Справа №295/7958/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Ващук Ю.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_5. За життя ОСОБА_5 залишив заповіт на її ім'я. На підставі книги 6 Цивільного Кодексу України вона подала заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого другою житомирською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 37/2013.

В пpoцeci здійснення права на спадкування вона отримала довідку з КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» згідно якої на момент смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані - дружина ОСОБА_2 та син, ОСОБА_3 - відповідачі у cпpaвi.

Оскільки в силу, ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є такими що прийняли спадщину, вона не має змоги належно оформити свої спадкові права. Спадщина складається iз земельної ділянки площею 3,7130 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Глиновецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Іншого майна, згідно правовстановлюючих документів немає.

Kpiм того, на її думку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають право на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 в силу ч. 5 ст. 1224 ЦК України, у зв'язку з чим вона і звертається до суду про усунення спадкоємців а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування спадщини за законом.

У судовому засіданні представник позивачки наполягав на задоволені позовних вимог та суду пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводилися померлому ОСОБА_5 відповідно дружиною та сином. В с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_5 прожив понад 30 років, з 1982 р. Ні дружина, ні син не приймали участі в матеріальному утриманні свого батька в період часу коли він був майже непрацездатним та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із численною кількістю тяжких захворювань та їх ускладнень, які супроводжувались постійним перебуванням на лікарняному як в лікарні так і на амбулаторному лікуванні вдома. Крім того, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не приймали участі в догляді за хворим, не цікавились станом його здоров'я, не відвідували його та не вчиняли жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже відносились до стану здоров'я свого чоловіка та батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікали своїми обов'язками, передбаченими законом. Особливе нарікання викликає той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навіть не надали жодної матеріальної підтримки під час проведения організації поховання ОСОБА_5 та спорудження надгробного пам'ятника, а також допомоги в похованні та не приймали участі в них.

Відповідачка ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_5 доводиться їй чоловіком. За життя він служив у Збройних Силах Радянського Союзу. Коли пішов на пенсію, то шукав роботу і знайшов її у с. Глинівці, там ї жив на квартирі. Прописаний був у м. Житомирі за адресою: АДРЕСА_1. До дому приїзджав часто і діти до нього їздили. Після смерті той жінки у якої він жив на квартирі він так і продовжував жити в її хаті. Син до нього часто їздив. На похорон вона дала 600 грн. та привезла вінок. У голови сільської ради вона просила свідоцтво про смерть ОСОБА_5 але їй у цьому відмовили. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Аналогічні пояснення дав відповідач ОСОБА_3. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона являється голової сільської ради с. Глинівці. З померлим ОСОБА_5 була знайома з 1985 р. тим більше, що жили по сусідству. ОСОБА_5 проживав з мешканкою села ОСОБА_7 у її хаті. Коли вона померла, жив сам у її ж хаті. Коли почав хворіти, за ним закріпили соціального працівника. Вона запропонувала дочці ОСОБА_7 доглядати за ОСОБА_5 але вона відмовилась і дала номер телефону сина ОСОБА_5 Вона розмовляла з сином ОСОБА_5 ОСОБА_3, та той також відмовився доглядати батька, обіцяв приїхати поговорити але так за життя батька ні разу і не приїхав, на телефонні дзвінки не відповідав. Ще за життя ОСОБА_7 з ОСОБА_5 дружили з сім'єю ОСОБА_4, допомогали один одному. Настала зима, стан здоров'я ОСОБА_5 погіршався і він сам не міг за собою доглядати, у зв'язку з чим ОСОБА_8 забрала його до себе у хату і стали за ним доглядати, виділили окрему кімнату, купили одяг. Так прожив ОСОБА_5 у сім'ї ОСОБА_8 протягом майже року і в їхній хаті і помер. Коли ОСОБА_5 помер, то приїхали дружина і син, вимагали довідку про смерть, погрожували.через певний час приїхали ще, показали довідку ЖЕКУ про ведення з покійним спільного господарства. Вона наполягає на тому що ні дружина, ні син ОСОБА_5 за його життя не допомогали покійному. Коли ОСОБА_5 ще був здоровий та працював його син, ОСОБА_3 приїздив до батька і батько йому допомагав грошима, це вона знала зі слів покійної ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила пояснення свідка ОСОБА_6 тільки уточнила, що дружина ОСОБА_5 ОСОБА_2 під час життя до нього не приїзджала, приїхала в день похорон і передала 350 грн. Похорон їм обійшовся приблизно в 4 000 грн.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює фельдшером у фельдшерсько-акушерському пункті с. Глинівці. Покійного ОСОБА_5 він знав як мешканця села який хворів гіпертонією. Незадовго до смерті чоловік переніс мікроінсульт. На скільки він розумів, що ліки йому купувала ОСОБА_8, яка його ж і доглядала. ОСОБА_5 було тяжко ходити, доводилось часто робити уколи і крапельниці. До смерті ОСОБА_5 від думав, що в нього немає сім'ї так як йому за допомогою постійно звертались ОСОБА_8.

Суд, вислухавши доводи представника позивачка, відповідачів, свідків, матеріали справи дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом підлягає задоволенню.

Судом встановлено.

Згідно паспорта громадянки України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області з 16.08.2002 р. (а. с. 6).

Зі змісту заповіту оформленого секретарем Глиновецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_10 27.09.2012 р. свідчить, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. уродженець с. Щетиніно Смоленського району Смоленської області, зареєстрований за адресою: м. Житомир АДРЕСА_1 на випадок його смерті зробив таке розпорядження: «…все належне мені майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати мені на час смерті, а також належні мені майнові права та обов'язки на час смерті заповідаю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с. 9)

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 15.01.2013 р. складено відповідний актовий запис № 1 у виконавчому комітеті Глиновецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Свідоцтво про смерть НОМЕР_1. (а. с. 7-8).

Згідно довідки з КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» від 07.08.2013 р. № 1594 свідчить, що по вул. АДРЕСА_1 за шість місяців до дня смерті, на день смерті та протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за даною адресою зареєстровані дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. та син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а. с. 10).

Згідно довідки Глиновецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 75 від 05.02.2013 р. ОСОБА_4 доглядала до дня смерті і похоронила за власний рахунок, ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11).

Згідно довідки Глиновецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 76 від 05.02.2013 р. ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області з 1982 р. без реєстрації. (а. с. 12).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_2 ОСОБА_5, який зареєстрований за адресою: м. Житомир вул. АДРЕСА_1, на підставі розпорядження голови від 26.01.2006 р. № 45 Андрушівської районної державної адміністрації Житомирської області є власником земельної ділянки площею 3,7130 га. (а. с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживав в с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області понад 30 років з 1982 р. За цей час з 1982 року до моменту смерті відповідачі по справі дружина ОСОБА_2 та син, ОСОБА_3 не навідували його, не допомагали йому. Коли ОСОБА_5 був у безпорадному стані і потребував постійного нагляду, за ним доглядела позивачка, ОСОБА_4 та її родина, за що у вдячністъ за таке піклуваняя спадкодавець залишив заповіт на вес майно не своїй дружині та сину - відповідачам у спpaвi, а позивачці, яка доглядала за ним. З матеріалів справи свідчить, що у ОСОБА_5 окрім земельної ділянки площею 3,7130 га., яка знаходиться на території с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області, ніякого майна, грошових вкладів офіційно не існує.

Згідно ст. ст. 202, 203 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У відповідності до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки, повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положения цієї статті поширюються на вcix спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на ociб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Аналогічна правова позиція була висловлена в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7, яким суд роз'яснив, що правило абзацу другого частни третьої ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюеться судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідності для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в пoзові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої ст. 1224 ЦК України стосується вcix спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне усунути від права на спадкування ОСОБА_2, ОСОБА_3 спадщини, яка відкрита за наслідками смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який є їхнім чоловіком та батьком відповідно, до складу якої ввійшли всі його права та обв'язки, які існували на момент його смерті.

На пiдставi ст.1224 ЦК України, ст.ст. 202, 203 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 174, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом задовольнити.

Усунути від права на спадкування ОСОБА_2, ОСОБА_3 спадщини, яка відкрита за наслідками смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який є їхнім чоловіком та батьком відповідно, до складу якої ввійшли всі його права та обв'язки, які існували на момент його смерті.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка