ряд.стат.звіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

01 грудня 2015року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі судді Щербан П.П.

секретар Звонар І.Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 травня 2011 року надала відповідачці позику 10000 доларів США, яку остання зобовязалася повернути на першу вимогу, що підтверджується власноручно написаною розпискою від 28 травня 2011 року, в подальшому, 12 березня 2013 року надала відповідачці позику 5000 доларів США, яку остання зобовязалася повернути 01 серпня 2013 року, про що власноручно написала розписку. Також 31 серпня 2015 року надала відповідачці позику 1000 доларів США, яку остання зобовязалася повернути до 30 вересня 2015 року, про що знову власноручно написала розписку. В звязку з тим, що відповідач до цього часу не повернула борг, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача 22 981,70 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2015 року складає 497 323 грн. боргу з урахуванням відсотків та судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що згідно розписок від 28 травня 2011 року, 12 березня 2013 року взяла в боргу у ОСОБА_4 всього 15 000 доларів США, які були закріплені договором позики від 02 червня 2014 року. Гроші брала строком до 02 червня 2016 року, які поверне до вказаного часу. Розписка від 31 серпня 2015 року в сумі 1000 доларів США була складена сторонами як проценти від суми 15 000 доларів США.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивачка передала у власність відповідачці грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, які остання зобовязалася повернути на першу вимогу, що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_2 від 28 травня 2011 року.

12 березня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивачка передала у власність відповідачці грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, які остання зобовязалася повернути 01 серпня 2013 року, про що власноручно написала розписку.

Крім того, 31 серпня 2015 року позивачка надала відповідачці позику 1000 доларів США, яку остання зобовязалася повернути до 30 вересня 2015 року, про що знову власноручно написала розписку.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_2 борг ОСОБА_4 не повернула, оригінали розписок зберігалися у позивачки та приєднані до матеріалів справи, а відтак, права позивачки підлягають захисту судовим рішенням.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником певної грошової суми саме в борг із зобов'язанням її повернення, та дату отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

ОСОБА_1 такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-79цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків сума коштів за договорами позики від 28.05.2011 року, від 12.03.2013 року, від 31.08.2015 року становить 22 981,70 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2015 року складає 497 323 (чотиристо девяносто сім тисяч тристо двадцять три) грн., з яких: 10 000 доларів США (216 400 грн.) - основна сума заборгованості (договір від 28.05.2011 року), 4962,16 доларів США (107 381 грн.) - нараховані та несплачені відсотки (договір від 28.05.2011 року), 5000 доларів США (108 200 грн.) - основна сума заборгованості (договір від 12.03.2013 року),1689,55 доларів США (36 561 грн.) - розмір нарахованих та несплачених відсотків (договір від 12.03.2013 року), 330 доларів США ( 7 141 грн.) - 3% річних від простроченої суми (за прострочку у поверненні 803 дні) за договором позики від 12.03.2013 року, 1000 доларів США (21 640 грн.) - основна сума заборгованості (договір від 31.08.2015 року).

Виходячи з того, що відповідачка не виконала умови укладеного з позивачкою договору позики, не повернула борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, а відтак про їх задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України5 216,83 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 213-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 526,610,624, 625,1046-1050 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь ОСОБА_4 Григор»ївни, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму коштів за договорами позики від 28.05.2011 року, від 12.03.2013 року, від 31.08.2015 року в розмірі 22 981,70 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2015 року складає 497 323 (чотиристо девяносто сім тисяч тристо двадцять три) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5 216,83 грн. судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий П.П.ЩЕРБАН