Справа № 758/8648/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики по розписці від 16.09.2014 року в розмірі 600000,00 грн., на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 12131,51 грн. та інфляційні втрати в розмірі 260283,70 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору позики і не повернення коштів.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилась, про день, час та місце розгляду повідомлялась належно. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.09.2015 року ОСОБА_1 передав за розпискою ОСОБА_2 в позику грошові кошти у сумі 600000,00 грн. Позичальник зобов'язувався повернути вказані грошові кошти у строк до 01.12.2014 року, що підтверджується розпискою (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Вимоги законодавства щодо форми договору сторонами дотримано.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Правова позиція Верховного Суду України з приводу даних правовідносин викладена в Постанові від 02.07.2014р. по справі №6-79цс14. Відповідно до норм ст.ст.1046, 1047 ЦК України договір позики ( на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов»язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У передбачений договором строк позика відповідачем в повному обсязі повернута не була, чим ОСОБА_2 порушив умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми за період з 12.12.2014 р. по 03.08.2015 р. в розмірі 12131,51 грн. (600000,00 грн. х 3: 100 х 246 днів : 365 днів = 12131,51 грн.).

Сума інфляційних втрат за період з грудня 2014 р. по червень 2015 р. складає 260283,70 грн. Розрахунок наводиться позивачем: інфляція за грудень 2014 р. - 101,9%, 600000,00 грн. х 101,9% : 100 = 611400,00 грн.; інфляція за січень 2015 р. - 103,1%, 611400,00 грн. х 103,1% : 100 = 630353,40 грн.; інфляція за лютий 2015 р. - 105,3%, 630353,40 грн. х 105,3% : 100 = 663762,13 грн.; інфляція за березень 2015 р. - 110,8%, 663762,13 грн. х 110,8% : 100 = 735448,44 грн.; інфляція за квітень 2015 р. - 114,0%, 735448,44 грн. х 114,0% : 100 = 838411,22 грн.; інфляція за травень 2015 р. - 102,2%, 838411,22 грн. х 102,2% : 100 = 856856,27 грн.; інфляція за червень 2015 р. - 100,4%, 856856,27 грн. х 100,4% : 100 = 860283,70 грн. Отже, 860283,70 грн. - 600000,00 грн. = 260283,70 грн.).

Враховуючи викладене, а також ті обставини, що позика не повернута, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 10,11,60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) суму заборгованості за розпискою у розмірі 600000,00 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 12.12.2014 року по 03.08.2015 року в розмірі 12131,51 грн., інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по червень 2015 року в розмірі 260283,70 грн., а всього стягнути 872415,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун