Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/4584/15-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/6122/15 Рибалко Н.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Міського комунального підприємства «Основаніє» Штенгелова Олександра Володимировича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міського комунального підприємства «Основаніє» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4. звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до МКП «Основаніє» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вона працювала на підприємстві відповідача на підставі трудового договору на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями.

28 квітня 2015 року вона отримала поштою лист від начальника відділу роботи з персоналом, в якому її повідомляли про звільнення згідно з наказом про припинення трудового договору від 16 квітня 2015 року і надали його копію для ознайомлення.

Причиною звільнення було зазначено п.6 ст.36 КЗпП України - відмову від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці.

Підставою для звільнення став наказі № 56 від 13.02.2015 року «Про встановлення неповного робочого тижня». Даний наказ зі слів співробітників відповідача замість шестиденного робочого тижня для неї вводив п'ятиденний.

Текст наказу для ознайомлення їй надано не було і його зміст належним чином не повідомлявся.

Жодної відмови від продовження роботи вона не висловлювала, не відмовлялась від продовження роботи, більш того, після підписання керівником підприємства наказу про її звільнення, вона до 11 травня 2015 року продовжувала сумлінно виконувати свої трудові обов'язки.

Зазначає, що 15 квітня 2015 року вона була незаконно звільнена, але продовжувала виконувати свої трудові обов'язки, а тому відповідач повинен виплатити їй заробітну плату додатково за 19 робочих днів, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 12 травня 2015 року по день фактичного поновлення на роботі.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати її звільнення неправомірним та поновити її на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями в МКП «Основаніє», стягнути з відповідача заробітну плату за додаткові 19 робочих днів фактичного виконання трудових обов'язків в розмірі 1 826 грн. 85 коп., стягнути середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 12 травня 2015 року по день ухвалення рішення суду в розмірі 10 672 грн. 65 коп. та стягнути моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ керівника міського комунального підприємства «Основаніє» № 482-к від 16.04.2015 року про звільнення ОСОБА_4 згідно з п.6 ст.36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями міського комунального підприємства «Основаніє».

Стягнуто з міського комунального підприємства «Основаніє» на користь ОСОБА_4 заробітн6у плату за 19 робочих днів у розмірі 1 826 грн. 85 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10 672 грн. 65 коп., всього стягнуто 12 499 грн. 50 коп..

Виплату заробітної плати зобов'язано провести за вирахуванням податку на прибуток і інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з міського комунального підприємства «Основаніє» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з міського комунального підприємства «Основаніє» на користь на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з міського комунального підприємства «Основаніє» у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі представник МКП «Основаніє» Шетенгелов О.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач працювала в міському КП «Основаніє» робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями.

Наказом директора МКП «Основаніє» № 56 від 13.02.2015 року на підприємстві з 17 квітня 2015 року встановлений п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними /субота, неділя/ робітникам з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, працюючим за шестиденним робочим тижнем.

Згідно акту комісії МКП «Основаніє» від 17.04.2015 року позивач 16.02.2015 року відмовилась від підпису на вказаному наказі, оскільки була не згодна з зазначеними умовами.

Згідно з наказом керівника МКП «Основаніє» № 482-у від 16.04.2015 року позивача звільнено з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України /відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці/.

Однак, матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем, що після наказу про звільнення позивач продовжувала працювати, виконувати добросовісно свої обов'язки до 11 травня 2015 року.

Доводи відповідача про те, що позивач працювала лише за своєю ініціативою є неспроможними, оскільки у період з 16 квітня 2015 року по 11 травня 2015 року ніякого робітника замість позивача прийнято не було, що свідчить про те, що позивач виконувала обов'язки робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями і такими її діями погоджувався відповідач.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу того, що позивач відмовилась продовжувати роботу у зв'язку зі зміною істотних умов праці, а вказаний довід спростовується наведеними вище обставинами.

Інших доводів на спростування висновків суду у апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міського комунального підприємства «Основаніє» Штенгелова Олександра Володимировича відхилити, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: