АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/514/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 22-ц/789/1431/15 Доповідач - Гурзель І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 12 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 500 гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах належної до сплати суми аліментів за один місяць. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення аліментів та ухвалити нове, яким стягнути із нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дочки повноліття. В обґрунтуванні своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не повно з'ясовано всі обставини по справі, які мають для вирішення по суті істотне значення. Заслухавши апелянта, який зіслалався на доводи апеляції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає. Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.04.2012 року, який був розірваний згідно рішення Підгаєцького районного суду від 16.06.2015 року. Від даного шлюбу у сторін 04.09.2012 року народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ИД № 185054, виданим виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Згідно довідки Мужилівської сільської ради від 14.07.2015 року № 494, позивач ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_4 проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідни довідки № 739, виданою Мужилівською сільською радою від 23.09.2015 року та копією трудової книжки ОСОБА_2 не працює. Крім того, відповідно до довідки виконавчого комітету Літятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 23.09.2015 року № 322, наданої відповідачем ОСОБА_5, він не працює на території сільської ради і не має паю. Також, штампом Бережанського районного центру зайнятості підтверджено, що ОСОБА_1 станом на 24.09.2015 року в пошуках роботи не зареєстрований.

Таким чином, судом вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини та не надає їй регулярної матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним, тому визначив розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. З таким висновком суду колегія погоджується.

Доводи апелянта про те, що судом невраховано того, що він ніде не працює і небуде взмозі сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. були предметом перевірки в суді першої інстанції, а тому їм надана вірна правова оцінка.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції насамперед виходив з того, що відповідач хоча не працює офіційно але має нерегулярний дохід. Однак, доказів того, що відповідач не працює з поважних причин та про наявність обставин, з яких він не може сплачувати аліменти на утримання дитини, зокрема, щодо стану здоров'я та наявності на утриманні інших непрацездатних членів сім'ї, ним подано не було, а судом не здобуто.

Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 офіційно непрацює та немає особистого майна з якого б отримував дохід, а також не зареєстрований в Бережансьому центрі зайнятості як безробітний, однак, як пояснив апелянт він час від часу їздить на заробітки, купував дитині подарунки і давав кошти, які позивачка використовувала не за призначенням.

В силу вимог ст. 182 СК України та п. 17 постанови №3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апелянта про те, що станом на 01.09.2015 року з прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, який складає 1167 грн.. можна вирахувати з ньому меньшу суму стягнення алімнтів, а саме встановлений законом 30% мінімум для аліментів 350 грн, є безпідставними, тому що присуджена сума не набагато перевищує визначений мінімальний розмір аліментів і ця сума не є обтяжливою для апелянта, враховуючи його молодий вік та працездатність.

Прицьому, судом першої інстанції вірно враховано, також ту обставину, що у ОСОБА_1 на утриманні крім неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, немає непрацездатних членів сімї.

Таким чином, колегія суддів вважає, що неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., потребує матеріальної допомоги та утримання, а ОСОБА_1 має змогу надавати утримання (аліменти) на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно.

За вказаних обставин рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Підгаєцького районного суду від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6