Справа № 2/381/1380/15 Головуючий у І інстанції Ковалевська Л.М.
Провадження № 22-ц/780/6448/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 46 23.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Лівінського С.В., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фастівської міської ради Київської області, треті особи: Держземагенство у Фастівському районі Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження із суміжними землевласниками ( землекористувачами ), зобов'язання затвердити землевпорядну документацію,

В С Т А Н О В И Л А :

12 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із позовом, де просили визнати за ними право на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0170 га, за адресою: АДРЕСА_1, без погодження меж суміжними землевласниками та зобов'язати Фастівську міську раду розглянути питання про затвердження землевпорядної документації, а саме: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0170 га та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2011 року за позивачами визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_9.

Будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, площею 0,11 га, і між співвласниками будинку склався порядок користування землею.

Всі співвласники будинку, крім позивачів, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_2 скористались своїм правом на приватизацію землі, що перебувала у їх користуванні та отримали державні акти на право власності на земельні ділянки.

18 квітня 2014 року рішенням Фастівської міської ради №4/19-LІІ-VІ позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, та ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0017 га, за адресою: АДРЕСА_1 та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.

03 липня 2014 року до даного рішення Фастівської міської ради було внесено зміни.

З метою виготовлення технічної документації та складання проекту позивачі звернулися з письмовою заявою до землевпорядної організації ФОП ОСОБА_11

Відповідно до інструкції про встановлення ( відновлення ) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості ) та їх закріплення межовими знаками, проект землеустрою повинен містити в собі акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який підписується позивачами, представником землевпорядної організації та власниками ( користувачами ) суміжних земельних ділянок.

На прохання позивачів підписати акт, суміжні землевласники ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відмовились поставити підписи.

З метою розв'язання земельного спору позивачі неодноразово звертались до відповідача, який роз'яснив їх право звернення до суду.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_12 право на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0170 га, за адресою: АДРЕСА_1, без погодження меж суміжними землевласниками.

Зобов'язано Фастівську міську раду розглянути питання про затвердження землевпорядної документації, а саме: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0170 га, та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

На обґрунтування ухваленого рішення зазначено, що при вирішенні звернення позивачів, Фастівською міською радою порушено вимоги ст.ст. 158, 159 ЗК України, оскільки, по-перше, земельний спір по суті не вирішено та в акті комісійного обстеження зазначено, що ОСОБА_4 не були запрошені інші землевласники, при цьому вирішення спору не було перенесено, а формально роз'яснено право на звернення до суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Просять рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2011 року за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька - ОСОБА_9, яке зареєстровано в КП КОР «Фастівське МБТІ» 07 червня 2012 року ( а.с.17, 18 ).

Співвласниками зазначеного майна є ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_6, відповідно, з 1/10, 1/10, 11/60, 1/5 та 1/4 частинами ( а.с. 7, 8, 9, 66, 78 ).

Будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,11 га і між співвласниками будинку існує спір щодо користування землею ( а.с. 13-14, 19, 20, 21, 63, 64, 65, 67, 68, 69, 80-81, 82-83, 84-85, 86, 87 ).

Рішенням Фастівської міської ради №4/19-LІІ-VІ від 18 квітня 2014 року позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, та ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0017 га, за адресою: АДРЕСА_1 та дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність ( а.с.24 ).

03 липня 2014 року рішенням Фастівської міської ради № 21/24-LІV-VІ внесено зміни до п. 30 рішення № 4/19-LІІ-VІ від 18.04.2014 року (а.с.30), який викладено в наступній редакції: « Дати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0170 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель комунальної власності ( категорія земель - землі сільськогосподарського призначення ).

Згідно виготовленої ФОП ОСОБА_11 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ) за адресою: АДРЕСА_1, власниками ( користувачами ) суміжних земельних ділянок зазначені ОСОБА_14, ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) та ОСОБА_6 ( а.с. 22-27 ).

При цьому, ОСОБА_6 відмовився посвідчувати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 14 серпня 2014 року ( а.с. 26 ).

У відповідності до виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, власниками ( користувачами ) суміжних земельних ділянок зазначені ОСОБА_7, ОСОБА_17 та ОСОБА_6, які не посвідчили акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 серпня 2014 року ( а.с. 28-32 ).

Посилаючись на відмову частини власників ( користувачів ) суміжних земельних ділянок поставити підписи на зазначених актах, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12 серпня 2015 року звернулись до суду із названим позовом ( а.с. 2-6 ).

При цьому, відповідачем по справі зазначили лише Фастівську міську раду Київської області, а третіми особами - Держземагенство у Фастівському районі Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( там же ).

Ухвалюючи рішення за позовом, місцевий суд не звернув уваги на склад учасників процесу, не залучив в установленому законом порядку в якості відповідачів належних у справі осіб згідно положень ст. 33 ЦПК України, зокрема, співвласників будинку, що по АДРЕСА_1, в т.ч. ОСОБА_2, ОСОБА_3, прав та інтересів яких стосуються заявлені вимоги, та власників ( користувачів ) суміжних земельних ділянок за актами прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 14 і 21 серпня 2014 року, які мають відповідати за позовом.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась і положення ч. 1 ст. 15 ЦПК України, згідно якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ухвалюючи рішення в частині зобов'язання Фастівської міської ради Київської області розглянути питання про затвердження землевпорядної документації, а саме: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0170 га, та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0167 га, за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які не виготовлені та не передані на затвердження відповідачу, суд першої інстанції вимог зазначеної норми процесуального права не виконав.

При відсутності будь-яких порушень прав та інтересів позивачів із сторони Фастівської міської ради Київської області, місцевий суд безпідставно поклав на відповідача зобов'язання, які той має здійснити в майбутньому, що є недопустимим.

Безпідставно суд першої інстанції прийшов до переконання і про порушення відповідачем вимог ст.ст. 158, 159 ЗК України при вирішенні земельного спору, що у даному випадку, також не може бути правовою підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

У даному випадку, позивачі вправі були оскаржити незаконне, з їх точки зору, ухвалене рішення.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання про обґрунтованість апеляційної скарги та необхідності скасування рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції допустив неповноту з'ясування обставин, що має значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 152, 159, 186, 186-1 ЗК України, ст.ст. 11, 33, 58-60, 212-213 ЦПК України.

Відтак, суд другої інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених вимог на підставі ст.ст. 152, 159, 186, 186-1 ЗК України, керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 15, 58-60, 212-213 ЦПК України, за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фастівської міської ради Київської області, треті особи: Держземагенство у Фастівському районі Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження із суміжними землевласниками ( землекористувачами ), зобов'язання затвердити землевпорядну документацію скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

С.В. Лівінський