Справа № 2-6550/04
Провадження № 4-с/645/35/15
УХ В А Л А

іменем України

23 листопада 2015 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та просить зобовязати державного виконавця здійснити дії по скасуванню арешту з нерухомого майна ОСОБА_7, на яке, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна накладено арешт під реєстраційним номером 8697944 від 07.05.2009р. та стягнути сплачену суму судового збору.

Скарга мотивована тим, що 27.10.2004р. рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підстави виконавчого листа 13.01.2005р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження №5697357.

07.05.2009 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_7, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та накладено заборону відчуження. Після смерті боржника ОСОБА_7 07.09.2015 року постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ виконавче провадження закриту у звязку зі смертю боржника, однак арешт з майна боржника не знято.

Такі обставини на думку скаржника свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у скарзі спосіб.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності ОСОБА_3, у повному обсязі підтримав вимоги, викладені у скарзі та просив її задовольнити.

Представник Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні заперечувала проти скарги, посилаючись на те, що виконавче провадження № 5697357 було закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника), а не завершено по фактичному виконанню вимог виконавчого документу, а тому законних підстав щодо зняття арешту з майна боржника на даний час не вбачається.

Суд, вислухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи, вважає необхідним скаргу задовольнити частково.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2004 року по справі № 2-6560/04 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено: Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітка відповідача на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття.

13.05.2005р. державним виконавцем відділу ДВС Орджонікідзевського РУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 5697357 на підставі виконавчого документу № 2-6550/04, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 08.09.2004 року і до її повноліття.

У звязку з заборгованістю боржника ОСОБА_7 по аліментам, який, станом на 01.05.2009р. складав 12848,56 грн., 07.05.2009р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на все майно, що належить ОСОБА_7.

Як вбачається з витягу про відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, 07.05.2009р. на підставі постанови Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ на нерухоме майно кв. 32, б. 11, по вул.. Тухачевського в м. Харкові, що належить ОСОБА_7, накладено арешт, реєстраційний №8697944.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Враховуючи положення статті 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

07.09.2015р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, але постанову про арешт майна боржника та оголошення його відчуження не скасовано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який ого видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Також заявник в скарзі просить стягнути сплачений заявником судовий збір.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», скарги на дії або бездіяльність державного виконавця ставка судового бору не встановлена, у звязку з чим в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, та на підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 17, 25, 32 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 209, 383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, задовольнити частково.

Зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з всього майна ОСОБА_7, накладеного постановою АА №012317 від 07.05.2009 року Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п*яти днів з дня проголошення ухвали

Головуючий суддя: