Справа 688/3429/15-ц
№ 2/688/1010/15
17 листопада 2015 року Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Березової І.О.
при секретарі Грицак Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Шепетівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
про розірвання трудового договору,
третя особа - Шепетівський міськрайонний центр зайнятості Хмельницької області,
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 з невідомих причин в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася.
Представник третьої особи Шепетівського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечила проти їх задоволення.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224- 226 ЦПК України.
Заслухавши позивача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів не надходило.
Трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). При укладанні трудового договору підприємець зобовязаний забезпечити оплату праці не нижче встановленого мінімального рівня, а також інші соціальні гарантії відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.
Згідно ст. 38 КЗпП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні.
Із матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття на роботу позивач мала прізвище «Горбунова», після розірвання шлюбу їй було присвоєно прізвище «Капелюх», а на даний час у звязку з укладенням шлюбу її прізвище з «Капелюх» змінилось на «Мордюк». На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи додано копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ №038336, видане 10 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, а також свідоцтво про шлюб серії І-АМ №169583, видане повторно 14 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області.
27 серпня 2008 року позивач ОСОБА_1 надала роботодавцю заяву про своє звільнення згідно ст. 38 КЗпП України, оскільки захворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ з 17 серпня 2008 року по 27 серпня 2008 року з діагнозом «вегето-судинна дистонія», і внаслідок чого не мала змоги виконувати свої трудові обовязки за станом здоровя. Весь вказаний період позивач була впевнена в тому, що її звільнено з роботи, однак трудову книжку вона так і не отримала, вона досі знаходиться у роботодавця, коли ж вона прийшла забрати її, то магазин був закритий, а місцезнаходження ОСОБА_2 на даний час невідоме. У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Шепетівського міськрайонного центру зайнятості, щоб стати на облік як безробітна, однак їй було відмовлено в цьому у звязку з тим, що трудовий договір на даний час не розірвано. Після цього вона намагалася знайти роботодавця, однак за місцем свого проживання вона відсутня, її місцезнаходження невідоме. Тому ОСОБА_1М не може зареєструватися як безробітна, оскільки вказаний трудовий договір не знятий з реєстрації.
Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за №260, а також Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року №358, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належним їм документами по центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами трудових стосунків - фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності.
У відповідності до п.17 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами обох сторін трудових відносин в усіх примірниках трудового договору. Таким чином, записи фізичної особи - роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також підписи її та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору.
Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою передбачено, що на державну службу зайнятості покладено обов'язок реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, укладених між фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками. У переліку документів, що подають сторони трудових відносин до центру зайнятості, передбачено подання паспортів, тобто документів, що посвідчують особу і які, згідно з законодавством України, повинні подаватися громадянами особисто. Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття з реєстрації трудового договору.
Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року №260 Про затвердження Форми трудового договору між працівником та фізичною особою, для зняття з реєстрації трудового договору необхідна присутність в центрі зайнятості обох сторін трудових відносин, а саме: фізичної особи-підприємця та найманого працівника.
Як вбачається з п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженого наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстицій України 17 серпня 1993 року №110 передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою.
Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Мінпраці України від 08 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, позивач припинила свою діяльність з серпня 2008 року, а знаходження та місце проживання відповідача невідоме.
З наявних матеріалів справи, пояснень позивача, згоди представника Шепетівського центру зайнятості на розірвання укладеного між сторонами трудового договору, доведено, що трудові відносини між сторонами фактично припинені з 27 серпня 2008 року оскільки відповідач в односторонньому порядку припинив трудові стосунки з роботодавцем, надавши заяву про своє звільнення на підставі ст. 38 КЗпП, зокрема припинивла виконувати трудові обовязки за договором.
Разом з тим, припинивши трудові відносини із ОСОБА_2 в порушення вимог п.6 "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за №554/5745 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до Шепетівського міськрайонного центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору відповідач не з'явився, чим порушив трудові права позивача.
Враховуючи, що фактичне припинення трудових відносин між сторонами підтверджується відповідними документами, суд вважає за можливе задовольнити позов, оскільки відсутність працівника відповідача за місцем проживання перешкоджає позивачу у повній мірі реалізувати своє право на дострокове припинення трудового договору зняття договору з реєстрації.
На підставі ст.ст. 24-1, 38 КЗпП України,Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,
суд,-
Позов задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: