Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за клопотанням компанії «СЕС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року, за касаційною скаргою державного підприємства «Укркосмос» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року компанія «СЕС АСТРА АБ» звернулася до суду із клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року, ухваленого у справі № 19315/GFG за позовом компанії «СЕС АСТРА АБ» до державного підприємства «Укркосмос» (далі - ДП «Укркосмос») про стягнення заборгованості за надані послуги з електронної передачі даних супутниковою системою «АСТРА» за період з 01 січня 2011 року до 31 січня 2014 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, клопотання задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року.

Ухвалено видати виконавчий лист про стягнення з ДП «Укркосмос» на користь компанії «СЕС АСТРА АБ» 3 367 605 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20 квітня 2015 року складає 70 911 776 грн 19 коп.

У касаційній скарзі ДП «Укркосмос» просить постановлені ухвали суду скасувати і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання компанії «СЕС АСТРА АБ», мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_01_28/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_01_28/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судові рішення у повному обсязі не відповідають.

Задовольняючи клопотання компанії «СЕС АСТРА АБ», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року, передбачених ст. 396 ЦПК України, оскільки згідно відповідних процедур, які визначені сторонами у арбітражному застереженні, регламенту органу, який за угодою сторін здійснював арбітраж, боржника було належним чином повідомлено про арбітра та арбітражний розгляд, рішення арбітражного суду винесено у межах компетенції, передбаченої арбітражним застереженням, а також у визначеному законом порядку набрало законної сили.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що рішенням Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року постановлено стягнути з ДП «Укркосмос» на користь компанії «СЕС АСТРА АБ» 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг з передачі даних; 214 970 доларів США - пені за прострочення боржником оплати; 84 000 доларів США - арбітражних витрат стягувача та 52 985 доларів США - юридичних видатків та витрат стягувача, а всього 3 367 605 доларів США.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2438/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За правилами ст. 392 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2190/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно з ч. 6 ст. 395 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2193/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання.

Нью-Йоркською конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, в якій Україна бере участь з 08 січня 1961 року, презюмуючи обов'язковість арбітражного рішення, передбачено вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Цей перелік міститься у ст. 5 Нью-Йоркської конвенції, а також вони перелічені у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та у ч. 2 ст. 396 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2194/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Так, відповідно до п. d) ч. 1 ст. 5 Нью-Йоркської Конвенції у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено лише на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, який розглядає клопотання про визнання і виконання, доказ того, що склад арбітражного суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами, або за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж.

Аналогічні вимоги містить п. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» , згідно якої у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено, зокрема якщо склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж.

Як вбачається з матеріалів справи, склад арбітражного суду та арбітражна процедура погоджена сторона в арбітражному застереженні (ст. 22 укладеного 10 червня 2010 року між сторонами договору про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі АСТРА), згідно якого угода регулюється та інтерпретується відповідно до Законів Англії та Уельсу. Будь-які суперечки, непорозуміння та претензії, що виникають у зв'язку з цією угодою, або її порушенням, припиненням дії чи визначенням недійсності, повинні вирішуватися через арбітраж, який складається з 3-х арбітрів у відповідності з Регламентом Арбітражного інституту Міжнародної Торгової Палати. Місце проведення арбітражу - Лондон, Англія. Мова арбітражу - англійська.

Проте справа за позовом компанії «СЕС АСТРА АБ» про стягнення заборгованості за надані послуги з електронної передачі даних супутниковою системою «АСТРА» за період з 01 січня 2011 року до 31 січня 2014 року була вирішена одним арбітром, на що погодилося ДП «Укркосмос» за умови висунення кандидатури одноособового арбітра разом із позивачем. У справі відсутні докази про те, що арбітр, який розглядав справу, був обраний саме у такий спосіб.

Вирішуючи клопотання, суди попередніх інстанцій на порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України на зазначене уваги не звернули, не врахували, що склад третейського суду або арбітражна процедура у повній мірі не відповідали угоді між сторонами, а саме спір розглянутий одноосібним арбітром, хоча угодою сторін передбачений розгляд спорів арбітражем, який складається з 3-х арбітрів, не з'ясували за яких обставин було обрано одноособового арбітра й відповідно не перевірили чи було при цьому враховано вимоги ДП «Укркосмос» щодо процедури його обрання, унаслідок чого не визначилися з питанням дотримання визначеної сторонами в арбітражному застереженні процедури розгляду справи.

Допущені судами порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, постановлені ухвали суду першої та апеляційної інстанцій на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Укркосмос» задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко