Справа № 303/6358/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Куштана Б.П., Панька В.Ф.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за час перебування у шлюбі позивачка і відповідач за спільні кошти придбали легковий автомобіль ВАЗ-211040, 2009 р. випуску вартістю 67430 грн. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у користуванні відповідача. Просила зобов'язати відповідача сплатити їй кошти в сумі 33715 грн. в якості грошової компенсації за спільно придбаний під час шлюбу автомобіль та судовий збір.

Заочним рішенням суду позов задоволений.

Відповідач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його зміну та прийняття нового рішення з врахуванням поданих доказів по справі стягнувши з нього суму в розмірі 8544,35 грн.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права .

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивачки вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 5 лютого 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове, яким у вимогах позивачці відмовлено.

Ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль придбано під час проживання сторін в шлюбі, тобто є їхнім спільним майном, автомобіль після розірвання шлюбу залишився у відповідача, який зобов'язаний сплатити позивачці половину його вартості, яка становить 33 715 грн.

Зазначені факти відповідають обставинам справи, які не оспорюються сторонами за винятком суми, яку відповідач має сплатити позивачці, оскільки відповідно до норм СКУ, які наведено в оскаржуваному рішенні вона має право на половину придбаного під час шлюбу майна.

Шлюб між сторонами було укладено 24.09.2009 р., автомобіль придбано 31.12.2009 р. за 67430 грн.

Розірвано шлюб 30.06.2012 р., автомобіль продано відповідачем 13.11.2012 р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач для покупки автомобіля отримав у борг від батька 37 тис. грн. для внесення першого внеску для придбання автомобіля, а 30 тис. грн. отримав від банку і після розірвання шлюбу він самостійно погасив залишок кредиту на суму 13 341,93 грн.

Отримані відповідачем 37 тис. грн. від свого батька ОСОБА_2 підтвердив його розпискою, копія якої є в справі. З цієї розписки, яка написана ОСОБА_2 вбачається, що він дійсно отримав зазначену суму від свого батька. Однак в цій розписці не вказано, що ці гроші отримані в борг і що ці гроші він повинен повернути. Тому стверджувати про наявність боргових відносин між ОСОБА_2 та його батьком не має підстав.

Що ж до твердження про отримання кредиту в сумі 30 тис. грн. для придбання автомобіля, то суд констатує, що цей факт є підтвердженим відповідним кредитним договором, відповідно до якого апелянт отримав кредит в сумі 30 тис.грн. і перерахував їх в ПП «ХустАвтоТрейд» /п. 1.1,3.5.1 договору/, де і було придбано автомобіль відповідно до довідки-рахунку /а.с.6/. Таким чином суд констатує, що апелянт дійсно придбав автомобіль, оплативши його вартість кредитними коштами в сумі 30 тис. грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 СКУ якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до довідки з ПАТ «ВіЕс Банк» апелянт з 01.07.2012 р. по 13.11.2012 р. сплатив в погашення кредиту 13 341 грн.93 коп. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу останній розірвано 30.06.2012 р. Тому вартість автомобіля як спільного майна подружжя слід вираховувати з врахуванням боргу, який апелянт погасив по отриманому кредиту особисто після розірвання шлюбу. Тобто від суми вартості автомобіля в 67 тис. грн. слід відняти суму в 13 341 грн.93 коп. і сума спільних коштів сторін як подружжя складає 54 088 грн.07 коп. Половина цієї суми становить 27 044грн.03 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки відповідно до ч.1 ст.70 СК України, відповідно до якої у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307,309,315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна змінити, зменшивши суму стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 з 33 715 грн. до 27 044грн.03 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: