АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6500/15 Справа № 203/3775/14 Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О.В. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гастроном», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юріс-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіров Естейт», ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгенівна, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна пор визнання договорів недійсними та витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гастроном», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юріс-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіров Естейт», ОСОБА_3, треті особи у справі: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгенівна, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна та просив визнати недійсними: договір купівлі-продажу нежитлових приміщень АДРЕСА_1, укладений між ТОВ "Гастроном" та ТОВ "Юріс-Плюс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Ковальовою Є.Є. за реєстраційним № 794; правочин про передання ТОВ "Юріс-Плюс" ТОВ "Кіров Естейт" права власності на вказані нежитлові приміщення, зареєстрований РС Дніпропетровського МУЮ реєстратором Слінченко М.О.; договір іпотеки вказаних нежитлових приміщень, укладений між ТОВ "Кіров Естейт" та ОСОБА_3 15 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Ричкою К.Ю. за реєстровим № 4097; витребувати вказані нежитлові приміщення АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та покласти судові витрати на відповідачів солідарно.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву, скасувати рішення суду першої інстанції, а позовну заяву залишити без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ТОВ "Гастроном" набуло у власність нежитлові приміщення підвалу №68 поз. №№ 1-22, 27, 28 загальною площею 358,5 кв.м. та приміщення першого поверху №67 поз. №№ 1, 4-18, 22 загальною площею 358,2 кв.м., а всього загальною площею 716,7 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 1999 року, укладеному з ЗАТ "Солар-Холдинг" (т.2 а.с.165-166), що узгоджується з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 червня 2013 року та від 18 червня 2014 року (т. 1 а.с.39, т.3 а.с. 9, 10).

Загальними зборами учасників ТОВ "Гастроном" 05 квітня 2013 року затверджено вихід за власним бажанням зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та виплату вартості частини майна товариства, про що складено протокол №3 Загальних зборів ТОВ "Гастроном" (т.1 а.с.16).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення підвалу №68 поз. №№ 1-22, 27, 28 загальною площею 358,5 кв.м. та приміщення першого поверху №67 поз. №№ 1, 4-18, 22 загальною площею 358,2 кв.м., а всього загальною площею 716,7 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 по АДРЕСА_1.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року вказане рішення скасоване, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Гастроном" про визнання права власності закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України (т.2 а.с.101).

Підставами для звернення до суду із заявленими вимогами було те, що ТОВ "Гастроном", діючи на підставі Статуту, зареєстрованого 04 червня 2013 року (т.3 а.с.26-31), 25 червня 2013 року, уклало з ТОВ "Юріс-Плюс" договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень підвалу №68 поз. №№ 1-22, 27, 28 загальною площею 358,5 кв.м. та приміщень першого поверху №67 поз. №№ 1, 4-18, 22 загальною площею 358,2 кв.м., а всього загальною площею 716,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 793 (т.3 а.с.2, 8).

За умовами п. 3 вказаного договору продаж нежитлових приміщень здійснена за 1550 000,00 грн. з відстрочкою платежу до 15 липня 2013 року та оплатою різновеликими частинами до 15 липня 2013 року на рахунок ТОВ "Гастроном". При цьому, цим же пунктом договору обумовлено, що право власності на нежитлові приміщення переходить до покупця з моменту підписання договору та державної реєстрації.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 червня 2014 року державна реєстрація вказаного договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року відбулася 26 червня 2013 року (т.1 а.с.39-40 зворот).

Після державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно ТОВ "Юріс-Плюс" відповідно до ст. 115, 141, 143, 144 ЦК України разом з Компанією "Донг Сейлз ЛТД" увійшло до складу учасників ТОВ "Кіров Естейт" та в якості внеску до статутного капіталу передало вказані нежитлові приміщення вартістю 1 550 000,00 грн., що склало 99,0% частки статутного капіталу та що підтверджується Статутом ТОВ "Кіров Естейт", зареєстрованим Реєстраційною службою Дніпропетровського МУЮ 01 серпня 2013 року та зміни до якого зареєстровані 15 квітня 2014 року (т.2 а.с.178-189).

Внесок у статутний капітал у вигляді вказаного нерухомого майна зареєстрований 12 вересня 2013 року ТОВ "Кіров Естейт" за правилами ст. 89, 91, 334 ЦК України на праві власності за цією новоствореною юридичною особою в результаті чого ТОВ "Кіров Естейт" отримало Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане РС Дніпропетровського МУЮ 12 вересня 2013 року, зареєстроване цього дня, запис № 2458787, що узгоджується з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 червня 2014 року (т.1 а.с.39-50).

Крім того, 25 листопада 2013 року ТОВ "Кіров Естейт" уклало договір іпотеки зі ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 4098 (т.3 а.с.83-86), за умовами якого ТОВ "Кіров Естейт" передало в заставу іпотекодержателю ОСОБА_3 спірне нерухоме майно - нежитлові приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 716,7 кв.м. в забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення коштів за договором позики від 15 листопада 2013 року, укладеного між ТОВ "Кіров Естейт" та ОСОБА_3 на суму 50000,00 грн.

Позивач вважав, що усі вищевказані угоди є фіктивними, оскільки укладені без наміру створення правових наслідків з метою уникнення повернення майна дійсному власнику - позивачу у справі, без наявних правих підстав для відчуження, тому, згідно змінених позовних вимог, посилаючись як на підставу позову на ч.1 ст. 202, ч.1 ст. 216, ч.1 ст. 234 ЦК України, просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень АДРЕСА_1, укладений між ТОВ "Гастроном" та ТОВ "Юріс-Плюс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Ковальовою Є.Є. за реєстраційним № 794; визнати недійсним правочин про передання ТОВ "Юріс-Плюс" ТОВ "Кіров Естейт" права власності на вказані нежитлові приміщення, зареєстрований РС Дніпропетровського МУЮ реєстратором Слінченко М.О.; визнати недійсним договір іпотеки вказаних нежитлових приміщень, укладений між ТОВ "Кіров Естейт" та ОСОБА_3 15 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Ричкою К.Ю. за реєстровим № 4097; витребувати вказані нежитлові приміщення АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та покласти судові витрати на відповідачів солідарно.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Перед судом першої інстанції інших вимог, ніж ті що заявлені позивачем, з урахуванням уточнень, не заявлялось.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, ч. 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, ст.ст. 27 ЦПК України визначені права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі, а ст.. 31 ЦПК України визначено процесуальні права та обов»язки сторін.

На підставі ст.. 27 ЦПК України особи які беруть участь у справі мають право вільно розпоряджатись своїми цивільними процесуальними правами.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Пунктом 5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Частиною 2 ст. 207 ЦПК України визначено право особи, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Завданням цивільного судочинства, у відповідності до вимог ст..1 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів держави.

Статтями 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегією суддів було встановлено, що 07 травня 2015 року, у судовому засіданні, у суді першої інстанції, представником позивача було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених ст. 207 ЦПК України з наданням часу, шляхом оголошення перерви, для надання можливості подати суду відповідну письмову заяву, що підтверджено роздруківкою журналу судового засідання від 07.05.2015 року (т.с.3 с.а.91) та технічним записом судового засідання, архівний диск якого міститься у т.3 цивільної справи (запис 28, час вчинення 14:36:40).

Частина 2 ст. 208 ЦПК України передбачає, що питання про залишення заяви без розгляду вирішується судом шляхом постановлення ухвали. Відповідно до ч.4,6 ст. 208 ЦПК України ухвали, які постановляються у нарадчій кімнаті оформлюються окремим процесуальним документом, а ухвали, постановлені у судовому засідання оголошуються негайно після їх постановлення.

У відповідності до правил ч.2 ст.. 210 ЦПК України, ухвала, яка постановляється судом не виходячи до нарадчої кімнати, повинна містити відомості, визначені пунктами 3, 4 частини першої цієї статті, а саме: має містити зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу та резолютивної частини із зазначенням: висновку суду, строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заявленого представником позивача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду керувався ст. 193 ЦПК України, яка визначає порядок дебатів, та зазначив, що на даній стадії процесу не передбачено заявлення такого клопотання, запис № 29 (час вчинення 14:38:10). Дослівно текст запису № 29 від 07.05.2015 року: суд ухвалив відповідно ст..193 ЦПК України відмовити у задоволенні клопотання, закінчити дослідження матеріалів справи та перейти до судових дебатів. Тоді як вищевказане клопотання було заявлено ще на стадії встановлення обставин справи та перевірки їх доказами. Саме записи № 30,31,32 підтверджують продовження дослідження матеріалів справи, з»ясування обставин справи (час вчинення запису 14:41:46), а судові дебати розпочались о 15:00:05. Дані обставини підтверджені матеріалами справи, журналом судового засідання та записом фіксування судового засідання технічними засобами які містяться на архівній копії диска.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено цивільно-процесуальне право позивача щодо залишення позовної заяви без розгляду, яке він міг реалізувати під час розгляду справи у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення.

Крім того, судом першої інстанції порушено право позивача на оскарження ухвали суду у відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України та Рішення Конституційного суду України №3-рп/2010).

Як зазначалось вище, загальними принципами цивільного процесу є змагальність, диспозитивність, порушення яких є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що порушуючи процесуальне право позивача щодо вільного розпорядження своїми цивільними процесуальними правами, суд першої інстанції, порушив основні принципи цивільного судочинства, порушення яких є підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду скасуванню у зв»язку з грубим порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зважаючи на ті обставини, що судом першої інстанції було порушено право позивача на звернення із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, з підстави визначених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Заявлене клопотання не порушує права відповідачів та третіх осіб у справі, та є безумовним та імперативним для суду у провадженні якого перебуває дійсна цивільна справа, колегія суддів, з підстав визначених ст.. 310 ЦПК України вважає за необхідне заявлене клопотання задовольнити, позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 207, 303, 304, 307, 310, 314 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2015 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гастроном», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юріс-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіров Естейт», ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгенівна, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна про визнання договорів недійсними та витребування майна - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез