Номер провадження 2/754/4220/15
Справа №754/9658/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що в ніч з 05 на 06 вересня 2006року близько 01:00год. по вул.Березняківська, 22 в м.Києві, біля ліфту відповідач схопив її за горло почав душити й використавши безпорадний стан, почав рвати одяг і вчиняти дії передбачені ч.1 ст.153 КК України. Своїми злочинними діями відповідач завдав позивачу матеріальні збитки та спричинив моральну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених обставин які зазначені в позовній заяві, просив задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5078,48грн, моральну шкоду в розмірі 100000грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2500грн і судового збору в сумі 1000грн.

Відповідач в судовому засіданні визнав матеріальну шкоду у розмірі 5078,48грн, у відшкодуванні моральної шкоди просив зменшити розмір стягнення, пояснював, що на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки потрапив у ДТП, погіршився його стан здоровя, залишився єдиним у сімї якій заробляє кошти, має неповнолітню дитину на утриманні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2012року, яка набрала законної сили, постанову старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві про направлення кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 153 КК України, до суду для закриття її у звязку із закінченням строків давності, затверджену прокурором Дніпровського району м.Києва задоволено. Провадження кримінальної справи закрито. Як вбачається із постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2012року, 05.09.2006р. ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.153 КК України, який відповідно до ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановлено вищевказаною постановою, остання не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до абз.1 п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України Законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (із наступними змінами) та абз. 1 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі.

Як встановлено судом, в результаті вказаного злочину позивачу ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із витрат, повязаних з медичним оглядом, аналізами та ліками, сума витрат, згідно наданих чеків, складає 5078,48грн, про що не заперечувалось сторонами по справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приймає до уваги, що у відповідача на утриманні є неповнолітня донька Марія, 28.08.2009року народження та те, що він є єдиний в сімї якій працює та заробляє кошти на утримання сімї, але в результаті трагічної події, позивач ОСОБА_1 втратила нормальні життєві звязки і морально та фізично страждає, а тому суд, вважає розумним, виваженим і справедливим стягнути суму моральної шкоди з відповідача в розмірі 25000,00грн.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 5078,48грн та моральної шкоди в розмірі 25000,00грн підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.3 п.2 ст.79 та ст. 84 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00грн, що підтвердженні документально.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1000грн, що підтвердженні документально.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України Законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (із наступними змінами), Постанова Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» ст.10, 56, 57-61, 79, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5078,48грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В.В. Бабко