені ОСОБА_3 у договорі № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року в графі «Орендодавець» - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто, волевиявлення учасника правочину має бути: 1) вільним (формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо, в умовах, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характеристику тощо); 2) таким, що відповідає внутрішній волі (намірам) субєктів правочину. Тому, у разі коли воля субєкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Тобто обовязковою ознакою письмової форми є те, що сторони (уповноважені на те відповідними документами особи) власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину.

Позивач на час підписання договору оренди земельної ділянки перебувала на території Російської Федерації, про що свідчить дозвіл, виданий на роботу іноземному громадянину чи особі без громадянства сері АА № 3854452, який видавався з 29.05.2008 року по 29.05.2009 року; бланк повідомлення про прибуття вибуття іноземного громадянина. Викладене не оспорювалося в судовому засіданні.

Згідно Висновку експерта від 03.12.2014 року № 32/04-375 (а.с.151-153), спірний договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року позивачем не підписувався. Вказаний висновок не оспорювався в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на викладене, беручі до уваги те, що спірний договір оренди земельної ділянки, який за законом (ст.14 Закону України «Про оренду землі») укладається у письмовій формі, не був підписаний позивачем, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер -01-021-0139, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Посилання представника відповідача не те, що позивач отримувала орендну плату, про що надала докази (а.с.124-127,129,173,174,176-180) на думку суду, не є підставою для відмови в позові. Позивач не підписувала договір оренди, а тому у розумінні ст.207 ЦК України письмовий правочин договір оренди земельної ділянки не вважається вчиненим.

Вимоги позову щодо визнання недійсним рішення державного реєстратора ОСОБА_8 Нікопольського відділу ДРФ Центр державного земельного кадастру про державну реєстрацію договору оренди від 14.12.2009 року за № 82 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Еліта» з підстав, зазначених позивачем, не підлягають задоволенню. На час державної реєстрації договору оренди 14.12.2009 року реєстрація договорів оренди земельних ділянок здійснювалась Нікопольським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр ДЗК, згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року №174, що вбачається з листа Управління Держземагентства у Нікопольському районі від 09.12.2014 року (а.с.135). Державна реєстрація проводилась у відповідності до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 25.12.1998 року № 2073. У п.5 цього Порядку зазначено, що для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів. Тобто, обовязкового подання такої заяви одночасно і юридичної і фізичної особи не вимагалось. Судом не встановлено порушень процедури та порядку реєстрації договору оренди.

Також не підлягають задоволенню і вимоги щодо скасування запису в державному реєстрі прав від 14.12.2009 року за № 82 про реєстрацію договору оренди ОСОБА_3 з ТОВ «Агро-Еліта». У Державному реєстрі речових прав відомості щодо наявності запису від 14.12.2009 року за № 82 про реєстрацію договору оренди ОСОБА_3 з ТОВ «Агро-Еліта» відсутні, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (а.с.169). Тому підстав для скасування запису немає.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Тому, слід скасувати державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстрованого у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82, щодо земельної ділянки площею 3,1400 га, кадастровий номер -01-021-0139, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_3.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на те, що договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер -01-021-0139, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, - визнано недійсним, вказана спірна земельна ділянка підлягає поверненню її власнику позивачу у справі ОСОБА_3 Тому відповідача слід зобовязати повернути позивачу за актом приймання-передачі земельну ділянку, площею 3,1400 га, кадастровий номер -01-021-0139, розташовану на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

На думку суду, позивач не пропустила строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, так як про порушення свого права дізналась лише після отримання у лютому 2013 році відповіді на звернення з приводу спірного договору оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року (а.с.14). До цього позивач зверталась до прокуратури, але відповідь не містила посилання на договір оренди земельної ділянки № 0760 від 01.08.2008 року (а.с.51,53,54). Позивач вказаний договір оренди не підписувала, що було встановлено в судовому засіданні. Доказів отримання позивачем зареєстрованого договору оренди або інформації щодо спірного договору до лютого 2013 року у матеріалах справи немає. Тому суд вважає, що перебіг позовної давності почався саме з лютого 2013, коли позивач дізналась про порушення свого права, що відповідає ч.1 ст.261 ЦК України. А тому строк позовної давності позивач не пропустила.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.2,17).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.182,ч.ч.3,4,5 ст.203, ч.2 ст.207, ч.1 ст.215, ч.1 ст.216,261,ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ч.2 ст.792 ЦК України, ст.ст.90,125,126, ч.ч.1,3 ст.212 ЗК України, ст.13,14,16 Закону України «Про оренду землі», ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер -01-021-0139, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору № 0760 оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстрованого у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2009 року за № 82, щодо земельної ділянки площею 3,1400 га, кадастровий номер -01-021-0139, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_3.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» повернути ОСОБА_3 за актом приймання-передачі земельну ділянку, площею 3,1400 га, кадастровий номер -01-021-0139, розташовану на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 112462, виданого 20.05.2004 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 690-р від 31.12.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була взята в оренду.

В іншому - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1