Справа № 2/489/2733/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивачка вказує на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач, який є її колишнім чоловіком, зареєстрований у зазначеній квартирі. Проте, з липня 2014 року у квартирі не проживає, комунальні платежі за квартиру не сплачує, його майна в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У відповідності зі ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом.
Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 16 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 2 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2013 року, нотаріально посвідченого за № 1734 та зареєстрованого в МБТІ (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна НОМЕР_1), позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.
Згідно п. 19 зазначеного договору купівлі-продажу купівля квартири за цим договором вчинена за письмовою заявою чоловіка ОСОБА_2, про те, що грошові кошти, які були витрачені на придбання квартири є особистою приватною власністю дружини і покупця ОСОБА_1, тому придбана квартира є її особистою приватною власністю відповідно до ст. 57 СК України.
Згідно довідки Форми № 3 ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 13 серпня 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 з 5 липня 2013 року, відповідач ОСОБА_2 - з 3 липня 2013 року та їх діти Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Софія, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Крім того, відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 7 жовтня 2015 року відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі більше року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування квартирою № 24 по проспекту Жовтневому, 12-А у місті Миколаєві.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська