Номер провадження: 22-ц/785/5843/15
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 20 січня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 12 квітня 2007 року ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання умов договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість станом на 30 листопада 2014 року в сумі 13741,59 грн., судові витрати (а.с.2-5).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в позові відмовлено за спливом строку позовної давності (а.с.33-35).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивував неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з виниклих між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 кредитних правовідносин, порушення позичальником зобов'язань по поверненню отриманих в кредит коштів, сплати процентів за користування коштами. Суд відмовив у стягненні кредитної заборгованості за спливом строку позовної давності.

Висновки суду щодо наявності підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування позовної давності як норми матеріального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.267 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

12 квітня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про надання в кредит коштів. Заява ОСОБА_3 від 12 квітня 2007 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, склали між ОСОБА_3 та банком договір, при укладенні якого сторони керувалися частиною 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, 12 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено договір № б/н, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в національній валюті в сумі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 24 грудня 2008 року кредитний ліміт збільшено до 10400,00 грн.(а.с.10, 11, 12-17).

На підставі укладеного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 виникли кредитні правовідносини, врегульовані статтями 1054-1056 ЦК України.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У період з 12 квітня 2007 року по 3 серпня 2007 року ОСОБА_3 зняв з платіжної картки грошові кошти в розмірі ліміту, кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_3 кредитну заборгованість за договором № б/н від 12 квітня 2007 року в загальній сумі 27969,85 грн., виниклу станом на 31 січня 2012 року. Стягнута заборгованість складалася з заборгованості за кредитом в сумі 6972,50 грн., за процентами в сумі 19189,26 грн., штрафу в сумі 500,00 грн., штрафу в сумі 1308,09 грн. (а.с.6). Рішення не виконано.

20 січня 2015 року ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, що виникла після 31 січня 2012 року (а.с.2-5).

Згідно розрахунку за договором №б/н від 12 квітня 2007 року, проведеного станом на 30 листопада 2014 року, заборгованість була визначена рівною 13741,59 грн. Вказана заборгованість розрахована, виходячи із заборгованості за кредитом 6972,50 грн., за процентами в сумі 33608,39 грн., з штрафу в сумі 500,00 грн., штрафу в сумі 630,55 грн., яку зменшено на суму 27969,85 грн. заборгованості, стягнутої рішенням суду від 11 жовтня 2012 року (а.с.7).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст.261 ЦК України).

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України).

Зібрані в справі докази вказують на те, що позовна давність була перервана пред'явленням у 2012 році ПАТ КБ «ПриватБанк» позову до суду про стягнення кредитної заборгованості та, відповідно, постановленням рішення 11 жовтня 2012 року. Після переривання перебіг позовної давності почався заново. Таким чином, станом на 20 січня 2015 року (пред'явлення позову про стягнення кредитної заборгованості за інший період) загальний строк позовної давності три роки не сплив, оскільки такий почався заново з 11 жовтня 2012 року.

Слід звернути увагу й на те, що ОСОБА_3 в суді першої інстанції не подавав заяв про застосування позовної давності, відтак, відсутні правові підстави для застосування позовної давності взагалі.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції уточнено заборгованість, що слалася за період з 1 лютого 2012 року по 30 листопада 2014 року, оскільки рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2012 року стягнуто заборгованість, що виникла станом 31 січня 2012 року.

Так, згідно наданого в порядку забезпечення доказів на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 9 липня 2015 року розрахунку заборгованість складається з:

заборгованості за відсотками, нарахованими на суму неповернутого кредиту 6972,50 грн. за період з 1 лютого по 30 листопада 2014 року, в сумі 14419,13 грн.;

штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.;

штраф (відсоток від суми заборгованості) в сумі 720,96 грн.,

а всього заборгованість в загальній сумі 15640,09 грн.(а.с.84-85).

Оскільки позов ПАТ КБ «ПриватБанк» 20 січня 2015 року пред'явлено на суму 13741,59 грн., то позовні вимоги підлягають задоволенню в межах пред'явлених вимог, як то в загальній сумі 13741,59 грн., де заборгованість за процентами за період з 1 лютого 2012 року по 30 листопада 2014 року - 12611,04 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 630,55 грн.

В порядку частини 1 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають присудженню судові витрати на сплату судового збору за подання позову в сумі 243,60 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 121,80 грн., а всього судові витрати в загальній сумі 365,40 грн.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за договором б/н від 12 квітня 2007 року кредитну заборгованість станом на 30 листопада 2014 року за процентами за період з 1 лютого 2012 року по 30 листопада 2014 року в сумі

12611грн. 04 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в сумі 630 грн. 55 коп., а всього заборгованість в загальній сумі 13741 грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати в загальній сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич