Справа №639/1707/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі : головуючого судді Шиянової Л.О.

За участю секретаря Шевченко А.В.,Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ ідеальної частки в домоволодінні та визначення порядку користування земельною -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виділ в натурі ідеальної частки в домоволодінні за адресою: м. Харків, вул. Маковського, буд. 4, визначення порядку користування земельною ділянкою та стягнення з ОСОБА_2 ? частини ринкової вартості знесеної прибудови до житлового будинку № 4 по вул. Маковського у м. Харкові.

Позивач, ОСОБА_1, та його представники до суду зявилися та підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Заяв про зміну чи збільшення розміру позовних вимог до суду не подавали. Обґрунтовували позовні вимоги тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 виникають конфлікти у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою. Також посилалися на знесення у 2012 р. ОСОБА_2 прибудови до домоволодіння як підставу для відшкодування йому шкоди.

Відповідач, ОСОБА_2, та його представник до суду зявилися, проти позову заперечували з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до суду зявилися, проти позову заперечували з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

Також відповідачі пояснили, що не бажають та не мають матеріальної можливості сплачувати позивачу грошову компенсацію вартості його частки.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, експерта, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так у судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 185/600 частин житлового будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Маковського, буд. 4 на підставі рішення Жовтневого районного народного суду м. Харкова від 21 січня 1992 року ( а.с.5-6).

Відповідно до технічного паспорту на вказаний житловий будинок від 07 липня 2013 року він зареєстрований у КП «Харківське міське БТІ» також ще за наступними особами:

ОСОБА_5 ( яка померла) -23/300 частини; ОСОБА_6 ( яка померла)- 23/300 частини; ОСОБА_7 (яка померла) -46/300 частин; ОСОБА_3 23/300 частини ( а.с.8-14).

Судом за клопотанням представника позивача була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза ( а.с.182-183).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 12693/2898 від 18.05.2015 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8 (питання 1-3, 7), 1. Технічна можливість виділити в натурі ідеальну частку, що належить ОСОБА_1 в домоволодінні № 4, розташованому по вул. Маковського в м. Харкові, що складає 185/600 частин, без розподілу всього домоволодіння відсутня. 2. Варіантів виділу в натурі ідеальної частки ОСОБА_1 в зазначеному домоволодінні не існує. 3. Виділ ідеальної частки, що належить ОСОБА_1 з незначним відступом від її розміру технічно неможливий. 7. Так як досліджуваний житловий будинок не підлягає розподілу в натурі, тобто виділ часток співвласників в натурі, зокрема частки ОСОБА_1 технічно неможливий, варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою в домоволодінні № 4, розташованому по вул. Маковського в м. Харкові відповідно до ідеальних часток співвласників в праві власності не домоволодіння для їх максимальної ізоляції не надаються ( а.с.186-216).

Також у висновку експертизи (питання 4) наведено варіант перерозподілу ідеальних часток співвласників у домоволодінні та розмір грошової компенсації у разі припинення права власності ОСОБА_1

Допитана в судовому засіданні 18.11.2015 р. судовий експерт ОСОБА_9 підтвердила свій висновок експертизи. Пояснила, що поділ будинку в натурі неможливий з підстав викладених у висновку. Також судовий експерт ОСОБА_9 вказала, що виходячи із тенденцій ринку нерухомості, ринкова вартість будинку на час судового засідання 18.11.2015 р. знизилася. Питання можливості та визначення порядку користування житловим будинком позивачем перед судом, а слід і перед експертом не ставилося, але у судовому засіданні експерт також пояснила, що визначення порядку користування будинком, враховуючи санітарні норми та площу будинку, також не можливо.

Згідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), що відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири.

У звязку з чим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо виділу в натурі ідеальної частки в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Як пояснив представник позивача та сам позивач у судовому засіданні, позивач, ОСОБА_1, у домоволодінні не проживає тривалий час, не здійснював та не здійснює ремонтні роботи та не несе витрати на його утримання.

Відповідач, ОСОБА_2, пояснив, що не зносив ніякої прибудови, вона сама з часом зруйнувалася. ОСОБА_2 вселився у домоволодіння у 2012 році. З метою збереження цілісності домоволодіння ОСОБА_2 на місці зруйнованої прибудови власними силами та за власні кошти збудував прибудову літ. «а3», де знаходиться приміщення № 1-5 кухня, площею 13.0 кв. м. та приміщення № 1-6 санвузол, площею 3,1 кв. м. Він самостійно здійснив в них ремонт, провів водо- та газопостачання. Також ОСОБА_2 було здійснено ремонт житлового приміщення 1-3, яким він фактично користується, здійснено обкладення цеглою із зовнішньої сторони житлового приміщення 1-3. Виконання вказаних ремонтних робіт ОСОБА_2 підтверджується наданими ним договором підряду на виконання монтажних робіт від 29.10.2012 р. щодо реконструкції системи газопостачання, договором № 59 від 07.05.2012 р. на проектування водопроводу, чеками та видатковими накладними на проведення ремонтних робіт у домоволодінні ( а.с.62-84).

У судовому засіданні 23.09.2014 р. співвідповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 не зносив частину будинку на місці прибудови літ. «а3»., а вона зруйнувалася самостійно та створила небезпеку руйнації всього будинку. У звязку з чим ОСОБА_2 був змушений зробити прибудову літ. «а3». Представник позивача у судовому засіданні 23.09.2014 р. також визнав, що твердження позивача про «знесення» ОСОБА_2 частини спірного будинку є припущенням позивача.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 12693/2898 від 18.05.2015 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8 (питання 5), встановити, яка станом на час проведення експертизи ринкова вартість будівель, які були розташовані згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на домоволодіння № 4 по вул. Маковського в м. Харкові на тому місці, на якому збудована прибудова літ. «а3» з урахуванням року побудови та відсотку зносу вказаних будівель технічно неможливо.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено наявності жодного з елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Тому не підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_2 ? частини ринкової вартості знесеної прибудови до житлового будинку № 4 по вул. Маковського у м. Харкові.

Враховуючи, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57,58, 60, 88, 169,208, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 357, 360, 364, 1166 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ ідеальної частки в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами,які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Суддя Л.О. Шиянова