Справа № 489/6212/15-ц
Номер провадження 2/489/2971/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 листопада 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі-позивач або ОСОБА_1) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 23211,15 грн.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 уклали договір № б/н від 20.06.2006, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» воно є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» з 30.04.2009.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 13.06.2012 позовні вимоги задоволено. З відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.06.2006 у розмірі 27481 грн. 88 коп., а саме: 9245 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом; 16451 грн. 89 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1284 грн. 85 коп. штраф (процентна складова). Стягнута заборгованість порахована станом на 31.01.2012.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені Договором.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору.

Позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані відсотки та штрафи.

Враховуючи те, що відповідачем не повернуто суму кредиту позивач правомірно просить стягнути нараховані відсотки.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі за № 6-1206цс15 Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Як вбачається з наданого позивачем суду розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.06.2006, загальний залишок заборгованості за відсотками становить 39866,41 грн. Від цієї суми необхідно відняти суму заборгованості вже стягнутих з відповідача відсотків за користування кредитом, враховуючи вище вказане рішення суду. В результаті така сума складатиме 22927,74 грн. Проте позивач просив суд стягнути з відповідача різницю, яка складає 21629,67 грн. Суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню. А отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути різницю заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 21629,67 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача штрафи.

Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в цій частині вимог необхідно відмовити у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю, адже позивачем не вказано, за яке саме правопорушення на відповідача накладається штраф та з розрахунку заборгованості не вбачається за який період нараховані штрафи.

Суд акцентує увагу на тому, що рішенням суду від 13.06.2012 з відповідача вже було стягнуто штрафи за кредитним договором від 20.06.2006 (фіксована частина та процентна складова). Відповідно до ст. 61 Конституції передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Фактично позивач просить суд притягнути відповідача до подвійної відповідальності за порушення одного й того ж кредитного зобов'язання, що забороняється нормами Конституції України.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовних вимог необхідно задовольнити частково.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1135,05 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП №253501717, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість зі сплати відсотків за період з 29.02.2012 по 31.07.2015 в сумі 21629 (двадцять одна тисяча шістсот двадцять дев'ять) грн. 67 коп. за кредитним договором № б/н від 20.06.2006.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1135,05 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв