Номер провадження: 22-ц/785/3236/15
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування і публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", - про визнання факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2014 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 у період з жовтня 2005 року по жовтень 2012 року і визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка була придбана під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Позов обгрунтовано тим, що з жовтня 2005 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 і під час сумісного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1, у них народилась донька ОСОБА_3, батьком якої є відповідач. 20.05.2008 року, під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, сторони придбали спірну квартиру. 04.10.2012 року сторони зареєстрували шлюб.

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу оформлено на відповідача, однак з часу придбання і до цього часу вона, їх дитина і відповідач постійно проживають у спірній квартирі, реєстрація права власності на квартиру лише за відповідачем і не визначення квартири як об'єкта права спільної сумісної власності подружжя порушує її право власності на частину квартири, позивачка просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Представник публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі-Банк) заперечував проти позову.

Представник третьої особи - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування (далі-орган опіки та піклування) не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року позов задоволено: суд визнав факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2.і ОСОБА_4 у період з жовтня 2005 року по 04.10.2012 року і визнав за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири.

В апеляційній скарзі представник Банка просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку показів свідків.

У засіданні колегії суддів: представник Банка скаргу підтримала; позивачка і відповідач скаргу не визнали. Представник органу опіки та піклування у засідання колегії суддів не з'явився.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи позов виходив з того, що позивачка, належними та допустимими доказами довела факт сумісного проживання із відповідачем без реєстрації шлюбу у період з жовтня 2005 року по жовтень 2012 року, а також придбання у період спільного проживання з відповідачем квартири АДРЕСА_1

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Встановлено, що у листопаді 2004 року відповідач розірвав шлюб із ОСОБА_6 і з жовтня 2005 року став проживати із позивачкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 06.11.2005 року сторони обвінчались, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3, батьком якої є відповідач (а.с.9,10,72).

Факт сумісного проживання однією сім'єю позивачки і відповідача з жовтня 2005 року у суді підтвердили свідки ОСОБА_7та ОСОБА_8

20.03.2008 року, у період сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2, відповідач уклав із Банком договір кредиту на 126 000 доларів США, договір купівлі-продажу спірної квартири із ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і іпотечний договір із Банком (а.с.31-52).

У спірній квартирі позивачка зареєстрована і проживає з жовтня 2008 року, а їхня дочка зареєстрована у квартирі з березня 2009 року (а.с.11).

04.10.2012 року позивачка і відповідач уклали між собою шлюб (а.с.8).

Зважаючи на те, що сторони у період з жовтня 2005 року по жовтень 2012 року проживали однією сім'єю і у цей час не перебували у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі /ст. 74 СК України/, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що спірна квартира, набута сторонами за час спільного проживання /березень 2008 року/, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Оскільки спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін, дружина і чоловік мають право на поділ майна незалежно від розірвання шлюбу, і, у разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними /ст.ст.69,70 СК Укпаїни/.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про встановлення факту проживання сторін однією сім'єю у період з жовтня 2005 року по жовтень 2012 року і про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Доводи представника Банка у скарзі про те, що: відповідач, укладаючи із Банком договір кредиту та іпотечний договір, а також договір купівлі-продажу подав нотаріально посвідчену заяву про те, що він ні з ким не перебуває у шлюбі або фактичних шлюбних відносинах; свідки, допитані у суді, плутались у показах, - не заслуговують на увагу.

Сам по собі факт подачі відповідачем заяви від 20.05.2008 року, яка нотаріально посвідчена, що він у шлюбі не перебуває і у фактичних шлюбних відносинах ні з ким не знаходиться, у даному випадку, не є підставою для відмови у позові (а.с.82).

Якщо умовами зобов'язань між Банком та відповідачем передбачена відповідальність відповідача за надання ним неправдивих данних стосовно його сімейного стану, Банк, у встановленому законом порядку, не позбавлений права захистити своє порушене право.

У суді першої інстанції і у засіданні колегії суддів свідки, зокрема ОСОБА_8та ОСОБА_7, підтвердили той факт, що сторони проживали однією сім'єю у період з жовтня 2005 року по жовтень 2012 року.

Банк, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, покази свідків належними і допустимими доказами не спростував.

Посилання Банка на правову позицію Верховного Суду України у постанові від 25.12.2013 року безпідставне, оскільки зазначена правова позиція стосується майна, яке набуте до 01.01.2004 року.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Н.Д. Плавич