Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 Справа №607/18019/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, укладений 29.08.1992р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і зареєстрований Гусятинським відділом ЗАГС у Тернопільській області, актовий запис №22.

В судовому засіданні представник позивача заявлений ОСОБА_1 позов підтримує, в його обґрунтування зазначає, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існує формально, подружжя не веде спільне господарство, із 2010 року проживають окремо, шлюбні відносити фактично припинені. Між подружжям не має спору щодо сплати аліментів, поділу майна. В добровільному порядку подружжя вирішили, що дочка ОСОБА_4 буде проживати разом із матір'ю. Син ОСОБА_5 є повнолітнім і сам вирішує своє місце проживання. Зазначає, що подальше існування шлюбу за відсутності на це волі позивача суперечить його інтересам і такий шлюб слід розірвати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не має майнових претензій до позивача, шлюб існує формально, шлюбні відносити фактично припинилися і просить позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 29 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.08.1992р.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4, про що свідчать свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 19.05.1993р. та від 28.04.2004р. відповідно.

Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом із 2010 року, матеріальних претензій один до одного не мають. Дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати разом із матір'ю.

Сумісне життя подружжя є неможливим, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 60, 212, 218, 232, 294 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

2.Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 29 серпня 1992 року, Гусятинським районним відділом ЗАГС у Тернопільській області, актовий запис №22.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський