233 № 233/5416/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
За умовами Кредитного договору ОСОБА_1 надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 117045,00 грн. строком до 06 жовтня 2016 року зі сплатою 14,99 процентів річних та зі сплатою щомісячної комісії на рівні 0,39 процентів від суми кредиту. Проценти нараховуються за кожен календарний день за методом «факт/факт» тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у році.
Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій та зауважень з боку Відповідача.
Однак, Позичальником зобовязання за Кредитним договором належним чином виконанні не були, чим порушено умови договору та вимоги ст.ст.11, 509, 629, 1054 ч.1, 1048 ч.1, 1050 ч.2, 526, 610 ЦК України.
- сума заборгованості по сплату щомісячної комісії 5934,24 грн., в т.ч. прострочена сума 5477,76 грн.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «Укрбізнесбанк» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Вирішуючи питання щодо належності та допустимості наданих стороною позивача доказів, суд дійшов такого:
Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3).
Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2).
Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4).
Надані стороною позивача докази не містять відомостей про умови, встановлені кредитним договором № КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року, про дотримання письмової форми Договору, про визначення за Кредитним договором розміру процентів, типу процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати та інше, а також доказів на підтвердження факту виконання позивачем своїх зобовязань за Кредитним договором.
Підстав звільнення сторони позивача від доказування, передбачених ст.61 ЦПК України, судом не встановлено.
За відповідним клопотанням позивача на виконання приписів ч.4 ст.10 ЦПК України щодо сприяння судом всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та у відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України суд 28.09.2015 р. ухвалив про витребування у відповідача таких доказів як кредитний договір КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року та всіх додаткових угод до нього, договорів забезпечення виконання кредитних зобовязань (договорів іпотеки/застави/поруки тощо), доказів сплати платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року та всіх документів, повязаних з виконанням Кредитного договору (заяви про видачу кредиту, листування з Банком тощо) (а.с.30-31).
Проте прийнятими судом заходами отримати зазначені докази не вдалось.
За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 209,212-215,226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 30 листопада 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш