Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого - судді Чайкіна І.Б.

при секретарі Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при заочному розгляді в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулися в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши , що відповідно до укладеного договору б/н від 05.06.2008 року позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Так, станом на 28 вересня 2014 року має заборгованість в сумі 15016,42 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом - 1486,97 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 5513,19 гривень; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 6825,00 гривень;а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) в сумі 500, 00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 691,26 гривень.

09.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу винесено заочне рішення, яким задоволено вищевказану позовну заяву, а саме з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором від 05.06.2008 року в сумі 15016 грн. 42 коп. , яка складається з: заборгованість за кредитом - 1486,97 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 5513,19 гривень; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 6825,00 гривень;штраф (фіксована частина) в сумі 500, 00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 691,26 гривень, а також судовий збір - 243 (двісті сорок три ) гривень 60 копійок.

05.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2015 року вищевказане заочне рішення було скасовано.

29.10.2015 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненою позовною заявою в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за договором б/н від 05.06.2008 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28.09.2011 року по 28.09.2014 року в розмірі 3302,88 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що змінені позовні вимоги підтримує, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності з позовними вимогами не згодна в повному обсязі, просила застосувати загальну позовну давність за кредитом.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.06.2008 року позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Між сторонами виник спір з приводу виконання умов кредитного договору. Правовідносини сторін врегульовані нормами цивільного законодавства України.

Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 4 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, що були надані позивачем, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки (а. с.11).

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі Правила) , строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с.15).

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором ( а.с.15)

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць» . Відповідно до п. 9.6 Умов та Правил надання банківських послуг, вбачається, що при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при неотриманні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту спливу строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком за закінченням вказаного в цьому пункті строку, щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленому тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на картрахунку отримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що позивач мав закрити неактивний картрахунок за умови невнесення відповідачем відповідних сум.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення платежу.

Відповідно до положень статті 257 та частини 3 статті 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором у жовтні 2014 року (а.с.2), тобто з пропуском загального строку позовної давності, передбаченого законом, який закінчився 05.06.2011 року. Відповідач просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

У постанові від 22.10.2014р. у справі №6-127цс14 судова палата у цивільних справах Верховного суду України вказала, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору чи строком дії картки, виданої на виконання цього договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що у задоволені позову ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі у зв'язку з пропуском позовної давності.

Керуючись ст. ст. 526, 1049 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 212 215, 224-225, ч.1, ч.2 ст.261 , ч.4 ст.267 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_5. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Б. Чайкін