Справа № 639/7335/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

за участю представника позивача-Кондратьєвої О.І.

представників відповідачів- Врагової І.І., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову та їх заміну,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 527 000 грн., 3% річних від простроченої суми-20 221,10 грн. та понесених витрат по сплаті судового збору-3654 грн.

За заявою позивача про забезпечення позову, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.08.2015 р. накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам на праві приватної або спільної сумісної власності в межах заявлених вимог-547 221,10 грн. шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію. Інформації про те, на яке саме майно було накладено арешт до суду не надходило.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідачі по справі подали апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.10.2015 р. ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову залишена без змін.

20.11.2015 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову та їх заміну і просили постановити ухвалу про заміну заходів забезпечення шляхом накладення арешту тільки на автомобіль Toyota Prado, 2005 р. випуску вартістю 479 300 грн., що на думку заявників, буде співмірним заявленим позовним вимогам.

Представником позивача ОСОБА_4 подані заперечення, в яких позивач зазначає, що він не згоден із заміною способу забезпечення позову іншим, не вказано який саме спосіб відповідачі просять обрати, фактично ОСОБА_3 скористалися своїм правом щодо скасування ухвали суду та звернулися з апеляційною скаргою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Судом накладено арешт на майно відповідачів в межах заявлених вимог. Данних про те, на яке саме майно накладено арешт, немає. Як зазначають відповідачі, у власності ОСОБА_2 є нерухоме майно- житловий будинок у м. Харкові вартістю 9502000 грн., житловий будинок у с. Мартова вартістю 3352000 грн., а також автомобіль вартістю 479300 грн. При цьому, ОСОБА_2 заперечує факт перебування нерухомого майна у спільній сумісній власності та наявність у чоловіка боргу. Але зазначене питання має вирішуватися під час розгляду справи, а визначення виду права власності не може бути підставою для скасування ухвали, тому як позов предявлено як до ОСОБА_3, так і до ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.За приписами ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. На теперішній час розгляд справи триває. Позов містить вимогу про стягнення суми, що значно перевищує вартість автомобіля.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно зі ст. 154 ЦПК суд за заявою однієї зі сторін і зважаючи на пояснення другої сторони вправі допустити заміну одного виду забезпечення позову іншим. При цьому , слід мати на увазі, що замінити спосіб забезпечення позову за заявою відповідача можна тільки за згодою позивача, за винятком випадку, коли відповідач згідно з ч. 2 ст. 154 ЦПК із дозволу суду замість допущеного виду забезпечення позову про стягнення грошових коштів внесе на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві. Позивач згоду на заміну способу забезпечення позову не надав.

За правилами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, забороною іншім особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Суд зазначає, що фактично відповідачі просять не провести заміну одного способу забезпечення позову іншим, а частково скасувати заходи забезпечення позову, залишивши арешт на рухомому майні, що значно менше суми заявлених вимог.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не може вважатися обґрунтованою. Невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому відсутні підстави для скасування або зміну заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 154 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову та їх заміну,-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-