Справа № 203/2220/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі Кіровський ВДВС) про примусове проникнення до житла боржника. Як зазначено в поданні, на примусовому виконанні в Кіровському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження №49324199 з виконання виконавчого листа №203/2220/15-ц, виданого 11.09.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 1490 грн. 91 коп. та з виконання виконавчого листа №203/2220/15-ц, виданого 11.09.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 144090 грн. 28 коп. 17.09.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження №48767562 та №48767228 з встановленням боржнику строку для добровільного виконання судового рішення. 02.10.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено відповідні запити та встановлено відсутність майна, коштів та доходів боржника на які можливо звернути стягнення.28.09.2015 року, 12.10.2015 року та 03.11.2015 року з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Виходами перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти. В звязку з цим, оскільки боржником ОСОБА_1 вимоги виконавчих документів не виконуються. Державний виконавець просив вирішити питання щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1, з метою належного виконання виконавчих листів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про причини неявки не повідомив. В звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника виконавчої служби та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши надані до нього документи та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.09.2015 року постановами державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавчі провадження №48767562 та №48767228 за виконавчими листами, виданими 11.09.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі №203/2220/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 144090 грн. 28 коп. та судового збору в сумі 1490 грн. 91 коп.

Вказані виконавчі провадження згідно постанов державного виконавця від 25.09.2015 року були приєднані до зведеного виконавчого провадження №49324199.

Постановою державного виконавця від 02.10.2015 року було накладено арешт на все майно боржника та заборону на його відчуження.

З метою перевірки майнового стану боржника та виявлення майна на яке можливо звернути стягнення було направлено запити до реєстраційної служби, ДПІ, УПФУ, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 УМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно отриманих відповідей за боржником ОСОБА_1 право власності на транспортні засоби та нерухоме майно не зареєстровано, пенсію він не отримує, відсутні відкриті рахунки в банківських установах та доходи, на які можливо звернути стягнення.

Посилаючись на те, що самостійно боржник рішення суду не виконує, виходами державного виконавця з метою перевірки майнового стану боржника за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова,42/315, державний виконавець просив суд вирішити питання щодо примусового проникнення до житла боржника.

Відповідно до ч.1 ст.376 ПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно ст.30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Пунктом 15 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Таким чином, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинне бути належним чином вмотивоване, а подання про примусове проникнення до житла боржника можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця до житла.

Із подання державного виконавця та наданих до нього актів вбачається, що державний виконавець не зміг потрапити до житла боржника, оскільки двері квартири АДРЕСА_1, де зареєстрований та мешкає боржник, ніхто не відчинив.

Разом з тим, із вказаних актів не вбачається в чому саме полягала причина відсутності доступу до житла, чи було це зумовлено свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця, або ж пов'язано із відсутністю боржника у домоволодінні з об'єктивних причин.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відсутність достатніх підстав для примусового проникнення до житла боржника та необхідність відмови в задоволенні відповідного подання державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208-210,376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак