Справа №173/1985/15-ц
Провадження №2/173/955/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Першотравенської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 вересня 2014 року померла його дружина, ОСОБА_2. За життя вона склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все майно позивачу. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: вул.. Зелена, 2 в с. Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті дружини позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що договір дар на підставі, якого дружині належав будинок не було зареєстровано у відповідних реєстраційних органах. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: вул.Зелена, 2, с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті його дружини ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позові. Позивач суду пояснив, що йому не відомо, чому не було належним чином оформлено документи на будинок. Право власності на присадибну земельну ділянку належить йому.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

15 вересня 2014 року померла дружина позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 577179 (а.с.4). За життя, 3 березня 2008 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 ї чоловік, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 6 квітня 2015 року ОСОБА_1 державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, а саме на грошові внески з нарахованими відсотками, сертифікатів, наступних компенсацій, індексацій, що знаходяться у ТВБВ № 10003/0588 філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с.11). Разом з тим, постановою державного нотаріуса від 12 травня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок за адресою: вул.. Зелена, 2 в с. Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що згідно з наданими документами ОСОБА_2 набула право на вищевказане майно, але не зареєструвала його відповідно до законодавства, що діяльно на момент його виникнення (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору дару від 14 лютого 1978 року ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок в с. Самоткань (нині територія с. Тарасівка) Верхньодніпровського (тоді Пятихатського) району Дніпропетровської області. Договір було посвідчено у виконавчому комітеті Першотравенської сільської ради депутатів трудящих Пятихатського району Дніпропетровської області; договір зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 18 (а.с.22).

Згідно з технічним паспортом на садибний житловий будинок № 2 по вул.Зелена с.Тарасівка від 28 квітня 2015 року будівництво житлового будинку А-1 було завершено в 1950 році (а.с.7-9). Також згідно з технічним паспортом в період з 1950 до 2010 роки було також побудовано добудови до будинку: а-1 тамбур, а-1 сіни, а-1 ґанок та господарські та побутові споруди: Б-1 гараж, Б-1 сарай; В-1 літня кухня, Г-1 прибудова до літньої кухні, Д-1 0 сарай, Е-1 погрібник, Ж-1 навіс, 0-1 баня, З-1 літній душ, к- колодязь, №1 паркан, №2 хвіртка, №3 ворота.

Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства площею 0, 800 га на території с. Тарасівка Першотравенської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 051703 належить ОСОБА_1 (а.с.23).

Відповідно до п. 20 Додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року договори купівлі-продажу, міни і дарування будинків (домоволодінь) в сільській місцевості, посвідчені сільськими Радами до видання постанови Ради Міністрів УРСР від 18 листопада 1948 року "Про обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів про відчуження будівель у сільських місцевостях" є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків.

Згідно з п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Пунктом 1 зазанченої Інструкції передбачено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При цьому виникнення права власності згідно з даною Інструкцією не залежало від державної реєстрації.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок в с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору дарування, проте з невідомих суду причин договір не було зареєстровано БТІ.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інших спадкоємців, зокрема, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців та спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена після смерті ОСОБА_2 не встановлено.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими спорудами за адресою: вул.Зелена, 2, с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, оскільки спадкодавцю, ОСОБА_3 фактично належав на праві власності житловий будинок, а позивач, прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першотравенської сільської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на житловий будинок садибного типу за адресою: вул.. Зелена, 2, с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області А-1 загальною площею 61,6 кв.м., а-1 тамбур, а-1 сіни, а-1 ґанок та господарські та побутові споруди Б-1 гараж, Б-1 сарай; В-1 літня кухня, Г-1 прибудова до літньої кухні, Д-1 - сарай, Е-1 погрібник, Ж-1 навіс, 0-1 баня, З-1 літній душ, к- колодязь, №1 паркан, №2 хвіртка, №3 ворота в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю.Шевченко