З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.15 415/4822/15-ц
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Горбатенко О.В.,
при секретарі судового засідання Сажиній Ю.О.,
за участю прокурора Литвинюка О.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи Гончарової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом представника позивача - ОСОБА_1, поданого інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради, -
Представник позивача - ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в інтересах ОСОБА_4, в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на наступне.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.06.2004. Починаючи з червня 2004 року сторони припинили спільне проживання. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина весь час проживала і проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач з дитиною не спілкується та не бачиться, ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі. Дитина фактично не знає свого батька. У період з 03.12.2003 по 27.04.2004 відповідач відбував покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.. 228 КК РФ. Після відбуття покарання та починаючи з травня 2004 року відповідач жодного разу не побажав відвідати свою дитину або допомогти їй. На даний час відповідач має іншу сім'ю. Вважає, що відповідач залишив без належної батьківської уваги дитину, унеможливив нормальне спілкування з позивачкою та фактично поклав обов'язок утримання доньки на позивачку. Дитина активно приймає участь у фізичному розвитку і відвідує секцію футболу та входить до складу футбольної команди, яка починаючи з серпня 2015 року буде приймати участь у змаганнях, які будуть проходити за межами України. Поведінка відповідача обмежує життя дитини, оскільки позивачці необхідно постійно розшукувати відповідача для отримання дозволу на виїзд дитини.
Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала та просила задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав, просив задовольнити.
Представник третьої особи Гончарова Н.М. в судовому засіданні проти позову не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через засоби масової інформації, а саме: оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» № 185 від 06 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач, його представник, представник третьої особи та прокурор не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорта /а.с.9/, копія свідоцтва про народження /а.с.10/, копія свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.11/, довідка ЛКП «Паспортна служба» /а.с.12/, копія характеристики /а.с.13/, довідка /а.с.14/, довідка /а.с.16/, копії фотографій /а.с.17-21/, висновок органу опіки та піклування Лисичанської міської ради /а.с.42-43/.
Суд, вислухавши думку прокурора, доводи позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення мати, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток.
За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною радою України РСР 27 лютого 1991 року, Организація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст. 18 Конвенції держави - учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціалього розвитку. Батки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватись вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними та достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10/.
Батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 282 /а.с.11/.
Відповідно до довідки ЛКП «Паспортна служба» вбачається, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрована разом з донькою - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, вона знаходяться на її утриманні /а.с.12/.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини виконано, відносини матері та дитини добрі /а.с.12/.
За характеристикою ОСОБА_7 вбачається, що дитина активно займається фізичною культурою, відвідує секцію футболу. Вихованням дитини займається мати, батько участі у вихованні дитини не приймає. ОСОБА_4 приймає активну участь в житті доньки, відвідує батьківські збори, є головою батьківського комітету, підтримує зв'язки з класним керівником /а.с.13/.
Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.42-43/.
Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інший спосіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.
Судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться життям, станом здоров'я дитини, самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дитину, не проявляє щодо неї батьківської уваги і турботи, жодного разу в судове засідання за викликом не з'явився.
Захищаючи інтереси дітей, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_7
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164 СК Україн, ст.ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України", Конвенція про права дитини, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 8, 11 Закону України "Про охорону дитинства", п.п 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -
Позов представника позивача - ОСОБА_1, поданого в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В.Горбатенко