Справа № 405/79/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного Товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість по кредитному договору № 45/20/300710 від 30 липня 2010 року у розмірі 145 370,67 грн. та судовий збір у розмірі 1453,70 грн.

09 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що в судове засідання не зявилася з тієї причини, що не була належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, в матеріалах справи є повернуті відділенням на її імя поштового відправлення. За відповіддю адресного бюро на запит суду про її місце реєстрації місце проживання вона зареєстрованою не значиться в Кіровоградській області.

В порушення ч.2 ст. 122, ч.9 ст.74 ЦПК України суд не здійснив її виклик через оголошення у пресі. В матеріалах справи наявне виготовлене оголошення (а.с.31), але даних про те, що воно було опубліковане у пресі, немає.

За умовами п.9.3 кредитного договору банк має право на розірвання даного договору та вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, а позичальник зобовязаний на першу вимогу повернути Банку суму заборгованості за кредитом у випадку порушення графіку погашення, встановлений цим Договором.

В порушення зазначених умов договору позовних вимог про розірвання кредитного договору банк до суду не предявляв, вона не отримувала від банку вимоги про повернення кредитних коштів.

Крім того, суд не звернув увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази її заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначено, що «…починаючи з січня 2013 року почалося систематичне прострочення Позичальником платежів в рахунок погашення кредиту…»

В той же час, до матеріалів справи банк надав розрахунок пені, з якого вбачається, що пеня почала нараховуватися в березні 2012 року, тобто майже за рік до тієї дати, коли почалося прострочення платежів.

При таких розбіжностях доцільно було б витребувати у банку інформацію про погашення кредитних коштів, якої в матеріалах справи немає.

Також в матеріалах справи відсутні розрахунок заборгованості по кредитним коштам, відсоткам. Банк тільки обмежився зазначенням цифр (а.с.9), без зазначення за який період нарахована вказана заборгованість.

В порушення ч.2 п.1 ст.258 ЦК України банк предявив вимоги про стягнення пені з березня 2012 року, а суд її стягнув.

Просить заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, скасувати заочне рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, просить її задовольнити.

Представник ПАТ «БМ Банк» в судовому засіданні просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення у звязку з необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки ОСОБА_1 повістки були направлені за місцем її реєстрації та проживання, вона не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до ч.1, ч. 3 п. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Встановлено, що вищезазначена справа в провадженні Ленінського райсуду м. Кіровограда знаходилася з 08.01.2014 року, судовий розгляд справи було призначено на 10 лютого 2014 року, ухвала суду про відкриття провадження у справі, позов та додатки разом з повісткою були надіслані відповідачу 31.01.2014 року за адресою АДРЕСА_1, де вона фактично зареєстрована з 01.12.1999 року та проживає, в заяві про перегляд заочного рішення зазначає саме цю адресу, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.22), відповідач 10.02.2014 року в судове засідання не зявилася, судовий розгляд справи було відкладено на 13.03.2014 року, відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи 04.03.2014 року (а.с.23), конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.29), відповідач 13.03.2014 року в судове засідання не зявилася, судовий розгляд справи було відкладено на 29.04.2014 року, відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи 28.03.2014 року (а.с.29), конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.33), 29.04.2014 року було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Заочне рішення суду було надіслано відповідачу 30.04.2014 року, конверт повернувся з зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

28.10.2015 року представник відповідача ОСОБА_1 була ознайомлена з матеріалами справи, а тільки 09 листопада 2015 року звернулася ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення суду, тобто з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 228 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні.

Небажання відповідача надавати доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими іншими сторонами, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 229 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 210, 228-232 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29 квітня 2014 року у справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. А. Циганаш