Провадження № 4-с/234/52/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пікалової Н.М.

при секретарі Воропаєвій Ю.Ю.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, представника відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2, зазначивши, що згідно до Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року з ПАТ КБ „ПриватБанк стягнуто на її користь судові витрати в розмірі 290 грн.59 коп. За цим рішенням було видано виконавчий лист. 24 вересня 2015 року було подано заяву про примусове виконання рішення суду з доданим до нього виконавчим листом до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області. Керуючись положеннями ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» в заяві зазначено прохання відкрити виконавче провадження не за місцезнаходженням постійно діючого органу боржника, а за місцем знаходження його майна у м. Краматорську, мотивуючи це тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» має у м. Краматорську свої відділення, а отже й майно. За результатами розгляду заяви державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Просить визнати дії державного виконавцяі неправомірними та зобовязати відкрити виконавче провадження.

В судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав.

В судовому засіданні державний виконавець Вапсиленко Вю О. заперечував проти доводів скарги мотивуючи тим, що вважає, що його рішення правильне і воно аргументується положеннями ст. 52 Закону України « Про виконавче провадження»

Суд, вислухавши сторону, дослідивши надані докази, вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню.

В порядку ст.ст.383-389 ЦПК України суд здійснює контроль за виконанням судового рішення, постановленого відповідно до ЦПК України, та в межах поданої скарги перевіряє правомірність дій чи бездіяльності державного виконавця, а також прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Таким чином, як вбачається із зазначеної статті Закону, право вибору місця виконання належить стягувачу в межах вимог статті 20 цього Закону.

Судом встановлено, що10 липня 2015року видано виконавчий лист Краматорським міським судом про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанку» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 290 грн.59 коп. ОСОБА_3 звернулась до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції з відповідною заявою, вказавши , що просить відкрити виконавче провадження не за місцезнаходженням постійно діючого органу боржника, а за місцем знаходження його майна у м. Краматорську, мотивуючи це тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» має у м. Краматорську свої відділення, а отже й майно.

За результатами розгляду заяви державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є предявлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

При цьому стягувачу необхідно вирішити питання щодо місця виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Таким чином, як вбачається із зазначеної статті Закону, право вибору місця виконання належить стягувачу в межах вимог ст. 20 цього Закону.

Суд вважає, що на таких підставах скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.386-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2.

Визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.09.2015 року та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження на виконання Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року на підставі виконавчого листа Краматорського міського суду від 10.07.2015 за №234/1742/14 року .

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ухвалу постановлено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя