Провадження № 2/520/5214/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїниський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

в с т а н о в и в:

01.09.2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00081410 від 29.09.2011 року у розмірі 3 131,41 грн. При цьому, позивач посилається на те, що 29.09.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № BLaЖГА00081410, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 3000 грн., термін повернення кредиту 29.09.2012 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00 % річних та 1,75 % комісія за управління кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

До судового засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

У судовому засіданні 02.10.2015 року та 03.11.2015 року відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, надав письмові заперечення на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог Банку. В подальшому до судового засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 29.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BLaЖГА00081410 відповідно до умов якого, ОСОБА_1 надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 3000,00 грн., термін повернення кредиту 29.09.2012 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00 % річних та 1,75 % комісія за управління кредитом /а.с. 3-8/.

Відповідно до п. 2.4.2. Договору, проценти та комісію за управлінням кредитом позичальник повинен сплачувати що щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених в Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Відповідно до п. 1.2. загальної частини кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору.

Пунктами 4.2., 4.3. загальної частини кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25,00 % від суми кредиту. У випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від невиконаних боргових зобовязань. Пеня становиться 0,50% і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № BLaЖГА00081410 від 29.09.2011 року станом на 26.08.2015 року становить 3131,41 грн., з яких: 1295,54 грн. кредит, 0,00 грн. відсотки, 183,19 грн. комісія за РО, 1652,68 грн. плата за пропуск платежів /а.с. 10-11/.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження викладених відповідачем ОСОБА_2 заперечень на позовну заяву Банку, судом досліджено квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором /а.с. 28-40/, з яких вбачається що відповідач, зокрема, і у 2015 році здійснював погашення заборгованості. Однак, вказані погашення не відображені у розрахунку заборгованості, наданому позивачем до позову /а.с. 10-11/. При цьому, суд не взмозі зробити зарахування здійсненої відповідачем сплати, оскільки позивачем не деталізовано порядок зарахування сплачених сум на погашення як тіла кредиту, так і відсотків за користування ним, а також інших складових заборгованості.

Після отримання письмових заперечень відповідача, судом було направлено на адресу позивача лист із проханням забезпечити явку представника Банку до судового засідання, або ж надати письмові пояснення стосовно наданих ОСОБА_2 заперечень. Однак, представник позивача і в подальшому до судового засідання не з'явився, до суду надано повторно клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивач не довів суму заборгованості відповідача саме у розмірі 3131,41 грн., та не надав доказів на спростування заперечень відповідача, у зв'язку із чим позовна заява ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" не підлягає задоволенню, так як необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїниський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.