АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року в справі за позовом представника ОСОБА_2ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Зазначала, що 05 червня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою відповідача, за умовами якого вона передала останньому грошову суму у розмірі 3000,00 дол. США та 86280, 00 грн. для особистих потреб. Строк повернення боргу вони не обумовлювали у розписці. 27 серпня 2014 року вона направила відповідачу вимогу про повернення позики у десятиденний строк, а тому вважає, що кінцевим терміном повернення позики є 27 вересня 2014 року.

Однак, в зазначений строк відповідач позику не повернув.

Позивач з урахуванням неодноразових уточнених позовних вимог просила із підстав ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 борг з урахуванням процентів, індексу інфляції та 3% річних у сумі 198 228,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( паспорт серії НОМЕР_1, виданий Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 14.07.2009, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь позивача ОСОБА_2 ( паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 28.09.1997 року) грошові кошти у розмірі 198 228,00 грн.:

суму боргу в розмірі 150 540,00 грн.;

суму втрат від інфляції в розмірі 44 520, 48 грн.;

суму 3 % річних в розмірі 3167, 53 грн..

Стягнуто з відповідача 1982,28 грн. сплаченого судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення змінити та стягнути з нього на користь позивача суми боргу у розмірі 72 846, 30 грн. і надати розстрочку виконання рішення, визначивши графік та суму платежів протягом 2015-2016 року, в іншій частині позовних вимог відмовити, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилася і причину неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками. А позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику (стаття 1049 ЦК України).

Судом встановлено, що 05 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 3000,00 доларів США та 86 280,00 грн. , без визначення терміну повернення позики, що підтверджується розпискою (а.с.6).

27 серпня 2014 року ОСОБА_2 направила відповідачу телеграму № 4153, у якій вимагала повернути борг у розмірі 110 700,00 грн. у десятиденний термін ( а.с. 7, 8).

Таким чином, відповідач зобов'язаний був повернути борг до 27 вересня 2014 року.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав і борг в зазначений строк не повернув.

Стаття 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання відповідачем зобов'язання щодо повернення позики є підставою до покладення на нього відповідальності за порушення грошового зобов'язання передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Задовольняючи позов частково, суд дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами виникли договірні зобов'язання за договором позики, які відповідачем в установлений законом строк не виконані, а тому правильно стягнув з нього суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що суд невірно встановив суму позики , яка підлягала стягненню з відповідача є безпідставними.

Зі змісту розписки випливає, що позивач надала відповідачу позику в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ національної валюти до долара США на 27 квітня 2015 року ставило 64 260, 00 ( 3000 дол. х21,42 ) та 86 280 грн. ( а.с. 6)

Зазначену суму відповідач зобов'язаний був повернути 27 вересня 2014 року.

Враховуючи ту обставину , що позика відповідачем не була погашена в зазначений строк , він зобов'язаний сплатити позивачу борг в сумі 86 280,00 грн. з урахуванням індексу інфляції , який з 27 вересня 2014 року по 27 квітня 2015 року складає 1,516 , а сума інфляційних втрат - 44520,48 грн., а всього 130 800,48 грн. ( а.с. 7).

3 % річних від суми боргу ставитиме : 3 167,53 грн (150 540, 00 грн. (86 280,00 + 64 260,00) х ( 3 :365 : 100 х256 ) .

Виходячи з наведеного , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 198 228 грн.01 коп. (150 540,00 +44520,48 грн. +3 167,53)

Посилання в апеляційній скарзі на те , що судом невірно встановлено розмір заборгованості, не заслуговує на увагу, оскільки судом належним чином ці обставини перевірялися і не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним розрахунком.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач визнала , що частина боргу їй повернута відповідачем, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивач, не зменшила свої вимоги , а відповідач не надав суду належних та допустимих доказів у їх поверненні.

Суд правильно не взяв до уваги і показання свідка ОСОБА_7 , щодо повернення відповідачем боргу, навівши відповідні мотиви. Крім того , такі твердження відповідача спростовуються його підписом на листі позивача , в якому вона просила підтвердити наявність між ними грошових зобов'язань в сумі 3000 дол. США та 86 280,00 грн.( а.с. 8).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що позивач двічі збільшувала суму заборгованості, у зв'язку із збільшення курсу долара до національної валюти України та штрафні санкції , що є порушенням вимог матеріального права та прав відповідача , оскільки у випадку невиконання добровільно вимог позивача підлягали до застосуванні положення ч.3 ст. 623 ЦК України є необґрунтованими, оскільки позивач вимоги про стягнення збитків заподіяних невиконанням зобов'язання до відповідача не пред'являла, а просили стягнути суми згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, що є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Вимоги в апеляційній скарзі про розстрочення виконання рішення суду з визначенням графіку та суму платежів не підлягають задоволенню, оскільки зазначене питання вирішується в порядку виконання рішення.

Судом з'ясовані обставини , що мають значення для правильного вирішення спору, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: