Єдиний унікальний номер 219/1184/2014-ц Номер провадження 22-ц/775/919/2015
Головуючий у 1 інстанції Воробйова І.В. Єдиний унікальний номер 219/1184/2014-ц
Доповідач Халаджи О.В. Номер провадження 22ц/775/919/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів Жданової В.С., Постолової В.Г.

за участю секретаря Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» в якому просив стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на його користь сплачені ним на виконання угоди № 363613 від 18.05.2011 року чисті внески, що підлягають поверненню йому у звязку із розірванням угоди, у сумі 14386 грн. 72 коп. та неустойку у розмірі 20851 грн., а всього 35237 грн. 72 коп.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, мотивуючи тим, що згідно доказам, наданим до суду відповідачем, позивач ОСОБА_1 перебуває на 32 місці в черзі на повернення чистих внесків учасникам, з якими було розірвано угоду, тобто відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди, а тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки також відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до апеляційного суду Донецької області із апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, із незастосуванням норм закону, які підлягали застосуванню, порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Так, відповідач вважає, що з огляду на положення ст.ст. 251, 252 ЦК України строки та терміни, зі спливом яких пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, визначаються роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Пріоритети або черговість повернення коштів не є ані строком, ані терміном у розумінні цих понять, встановлених законом, а тому положення договору, які обумовлюють повернення грошової суми за відповідною чергою без визначення часу повернення, не відповідають вимогам Закону, а тому кредитор має право вимагати повернення грошової суми у будь-який час.

Також апелянт зазначив, що розрахунок суми сплачених щомісячних внесків (що дорівнює 18 внескам), які підлягають поверненню у зв'язку із розірванням угоди, з урахуванням 2-х платежів відступного, виходячи із поточної ціни автомобіля ЗАЗ Ланос, яка становить 107900 гривень, є помилковим і повинен складати 14386,72 гривні, а не 13951,25 гривень.

До того ж апелянт вказує на те, що вимога про застосування відповідальності до відповідача за несвоєчасне повернення коштів, передбачену ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошової суми, взагалі залишилась поза увагою суду.

Апелянт ОСОБА_1 - позивач по справі, у судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «АВТО ПРОСТО» до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У своїх запереченнях, надісланих до суду, проти доводів апеляційної скарги заперечує, мотивуючи їх неспроможністю, оскільки між сторонами було укладено договір, сторони зазначили в ньому всі істотні умови та погодились виконувати їх, жодних порушень умов договору з боку відповідача не було встановлено у судовому засіданні, а тому у задоволенні позову було відмовлено цілком обґрунтовано, а тому апеляційна скарга повинна бути відхилена.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду є, в тому числі: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 363613 з додатками, предметом якої було надання послуг системи АВТО ТАК, спрямованих на придбання автомобіля в групах. Опис діяльності зазначеної програми відображено у Правилах функціонування системи придбання в групах "Авто Так" (Додаток №02 до угоди № 363613 ).

Згідно умов зазначеного договору, відповідач виступав виконавцем певних послуг по придбанню автомобіля, а позивач зобов'язувався оплачувати послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладанні угоди, вносити плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права, щомісячно сплачувати повні внески та інші обов'язкові платежі після отримання автомобіля в натурі (а.с. 4-11).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання угоди № 363613 позивач сплатив вступний внесок у розмірі 2580,48 грн., а також одноразові та щомісячні платежі з червня 2011 року по травень 2014 року (а.с. 12-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 907 ЦК України порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до підпункту 13.4.2, пункту 13.4, статті 13 додатку №2 до Угоди, у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені у попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви були подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Як вбачається із п. 13.4. ст. 13 додатку №2 до Угоди, кошти повертаються в порядку, що повертається на принципі черговості (а.с. 5-11).

Судом першої інстанції черговість позивача перевірена та встановлено, що він дійсно є 33 учасником, що знаходиться у черзі на повернення коштів у відповідності до умов укладеної угоди станом на липень 2015 року (а.с. 61-91).

Останнє нарахування коштів до повернення було здійснено учаснику № 158 ОСОБА_2 у сумі 730,34 гривні 31.07.2015 року (а.с. 99).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Заперечуючи позов, відповідач зазначав, що сума чистих внесків буде повернута позивачу, але після настання визначеної події - його черги на отримання внесків, яка формується відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди. При цьому посилався на п.13.4.1 умов додатку № 2 до угоди укладеної між позивачем і відповідачем, якою передбачено та обумовлено порядок повернення коштів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 61, 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про передчасність задоволення вимог ОСОБА_1, з огляду на те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» має повернути сплачені чисті внески 32 учасникам системи, які розірвали угоди раніше.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у своїй скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді