АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 677/60/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1888/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Кізюн О.Ю., Заїки В.М.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Красилівської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса ОСОБА_5, Красилівського ремонтно-транспортного підприємства в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції, про визнання дій нотаріуса неправомірними, визнання свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство недійсними, скасування державної реєстрації, визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними,

та за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус ОСОБА_6, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу укладених між ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» за реєстраційними номерами 4646,4656, 4648, 4650,4652,4654.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2, через свого представника звернулася до суду із позовом, вказавши на те, що на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між нею і ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне

підприємство» 16.08.2010 року та 17.08.2010 року вона придбала обєкти нерухомого майна розташовані в м.Красилові по вул. Грушевського,1, а саме: прохідну площею 51 кв.м., столярний цех площею 73,6 кв.м., растворний вузол площею 35,3 кв.м., тепловентиляційну

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Провадження 22ц/792/1888/15

Доповідач Марцинкевич А.М. Категорія № 20

площею 22,6 кв.м. і приміщення туалетів площею 16,9 кв.м. і 1,3 кв.м. Вказані договори зареєстровані в Державному реєстрі правочинів, проте державна реєстрація на вказане майно позивачкою здійснена не була.

Ліквідатор ВАТ «Красилівське РТП» арбітражний керуючий ОСОБА_1, 13.06.2014 року в період дії заборони відчуження вищезазначеного майна ОСОБА_2, відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року, на електронних прилюдних торгах відчужив обєкти нерухомого майна, розташовані в м.Красилів по вул. Грушевського, 1. Відразу ж після проведення торгів, відповідачі в державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрували право власності і отримали свідоцтва про придбання даного нерухомого майна на аукціоні .

Тому, ОСОБА_2, звертаючись до суду, просила визнати дії нотаріуса неправомірними, визнати свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство недійсними, скасувати державну реєстрацію, визнати свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними.

У березні 2015 року відкрите акціонерне товариство «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) ОСОБА_1 подало зустрічний позов, яким просило визнати недійсними нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 шість договорів купівлі-продажу за номерами нотаріального реєстру 4646,4656,4648,4650,4652,4654 від 16.08.2010 р., укладених між боржником ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі голови правління ОСОБА_8Г,, як продавцем та фізичною особою ОСОБА_2, як покупцем. В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказав, що колишнім керівником боржника йому не були передані бухгалтерські та інші документи боржника, тому він не знав і не міг знати, що ще до банкрутства товариства колишнім керівником були укладені та нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу на обєкти нерухомого майна, з приводу яких і виник спір. Крім того, зауважує, що вказані шість договорів не були і не є зареєстрованими у встановленому законодавством порядку, згідно із ч.2 ст.640 ЦК України. Про існування таких договорів йому стало відомо лише під час розгляду справи Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Арбітражний керуючий у зустрічному позові вказав, що проаналізувавши рух коштів на рахунках боржника, ним було встановлено, що з 01.01.2010 року по дату укладення спірних договорів від 16.08.2010 року, кошти за реалізацію обєктів нерухомого майна, які є їх предметами, не надходили. При цьому, під час проведення слідчої перевірки, ОСОБА_2 будь-яких доказів сплати коштів за дані обєкти нерухомого майна не надала.

Таким чином, після уточнення позовних вимог, позивач відповідач зазначав, що зазначені вище правочини суперечать вимогам ст.235, ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України, оскільки не спрямовані на реальне настання правових наслідків саме для позивача в частині законного та правомірного отримання коштів від реалізованого нерухомого майна, тому повинні бути визнані недійсним.

Рішенням Красилівського районного суду від 17.08.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Красилівської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса ОСОБА_5Б,, Красилівського ремонтно-транспортного підприємства в особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції, про визнання дій нотаріуса неправомірними, визнання свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство недійсними, скасування державної реєстрації, визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними задоволено.

Визнано недійсними дії нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 по посвідченню та видачі свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в проваджені у справі про банкрутство.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2014 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в

провадженні у справі про банкрутство ОСОБА_3, а саме приміщення столярного цеху, площею 73,6 кв. м, приміщення растворного вузла площею 35,3 кв. м, та ОСОБА_4 - приміщення туалетів площею1,3 кв.м 16,9 кв.м.,прохідної площею 5,1 кв.м., тепловетиляційної площею 2,6 кв.м , які знаходяться по вул.Грушевського,1 в м.Красилові.

Визнано недійсними свідоцтва про право власності від 07.04.2014 року на :

- приміщеня столярного цеху серії САК № 584887,

- приміщеня цегляної прохідної серії САК №584988,

- приміщення цегляного растворного вузла серії САК №584989,

- цегляне приміщеня тепло вентиляційної серії САК № 584992,

- приміщеня цегляного туалету серії САК №584991,

- приміщеня цегляного таулета серії № САК 584990, які знаходяться за адресою вул. Грушевського, 1 в м. Красилові.

Скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаних об»єктів за ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В позові відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус ОСОБА_6, про визнаня недійсними договорів купівлі- продажу укладених між ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» 16.08.2010року за реєстраційними номерами 4646,4656, 4648,4650,4652, 4654 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у позові, ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у позові , прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсними договора купівлі-продажу, укладені між ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» від 16.08.2010 року за реєстраційними номерами 4646,4656,4648,4650,4652,4654.

Апелянт вважає таке рішення в частині відмови у позові прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, всупереч п.3 ч.1.ст.215 ЦПК України, відсутня мотивувальна частина відмови у позові в частині визнання договорів недійсними.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що вказані договори за своєю правовою природою не є договорами купівлі-продажу, які мали бути оплатними, а є фактично договорами дарування , оскільки по них оплата відповідачем не здійснювалася.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази схвалення після укладення спірних фактичних договорів дарування, правлінням та спостережною радою згоди на їх укладання та подальше схвалення ними не надавалося, тому такі договори повинні бути визнані недійсними на підставі ст..235, ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до підпункту 6.1 п.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року №6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року за №66/7387 оформлення права власності на обєкти нерухомого майна проводяться з видачею Свідоцтва про право власності.

Зі змісту ст. 204 ЦК України слідує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ОСОБА_2 та ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» 16.08.2010 року та 17.08.2010 року, вона придбала обєкти нерухомого майна, розташовані в м.Красилові по вулиці Грушевського,1, а саме: прохідну площею 5,1кв.м., столярний цех площею 73,6 кв.м., растворний вузол площею 35,3 кв.м., тепловентиляційну - площею 22,6 кв.м. і приміщення туалетів площею 16,9 кв.м. і 1,3 кв.м.

Дані договори зареєстровані в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом ОСОБА_6, що підтверджується витягами з державного реєстру правочинів від 16.08.2010 року та від 17.08.2010 року. Державна реєстрація на вказане майно ОСОБА_2 здійснена не була.

У відповідності до ідентичних пунктів 1.5 кожного спірного договору вбачається, що покупець сплатила продавцю обумовлену у договорі суму до підписання даного договору за виключенням договору № 4650, де аналогічно викладений зазначений вище пункт, тільки під іншим номером 1.11.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно було відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора ОСОБА_1, з підстав недоведеності.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції вимог п.3 ч.1.ст.215 ЦПК України, оскільки в рішенні відсутня мотивувальна частина відмови у позові в частині визнання договорів недійсними, спростовуються самим змістом рішення, в якому вказано, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що кошти за придбане майно ОСОБА_2 не сплатила, як підставу недійсності укладених договорів.

Під час слухання справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що колишнім керівником товариства йому не були передані бухгалтерські та інші документи боржника, тому йому не було відомо, що ще до банкрутства товариства колишнім керівником були укладені та нотаріально посвідчені спірні договори купівлі-продажу на обєкти нерухомого майна. Крім того, доводи апелянта, що кошти за реалізацію обєктів нерухомого майна не надходили на рахунок ВАТ «Красилівське РТП» не підтверджено, а банківські виписки з ХФ «ОСОБА_9 ОСОБА_10» свідчать, що за період з 01.01.2010 по 16.08.2010 року коштів на рахунок товариства в цьому банку не поступало.

Посилання апелянта, що оспорюванні договори не були і не є зареєстрованими у встановленому законодавством порядку згідно до ч.3 ст.640 ЦК України, не є порушенням, і не суперечать п.1 ч.2 ст.11, ст. 204 ЦК України оскільки, якщо договір укладений і не визнаний недійсним, тому обумовлені ним правові наслідки набуття права власності на придбані обєкти нерухомості мають юридичну силу, тобто можливість реалізовувати повноваження щодо володіння, користування та розпорядження вказаними обєктами.

Крім того, ОСОБА_2 у травні 2014 року звернулася до реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області із заявами про державну реєстрацію її права власності на спірні обєкти нерухомого майна. Відмову реєстратора вона оскаржила і постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 року залишено без змін постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року в частині визнання протиправними та скасовані рішення державного реєстратора сектору реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції про відмову для ОСОБА_2 у реєстрації права власності на нерухоме майно.

Спірні договори були посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстраційними договорами: 4646 - прохідна; 4645- столярний цех; 4648- растворний вузол; 4652- туалет площею 16,9 кв.м; 4654- туалет площею 1,3 кв.м; та 4650- тепловентиляційна. Договори купівлі-продажу на зазначені обєкти нерухомого майна були зареєстровані нотаріусом в державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповідними витягами.

Обґрунтування апеляційної скарги зводяться до того, що спірні правочини суперечать вимогам ч.5 ст. 203 ЦК України, оскільки не спрямовані на реальне настання правових наслідків в частині законного та правомірного отримання коштів від реалізованого нерухомого майна. Проте, ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції, не надано доказів на підтвердження своїх вимог, які б спростовували пункт договорів купівлі-продажу, що кошти покупцем були сплачені продавцю до підписання даних договорів.

Таким чином, апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки її мотиви та підстави є недоведеними та необґрунтованими, не мають достатнього та обґрунтованого підтвердження.

Враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги, вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Виходячи з принципу диспозитивності, апеляційний суд не робить висновків щодо законності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:суддя апеляційного суду ОСОБА_10