У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.

при секретарі Малиновській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Слов'янську заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі № 2/243/2374/2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2015 року задоволено повністю позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики.

04.11.2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що зазначене рішення ухвалене у його відсутності, оскільки його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду належним чином, тобто повісток про виклик до суду не отримував, крім того зазначив, що працює і увесь час зайнятий на виробництві. Вказав, що розписка написана ним власноруч, однак під психологічним тиском, грошей від ОСОБА_2 не отримував. Вважає, що при розгляді справі були порушені правила підсудності. Просив скасувати вказане заочне рішення, та розглянути справу у загальному порядку.

Представник відповідача, ОСОБА_3, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 стало відомо про дане заочне рішення 23.10.2015 року і копію він отримав з Єдиного державного реєстру судових рішень, а постанову про відкриття виконавчого провадження він отримав 26.10.2015 року. Що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 61, тому просив вирішити питання про підсудність цієї справи за місцем його мешкання. Стосовно боргової розписки представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 пояснив, що його довіритель писав боргову розписку, але під тиском. Під яким тиском та при яких це було обставинах ОСОБА_1 представнику ОСОБА_3 не повідомив. За захистом своїх прав до правоохоронних органів ОСОБА_1 до теперішнього часу не звертався. Також пояснив, що ОСОБА_1 у судове засідання зявитися не може тому що він постійно знаходиться у відрядженні у справах, де саме йому не відомо.

Представник відповідача ОСОБА_4, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, заявлені вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Та пояснив суду, що на час постановлення заочного рішення йому та ОСОБА_2 було відоме тільки останнє місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Вважає, що передавати справу за підсудністю до м. Дергачі не має підстав, так як ні сам ОСОБА_1 ні його представники не надали суду оригінала паспорту ОСОБА_1 і не надали інших доказів, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 61, та так як йому відомо від ОСОБА_2, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу скривається та не виходить на телефонний звязок, тому вважає, що наданим копіям документів довіряти не треба. Стосовно тиску на ОСОБА_1 вважає ці пояснення представника надуманими, та такими, що не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про належність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, за наступних підстав.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він не повідомлявся про розгляд справи. Однак ОСОБА_1 повідомлявся, належним чином, оголошенням в газеті «Донбасс» про дату та місце судового засідання по даній справі (а.с. 24-26). Та повідомлявся за адресою, яка була вказана в позовній заяві (а.с.50) на підставі ст. 57-60 ЦПК України.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Пояснення представника ОСОБА_1- ОСОБА_3 стосовно тиску на ОСОБА_1 при складанні боргової розписки, суд не може прийняти до уваги. Тому що сторона не довела це жодним письмовим чи будь-яким іншим доказом, а сам ОСОБА_1 в суд не зявився, та не дав особисті пояснення з цього приводу. Хоча судом він був викликаний через представника ОСОБА_4 та судом зясовувались у представників інші можливі засоби звязку з ним.

Також судом не приймаються до уваги пояснення представника ОСОБА_1- ОСОБА_3, про його місце реєстрації та проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 61. Так судом було запропоновано предявити у судовому засіданні оригінал паспорту ОСОБА_1, згідно вимог ч. 2 ст. 64 ЦПК України, що стороною зроблено не було. Так як згідно листів: заступника начальника Головного управління у Донецькій області управління паспортної роботи громадянства та роботи з громадянами на тимчасово окупованої території України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ робота підрозділів ДМС Донецької та Луганської областей наразі заблокована незаконними формуваннями ЛНР та ДНР, здійснювати перевірку реєстрації місця проживання осіб на території цих областей на сьогодні не вбачається можливим, тому суд позбавлений можливості самостійно отримати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_1 на даний час.

Суд не приймає до уваги, як письмовий доказ, Договір Дарування квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1., тому що на вимогу суду стороною не було предявлено оригінал цього договору. Та у суду цей договір визиває сумніви, так як в матеріалах справи (а.с. 18-20) є витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, в якому зазначено що квартира, за адресою: АДРЕСА_1 перебувала у приватній власності ОСОБА_1, станом на 15.06.2015 року, а договір дарування датований 26.02.2015 року.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу, тому суд не приймає до уваги вищенаведені письмові докази.

Що стосується вирішення питання про підсудність, то суд на час прийняття заочного рішення вважає, що воно було постановлено дотримуючись норм діючого законодавства, та питання про підсудність судом було не порушено. Тому, як у суду не має твердих та законних підстав вважати, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 61, не на час постановлення заочного рішення не на теперішній час.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 74, 212, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі № 2/243/2374/2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6