УХВАЛА

24 листопада 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Державного науково-дослідного інституту з лабораторії діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи про оспорювання несплати заробітної плати на протязі 2006-2009 років за суміщення посад ,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2015 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

24.11.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та в цей же день матеріали позову отримані головуючим по справі.

Дослідивши позовну заяву та оглянувши додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, позивач просить суд:

- стягнути з відповідача а свою користь середній заробіток за час невиплати розрахунку за виконану роботу на посаді завідувача складом відділу матеріально-технічного забезпечення та спеціального транспорту в розмірі 227 635,03 грн.,

- стягнути з відповідача на свою користь суму моральної шкоди в розмірі 832 072,00 грн.,

- стягнути також грошову компенсацію за 28 днів невикористаних у 2006-2007 роках відпусток без зазначення конкретної суми.

Проте, позивач при зверненні до суду не дотримався імперативних вимог, передбачених ст. ст.119-120 ЦПК України, відтак позовна заява підлягає залишенню без руху із зазначенням недоліків, які йому потрібно усунути.

Так, відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичної особи подаються в суд за їх місцезнаходженням.

Однак, позивач всупереч п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначає всі необхідні реквізити відповідача, зокрема, його код ЄДРПОУ, для перевірки за запитом місцезнаходження відповідача і підсудності справи Солом`янському районному суду м. Києва.

В той же час, за правилами статті 110 ЦПК України передбачена альтернативна підсудність розгляду даних справ, зокрема, позивач може звернутися до суду за своїм місцем реєстрації по трудовим спорам, однак, позивач всупереч п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини на підтвердження свого місця проживання, яке зареєстроване у встановленому законом порядку, та не зазначає відповідних доказів цього, в Солом`янському районі м. Києва.

Також, всупереч п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не викладає обставини та не зазначає доказів на підтвердження саме трудових взаємовідносин між сторонами, що є визначеною самим позивачем підставою позову.

Також не зазначено доказів на підтвердження як викладає позивач «ретельної праці» у відповідача.

Факти «неодноразових звернень» до відповідача із певними вимогами не підтверджені зазначенням доказів у позові.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що саме при зверненні до суду із позовом позивач зобов`язаний зазначити всі докази на підтвердження кожної обставини справи, а вже представлення суду таких доказів можливе на наступних стадіях процесу.

Не зазначено жодного доказу на підтвердження жодної обставини і неможливість отримання чи підтвердження цих доказів.

Не зрозуміло також з чого виходить позивач при наведенні в справі ймовірних кримінальних злочинів тих чи інших осіб і їх безпосереднє відношення до підстав даного позову. В даному випадку не викладені і обставини і конкретні докази на їх підтвердження.

Не надано позивачем жодного розрахунку стягнення середнього заробітку і не підтверджена невикористання ним якщо він перебував у трудових відносинах із відповідачем право на відпустку для обґрунтування вимоги про стягнення відповідної компенсації.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди.

Також пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався, не зазначено, в чому саме вона полягає, та чому саме такий розмір її зазначений.

Також позивачем не дотримано вимоги ст.120 ЦПК України, в якій зазначено, що позивач зобов`язаний подати суду копію позову для відповідача без додатків, якщо спір трудовий. Позивачем подана позовна заява в одному екземплярі.

Всупереч п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначена ціна позову, яка відповідно до ст.80 ЦПК України в позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного науково-дослідного інституту з лабораторії діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи про оспорювання несплати заробітної плати на протязі 2006-2009 років за суміщення посад, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви у редакції, яка буде відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк