Справа № 502/1948/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Фоміної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності.

Позивач, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в позовній заяві зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2залишилося спадкове майно, до складу якого також входить житловий будинок в АДРЕСА_1. ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, в якому житловий будинок заповідала позивачу.Спадщину позивач прийняла фактично, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном, як вимагало діюче на той час законодавство. Під час звернення до нотаріуса, позивачу було надано роз'яснення щодо того, що право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця відсутні, тому видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, та рекомендовано вирішувати це питання в судовому порядку.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області 11 липня 2003 року. /а.с. 4/

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області 13 червня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №37, ОСОБА_2 заповідала житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3. /а.с. 6/

Зміна позивачем прізвища підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого Новоселівським с/б РАЦС Кілійського району Одеської області 24.04.1974 року, свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області 03.09.1994 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. /а.с. 24-25, 7/

Відповідно до довідки Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 22.06.2015 року №173 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, станом на 16.04.1991 року належав до складу колгоспних дворів, членами якого були: ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 8/

Згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ 15 липня 2015 року, житловий будинок АДРЕСА_1, в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - кухня, літ. В - комора, літ. Г - комора, літ. Д - сарай, Е - сарай, літ. Ж - гараж, З - сарай, И - сарай, К - сарай, літ. Л - убиральня, 1-6; І - надвірні споруди. /а.с. 9-11/

Відповідно довідки комунального підприємства «Районне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано. /а.с. 12/

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивача є власником житлового будинку АДРЕСА_1, але правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця відсутні, що є підставою для встановлення факту належності будинку спадкодавцю на праві власності.

Як вбачається із довідки Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 19.07.2011 року № 98 ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1922 року і до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою постійно проживала її онука - ОСОБА_1, 1974 року народження. /а.с. 5/

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. від 22.10.2015 року №331/01-16 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилася. /а.с. 19/

Згідно листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу від 17.08.2015 року №135/01-16 оформлення свідоцтва про право на житловий будинок в порядку спадкування не можливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця.

Постановою приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця.

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Відповідно до ст. 120 ЦК України ( редакції 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності, тобто без визначення часток.

Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року роз'яснив, що в разу смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Оскільки право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени колгоспного двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, а розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, але отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, тобто встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити..

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., господарських будівель: літ. Б - кухня, літ. В - комора, літ. Г - комора, літ. Д - сарай, Е - сарай, літ. Ж - гараж, З - сарай, И - сарай, К - сарай, літ. Л - убиральня, 1-6; І - надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін