Провадження № 2/161/4000/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що є власником житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами в с. Полонка Луцького району, вул. Дружби, 17, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 11.03.1989 року. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Однак, останній в січні 2014 року забрав свої особисті речі з будинку та виїхав з нього, але з реєстрації не знявся. З того часу він в будинку не зявлявся та не претендував на проживання в ньому. Оскільки ОСОБА_2 без поважних причин не проживає в будинку понад рік, обовязків по утриманню житла не виконує, його особисті речі в помешканні відсутні, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Позивач до початку судового розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.03.1989 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, останній набув у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Полонка Луцького району по вул. Дружби, 17 (а.с. 4).

З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб вбачається, що у вказаному вище помешканні зареєстрований відповідач ОСОБА_2Т.(а.с. 17).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає в будинку понад рік, що підтверджується актом обстеження житлових умов заявника (а.с. 18), його особисті речі в помешканні відсутні, доказів того, що йому чиняться перешкоди в користуванні жилим приміщенням суду не надано, а тому є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 17 по вул. Дружби в с. Полонка Луцького району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4