Справа № 469/757/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
04 грудня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря Потриваєвої М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом Комунального підприємства Березань до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у подальшому уточненим, у якому посилався на те, що відповідачка користується послугами водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, які надає позивач, проте з 01 жовтня 2014 року комунальні послуги не оплачує, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 662 (шістсот шістдесят дві) гривні 46 копійок, в тому числі : основний борг в сумі 574.08 грн., інфляційні витрати в сумі 79.38 грн., 3% річних в сумі 9,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь.
Сторони в судове засідання не зявились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на ухвалення заочного рішення по справі; відповідач не повідомив суду причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Матерілами справи встановлено, що відповідачка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, та є користувачем комунальних послуг з водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, які надаються позивачем КП «Березань», проте за надані послуги не сплачує, у зв»язку з чим виникла заборгованість.
Тарифи на житлово-комунальні послуги з водопостачання, водовідведення та вивезеня твердих побутових відходів по Комунальному підприємству Березань затверджені рішенням Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області № 4 року 28 сесії 6 скликання від 20 липня 2012 року (а.с.5).
Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Перелік житлово-комунальних послуг встановлений статтею 13 вказаного Закону; до них, зокрема, відносяться централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання споживач питної повинен своєчасно вносити плату відповідно до встановлених тарифів на водопостачання та водовідведення.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у цивільній справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у правовідносинах щодо надання послуг, у тому числі за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на зобовязання сторін поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.
Загальна сума заборгованості, суми зазначених інфляційних витрат та 3 процентів від простроченої суми підтверджуються розрахунком заборгованості за період з 01 жовтня 2014 року по 01 листопада 2015 року і складають відповідно 574,08 грн., 79.38 грн. та 9,00 грн.
Таким чином, позовні вимоги КП Березань є правомірними, а тому підлягають задоволенню.
На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, який, відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір становить 243,60 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212,215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства Березань до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: