Справа № 682/2197/15-ц
Провадження № 2/682/778/2015
17.11.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Роїк В.П.
при секретарі Козир О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,
В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2011 року до повноліття дитини.
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Жмеринському міськрайонному управлінні юстиції Вінницької області.
В судове засідання представник позивачки ОСОБА_4 направила клопотання про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки, позов підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач неодноразово викликався в судові засідання. 06 жовтня 2015 року повістку отримала мати відповідача. В судове засідання, призначене на 17 листопада 2015 року повернулася судова повістка з поштовою відміткою про те, що відповідач в с. Рижавка по вул. Будьонного,1 не проживає.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повторно повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки відсутній за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши представлені письмові докази, суд вважає,що позов підлягає частковому задовленню.
Так, судом об»єктивно встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2011 року до повноліття дитини.
24 лютого 2011 року на підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення аліментів, який перебуває на виконанні у відділі ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції, що стверджується довідкою про розрахунок заборгованості по виконавчому листу від 24 лютого 2011 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, виданою головним державним виконавцем цього відділу.
Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Враховуючи, що відповідач до травня місяця 2013 року періодично сплачував аліменти, суд вважає, що він, будучи обізнаним з покладеним на нього обов'язком щодо сплати аліментів на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3, не проводив їх сплату, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Обов'язок по сплаті аліментів існує у платника з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і не залежить від того, чи вживалися отримувачем аліментів заходи щодо його примусового виконання.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
За встановлених вище обставин розрахунок пені від суми несплачених аліментів з дотриманням вимог закону та правових позицій Верхового Суду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верхового Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верхового Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Правова позиція у справі №6-94цс15, викладена у постанові ВСУ від 1 липня 2015 року вказує на те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
При цьому у вищезазначеній постанові ВСУ зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).
Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд України змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень постанови Верхового Суду України від 1 липня 2015 року, №№6-94цс15.
Таким чином вимоги позивачки про стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню в розмірі 5522 грн.16 коп. за слідуючим розрахунком:
- 720,06 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 223,22 грн.;
- 720,06 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 216,02 грн.;
- 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 225,47 грн.;
- 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 225,47 грн.;
- 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 218,20 грн.;
- 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 226,39 грн.;
- 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 219,09 грн.;
- 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 226,39 грн.;
- 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 204,40 грн.;
- 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2014 року) х 1% х 28 днів (кількість днів прострочки) = 184,62 грн.;
- 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за березень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 204,40 грн.;
- 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 212,75 грн.;
- 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 219,84 грн.;
- 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 212,75 грн.;
- 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 227,11 грн.;
- 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 227,11 грн.;
- 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 219,78 грн.;
- 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн.;
- 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 225,82 грн.;
- 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн.;
- 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн.
З відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до розміру задоволених позовних вимог (7,79%) в сумі 55 грн. 31 коп.
Керуючись ст.196 СК України, ст. 8, 10, 14, 18, 88, 212, 213, 215, 223,224,226 ЦПК України, суд,-
позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5522 грн.16 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів та 55 грн.31 коп. судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Роїк В. П.