Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1,звернулася в суд з позовом до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

В позовній заяві зазначає, що 26.12.2014 р. старший державний виконавець Гусєв О.О. без її присутності здійснив примусове проникнення у належний їй на правах приватної власності будинок АДРЕСА_1, описав належне їй на правах приватної власності майно та наклав на нього арешт, про що склав відповідний акт. Вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відповідно зареєстроване за нею. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/21585/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість у сумі 50059.5 грн. ОСОБА_4 (боржник) зареєстрований у її будинку на період, поки знайде собі житло. Ніяких майнових прав у належному їй будинку він не має, жодних речей (майна), які належать боржнику у її будинку немає. 26.12.2014 р. за її відсутності у вказаному будинку державний виконавець здійснив примусове проникнення у належний їй будинок за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду, що дозволяла примусове входження до житла боржника ОСОБА_4, тобто протизаконно, описав все належне їй майно та передав його на зберігання боржнику. Вважає такі дії державного виконавця порушенням принципу непорушності права власності. В порушення приписів ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5.5.1 Інструкції про проведення виконавчих, дій державний виконавець не з'ясував у неї чи є у наявності у її будинку будь-яке майно боржника, а тому склав завідомо неправомірний акт. Крім того, з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду державний виконавець мав право проникати у житло боржника ОСОБА_4, а не у її житло.Майно, описане в акті є її власністю, оскільки жодна особа не заявила на нього свої права. У боржника, що тимчасово проживає у неї не виникло право на її майно, а тільки право на користування житлом у частині, що зазначена його власником (ст. 405 ЦК України). Державним виконавцем не було встановлено, якою частиною будинку користується боржник, що свідчить про його некомпетентність та упередженість.

Просить суд визнати право власності на майно бувше у використанні: мікрохвильова піч Samsung G2711N, музичний центр AIVA XS-GS з двома колонками, дерев'яний трелеш, дерев'яні стільці - 4 шт., газова плита Zanussi ZGG567GW, пральна машина LGWD-10302WUP, котел Ariston EGIS, кавоварка AURORA AU142, велосипед ARDIS ROCK, телевізор SAMSUNG 2 шт. - не працюючі, вентилятор SANVAKI, музичні колонки 2 шт., пилосос SAMSUNG 1600W, дерев'яні стільці 4 шт., морозилка Гионел, електрична сушка ZEPMER, автомобільний сабвуфер темного кольору, не працює, телевізор Funai, сателітний ресивер 4100С, гладильна дошка, праска CIATRONIC, дерев'яний стіл, 2 дерев'яних стільця, дерев'яна тумба, ноутбук ASUS-X552V-SX019D, комп'ютерна мишка, диван, два крісла, акваріум на 30-50 л, стіл комп'ютерний, меблева стінка 4 компонентна, темно-коричневого кольору, телевізор SAMSUNG AAS4- 00S82A, тв тюнер DigTa24100, мебельна стінка 3 компонентна, шкаф, стіл з дзеркалом, три тумби, параболічна антена 2 шт., - описане старшим державним виконавцем ДВС Ужгородського МРЮ Гусєвим О.О. в акті б/н від 26.12.2014 р. та зняти з нього арешт, визнати дії старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРЮ Гусєва О.О. з опису та арешту майна протизаконними.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача РВ ДВС Ужгородського МРУЮ в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до поданих до суду письмових заперечень просить розглянути справу без участі державного виконавця та відмовити у задоволенні позову в частині визнання дій старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Гусєва О.О. з опису та арешту майна протизаконними. Зазначив, що на виконанні у РВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 308/21585/13-ц від 19.03.2014 р., виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 50059.5 грн. Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_2 визнає ту обставину, що проживає за вказаною адресою, однак зазначає, що будинок належить на праві власності його матері. При цьому фактичне місце проживання боржника за адресою по АДРЕСА_1, підтверджується виконавчим листом № 308/21585/13-ц від 19.03.2014 р. З періоду опису майна боржника від 26.12.2015 р. по 01.04.2015 р. до РВ ДВС Ужгородського МРУЮ не надходили документи, які підтверджують право власності на описане майно іншим особам.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що він проживає у будинку АДРЕСА_1, власником якого є позивачка ОСОБА_3 26.12.2014 р. державним виконавцем, під час примусового виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості, було описано та арештовано рухоме майно, що знаходилося у вказаному будинку, про що складено відповідний акт. Він не є власником описаного майна, а власником такого є позивачка ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача ОСОБА_2, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2014 р. старшим державними виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Гусєвим О.О. було описано і арештовано майно, виявлене за місцем проживання боржника ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1, за виконавчим провадженням про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 50059.5 грн., та оформлено відповідний акт опису та арешту майна. До акту включено наступне майно: мікрохвильова піч Samsung G2711N, музичний центр AIVA XS-GS з двома колонками, дерев'яний трелеш, дерев'яні стільці - 4 шт., газова плита Zanussi ZGG567GW, пральна машина LGWD-10302WUP, котел Ariston EGIS, кавоварка AURORA AU142, велосипед ARDIS ROCK, телевізор SAMSUNG 2 шт. - не працюючі, вентилятор SANVAKI, музичні колонки 2 шт., пилосос SAMSUNG 1600W, дерев'яні стільці 4 шт., морозилка Гионел, електрична сушка ZEPMER, автомобільний сабвуфер темного кольору, не працює, телевізор Funai, сателітний ресивер 4100С, гладильна дошка, праска CIATRONIC, дерев'яний стіл, 2 дерев'яних стільця, дерев'яна тумба, ноутбук ASUS-X552V-SX019D, комп'ютерна мишка, диван, два крісла, акваріум на 30-50 л, стіл комп'ютерний, меблева стінка 4 компонентна, темно-коричневого кольору, телевізор SAMSUNG AAS4-00S82А, тв тюнер DigTa24100, мебельна стінка 3 компонентна, шкаф, стіл з дзеркалом, три тумби, параболічна антена 2 шт.(а.с. 27-30).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип непорушності права власності реалізовано в правилі ст. 321 ЦК України, відповідно до якого право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Відповідно до абзацу 3 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Аналогічна позиція викладена в абзацу 4 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року.

Згідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року, з наступними змінами, «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» передбачено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Як встановлено судом позивачка ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 34).

ОСОБА_2 значиться зареєстрованим та проживає у належному позивачці будинку.

В судовому засіданні представник позивачки стверджує, що боржник проживає разом позивачкою, а все описане майно належить їй, що не заперечує відповідач ОСОБА_2

Не маючи безпосереднього обов'язку виконувати рішення суду, яке щодо неї не ухвалювалося, не будучи боржником у виконавчому провадженні, ОСОБА_3 має підстави на захист свого права власності пред'явити позов до боржника у виконавчому провадженні як про визнання права власності на майно, так і про звільнення майна з-під арешту, що випливає з норм закону щодо права власності та з положень Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки законом передбачено, що на виконання рішення суду звертається стягнення на майно саме боржника, яке може бути арештовано, описано, вилучено та примусово продано, правових підстав для арешту та опису майна, належного особі, яка не є боржником у виконавчому провадженні, немає.

За таких обставин, суд вважає, що позов в частині визнання за позивачкою права власності на майно, описане державним виконавцем в акті опису й арешту б/н від 26.12.2014 р. та звільнення цього майна з-під арешту, є обґрунтованим та підставним, заперечень, які б спростовували доводи позивачки по суті, не наведено, а відповідач ОСОБА_2 позов визнав, таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб (ст.ст. 10, 11, 57-61, ст. 174 ч.ч. 1, 4 ЦПК України), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Вимога позову в частині визнання дії старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Гусєва О.О. з опису та арешту майна протизаконними, не ґрунтується на законі та на думку суду задоволенню не підлягає, так як орган державної виконавчої служби у спірних правовідносинах не є належним відповідачем, а може бути залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на майно, описане старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Гусєвим О.О. в акті опису й арешту майна б/н від 26 грудня 2014 року, а саме: мікрохвильова піч Samsung G2711N, музичний центр AIVA XS-GS з двома колонками, дерев'яний трелеш, дерев'яні стільці - 4 шт., газова плита Zanussi ZGG567GW, пральна машина LGWD-10302WUP, котел Ariston EGIS, кавоварка AURORA AU142, велосипед ARDIS ROCK, телевізор SAMSUNG 2 шт. - не працюючі, вентилятор SANVAKI, музичні колонки 2 шт., пилосос SAMSUNG 1600W, дерев'яні стільці 4 шт., морозилка Гионел, електрична сушка ZEPMER, автомобільний сабвуфер темного кольору, не працює, телевізор Funai, сателітний ресивер 4100С, гладильна дошка, праска CIATRONIC, дерев'яний стіл, 2 дерев'яних стільця, дерев'яна тумба, ноутбук ASUS-X552V-SX019D, комп'ютерна мишка, диван, два крісла, акваріум на 30-50 л, стіл комп'ютерний, меблева стінка 4 компонентна, темно-коричневого кольору, телевізор SAMSUNG AAS4-00S82А, тв тюнер DigTa24100, мебельна стінка 3 компонентна, шкаф, стіл з дзеркалом, три тумби, параболічна антена 2 шт., - та звільнити це майно з-під арешту.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.