Справа № 626/284/15-ц
Провадження № 2/626/800/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2015 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Болотової Л.І.

при секретарі Кузнецовій О.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз"до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з водопостачання в сумі 4160,12 грн.

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 04.03.2015 року позовні вимоги були задоволені.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд заочного рішення і ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2015 року вищевказане заочне рішення було скасовано і справу спризначено до розгляду в загальному порядку. Співвідповідачем у справі притягнуто ОСОБА_2.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що будинок №23, розташований на 3-му мікрорайоні в м.Красноград Харківської області, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" на праві господарського відання Дочірній компанії "Укргазвидобування". Будинок обліковується на балансі Хрестищенського відділення бурових робіт БУ "Укрбургаз" філії ПАТ "Укргазвидобування".

29 травня 2007 року між ККП "Водоканал" та ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі філії БУ "Укрбургаз" (на даний час ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбуграз") було укладено договір №52/282/011-07 на відпуск води з комунального водопроводу і прийняття стічних вод в комунальну каналізацію. Позивач отримував послуги та оплачував їх вартість, про що надав рахунки-фактури.

Згідно ордеру на житлове приміщення № 021417 від 28.12.2006 року право на заняття квартири №28 будинку №23 на 3-му мікрорайоні в м.Красноград надано ОСОБА_1 разом з дружиною і сином. З липня 2007 року по листопад 2013 року за квартиронаймачем ОСОБА_1 перед позивачем рахується заборгованість по сплаті за послуги з водопостачання в сумі 4160,12 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він позов підтримав і просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши, що вказаній квартирі не проживає з лютого 2013 року, що підтверджується рішеннями суду, у квартирі зареєстрована і проживає його колишня дружина ОСОБА_2, яка користується послугами з водопостачання, тому з цього часу він не повинен сплачувати за надані послуги. Крім того спливли строки позовної давності і будь-які претензії до нього можуть висуватись лише починаючи з лютого 2012 року.

ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в суді позов не визнали, зазначивши, що позивач пропустив строки позовної давності до вимог за період з 2007 року по жовтень 2012 року. Також позивачем не надано розрахунку про кількість води за жовтень 2012 року по листопад 2013 року, які використала сім'я відповідачки, враховуючи, що в квартирі з моменту вселення був встановлений водомір і представники позивача мали можливість щомісячно у будь-який час контролювати кількість споживаної води, а також яка вартість цієї води. Згідно розрахунку позивача нарахування витрат на водопостачання в квартирі здійснювалось з урахуванням показів лічільника по кожному під'їзду будинку №23, але позивачем не долучено жодних документів про встановлення в будинку засобу обліку води, його періодичної повірки, порядку знімання показань представниками виконавця кожен місяць в присутності постачальника та представників мешканців будинку. Також із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно до листопада 2013 року утримувались кошти у розмірі близько 100,0 грн. в рахунок оплати за водопостачання і жодних претензій з 2007 по 2013 рік щодо того, що не оплачуються послуги з подопостачання від позивача не надходили.

Суд, дослідивши матеріли справи, вислухавши відповідачів, адвоката, вважає, що позов не підлягає задовольню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру на житлове приміщення № 021417 від 28.12.2006 року право на заняття квартири №28 будинку №23 на 3-му мікрорайоні в м.Красноград надано ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 і сином ОСОБА_5

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 15.03.2013 року шлюб між ними був розірваний.

На даний час у вказаній квартирі зареєстровані та мешкають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5

ОСОБА_1 рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22.01.2014 року визнаний таким, що втратив право користування квартирою №28 в будинку №23 на 3 м/р м. Краснограда Харківської області і зареєстрований і проживає з 05.02.2014 року за адресою: вул. Петровськогоб.59, м. Красноград Харківської області.

Відповідно до вимог ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно розрахунку нарахування витрат на водопостачання, відповідачі мають заборгованість перед ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбуграз", яка утворилась за період з 2007 року по листопад 2013 року у розмірі 4160,12 грн.

Отже, заявлені позивачем вимоги виходять за межі встановленої ст.257 ЦК України позовної давності.

Відповідно до ст. ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п'ята ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності та відмови з цих підстав у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за період з липня 2007 року по 05.02.2012 року, так як трьохрічний строк позовної давності сплив, а позивач звернувся з позовом в цій частині поза межами строку звернення до суду.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, регулюються відносини між суб"єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати такі послуги.

Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. В п.20 вказано, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Таким чином, встановлено, що ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" не є суб"єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг. Згідно договору від 29.05.2007, укладеного між Красноградським КП "Водоканал" та позивачем, відпускалася вода з комунального водопроводу і приймалися стічні води в комунальну каналізацію за діючими тарифами, вода 15,32 грн. куб.м., стоки - 17,65 грн.куб.м. Підприємство перераховувало грошові кошти за отримані послуги, що підтверджено наданими розрахунковими документами.

Із заробітної плати ОСОБА_1 згідно довідки, наданої позивачем з січня 2008 року по 31.12.2013 року утримана квартплата на загальну суму 4030,91 грн..

Вказана квартплата фактично є платою за водопостачання, так як з наданої калькуляції встановлено, що вартість місячного утримання житлового будинку складає 1,4 грн/м2. Площа квартири відповідачів 37,4м2 таким чином, квартирна плата мала б складати 52,36 грн., а фактично з наданих квитанцій вбачається, що з ОСОБА_1 фактично утримувалось в 2013 році в рахунок квартплати 98,56 грн., а договір про винаймання житла з позивачем він не укладав.

Згідно долученого розрахунку, нарахування витрат на водопостачання по квартирі відповідачів здійснювалось з врахуванням показань лічильника по кожному під"їзду будинку №23, розташованого на 3-му мікрорайоні в м.Красноград Харківської області.

Як визначено "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 в пункті11, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Під час розгляду справи представником позивача не були надані відомості про встановлення в будинку №23 засобу обліку, його періодичної повірки, порядку знімання показань будинкових засобів обліку представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" задоволенню не підлягають, позивачем не доведено, що у відповідачів існує заборгованість за послуги з водопостачання за період з 05.02.2012 року по листопад 2013 року.

У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз"до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за водопостачання-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя