ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4623/15-ц
Провадження 2/636/2144/15

РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2015 року м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Панаід І.В., за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,9421 га, кадастровий №:01:000:0458, що розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060133, виданого 10 грудня 2007 року в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 17 червня 2011 року. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 17 червня 2011 року помер батько Позивача, ОСОБА_3, який за життя склав заповіт і заповідав позивачу вищевказану земельну ділянку. Він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки проживав з батьком на момент смерті останнього, але не має можливості оформити свої спадкові права внаслідок відсутності даних про його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення відповідно до викладеного в позові. В подальшому в судові засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову і просив розглядати справу без його участі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

17 червня 2011 року помер батько Позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ 314 956, виданим 20 червня 2011 року Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 5,9421 га, кадастровой номер :01:000:0458, що розташована на території Базаліївськсї сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №060133, виданого 10 грудня 2007 (а.с.10).

ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 07 липня 2009 року секретарем виконавчого комітету Базаліївськсї сільської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_5, згідно якого заповів земельну ділянку площею 5,9421 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №060133 сину ОСОБА_1 (а.с.9).

Родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як сина та батька підтверджується свідоцтвом про народження серіі І-ВЛ N 345235, виданим 14 грудня 1991 року (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті та, відповідно до 3 цієї ж статті, право на спадкування виникає з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про змову від неї.

Згідно довідки №152, виданої 12.08.2015 року виконавчим комітетом Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, батько Позивача ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 один (а.с.12). Натомість, допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 вказали, що позивач постійно проживав з батьком, допомагав йому по господарству у вільний від навчання час. Їх покази суд приймає, оскільки останні є сусідами померлого і обєктивно були спроможні встановити фактичні обставини проживання померлого ОСОБА_3

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на території України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, встановлених законом. Реєстрація місця проживання чи перебування особи не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця а адресою місця проживання спадкоємця.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Як вбачається з відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3, померлого 17.06.2011р., в термін, передбачений статтею 1270 ЦК України, спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим, що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.20).

Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, відсутності відомостей про відмову ОСОБА_1 від спадщини, позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця, у вигляді земельної ділянки. Відповідач по справі - матір Позивача ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 в передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталась, фактично зі спадкодавцем не проживала, на спадщину не претендує. Осіб, що мають право на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, всебічно і повно перевіривши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і вважає за необхідне його задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 61, 209, 213 - 215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 5,9421 га, кадастровий №:01:000:0458, що розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060133, виданого 10 грудня 2007 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 червня 2011 року.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя