АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/3149/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2757/2015 Головуючий в І інстанції: Матвєєва Н.В.
Категорія: 53 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 01 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1

секретар Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою державного закладу "Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства "Одеська залізниця" на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року у справі за позовом Вільної профспілки медичних працівників України в інтересах ОСОБА_2 до державного закладу "Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства "Одеська залізниця" про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 серпня 2015 року Вільна профспілка медичних працівників України, діюча в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5779,20грн., моральну шкоду в розмірі 3000грн.

Свої позовні вимоги заявник обґрунтував тим, що ОСОБА_2 працює дільничним лікарем-педіатром Державного закладу ?Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства ?Одеська залізниця? в м.Таврійськ Херсонської області (далі Лікарня, відповідач). Умови її праці передбачають роботу на ставку заробітної плати з доплатами відповідно до законодавства. За період квітня-липня 2015 року за розрахунковими листами ця сума заробітної плати становить 5779,20 грн. разом з індексацією, що відповідає вимогам ст.33 Закону України ?Про оплату праці?. На сьогоднішній день уповноважений Державного закладу ?Одеська залізниця? роботодавець державний заклад ?Відділкова лікарня ст.Херсон? не виплачує ОСОБА_2 заробітну плату, чим порушує ст.21, 115 КзпП України. Заробітна плата є єдиними джерелом існування її родини. Через її невиплату вона зазнала моральних страждань: безсоння, знервованість, втратила нормальні життєві звязки, через що витрачала додаткові зусилля для організації свого життя, а саме брала гроші в борг для купівлі їжі, оплати комунальних послуг.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Лікарні на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 4733,08грн., з яких утримані податки та інші обовязкові платежі, моральну шкоду в сумі 500 грн., судовий збір на користь держави в сумі 487,20 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Лікарні просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд залишив поза увагою, що Бюджетним кодексом України, Законом України ?Про державний бюджет на 2015 рік? та Порядком використання коштів медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою КМУ від 23.01.2015 року №11, визначено, що субвенція спрямовується на оплату поточних видатків закладів охорони здоровя та програм у сфері охорони здоровя, визначених у статті 1034 Бюджетного кодексу України. На сьогоднішній день Новокаховська міська рада отримала медичну субвенцію в тому числі і на Лікарню в м.Таврійськ, але грошові кошти медичної субвенції для утримання вказаного закладу не перераховує. Також вказав, що суд не врахував заперечення позивача щодо відсутності фінансування Лікарні, яка фінансується з місцевого бюджету за рахунок медичної субвенції, не надав у своєму рішенні належної оцінки норми ст.13 ЗУ ?Про оплату праці? щодо фінансування оплати праці працівників бюджетних установ і організацій на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Також вважає, що позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди та заподіяння її з вини відповідача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно довідки про доходи за 2015 рік ОСОБА_2 дійсно працює на ДЗ ?Відділкова лікарня станції Херсон ДП ?Одеська залізниця? на посаді Лікар педіатр та має заборгованість по заробітній платі за період з квітня по липень 2015 року в сумі 4733,08грн., з яких утримані податки та інші обовязкові платежі. Зазначено, що нараховано разом 5883,98грн., вказано про утримання і зазначена сума до видачі разом 4733,08грн. В довідці зазначено, що заробітна плата не виплачена у звязку з відсутністю фінансування (а.с.21).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача надав переписку між відповідачем та Новокаховською міською радою з приводу фінансування медичного закладу, з якої вбачається, що Новокаховська міська рада немає правових підстав здійснювати утримання медичного закладу, в якому працює позивачка, що поліклінічне відділення державного закладу ?Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства ?Одеська залізниця? на утримання до Новокаховської міської ради не передано, воно існує як структурний підрозділ державного закладу ?Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства ?Одеська залізниця?, що на час розгляду справи перебуває в державній власності.

Крім того, в матеріалах справи міститься ухвала Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2015 року про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом Лікарні до Новокаховської міської ради про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії (а.с.18).

Із заперечень відповідача вбачається, що зазначений позов стосується безпосередньо фінансуванні Лікарні для виплати заробітної плати та інших платежів.

Задовольняючи позов частково на підставі ст.43 Конституції України, ст.115 КЗпП України, суд дійшов до правильного висновку про наявність заборгованості по заробітній платі, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 в сумі 4733,08грн., з яких утримані податки та інші обовязкові платежі.

При цьому згідно ч.1 ст.21 Закону України ?Про оплату праці? працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

При цьому колегія суддів погоджується з розміром стягнутої на підставі ст.237-1 КЗпП України моральної шкоди в сумі 500грн., яку зазнала ОСОБА_2 внаслідок невиплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 237-1 цього Кодексу, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, суд повно, всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про те, що матеріали справи містять докази невиплати позивачу заробітної плати за період з квітня по липень 2015 року.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на те, що Новокаховська міська рада, яка отримала медичну субвенцію, в тому числі і на Лікарню в м.Таврійськ, не перераховує грошові кошти медичної субвенції для утримання вказаного закладу, не приймаються до уваги, оскільки не є підставою для позбавлення працівника права, передбаченого ст.21 Закону України ?Про оплату праці? на отримання оплати своєї праці відповідно до актів законодавства. Посилання заявника на недослідження норм ст.13 ЗУ ?Про оплату праці? щодо фінансування оплати праці працівників бюджетних установ і організацій на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань також не приймаються до уваги, оскільки вказана норма встановлює порядок фінансування і не дає права на невиплату заробітної плати, що є грубим порушення трудового законодавства з боку роботодавця, а відсутність фінансування з боку будь-якої особи не може бути підставою для невиплати нарахованої заробітної плати. Посилання заявника на відсутність доказів наявності моральної шкоди та заподіяння її позивачці з вини відповідача також слід залиши поза увагою, оскільки судом встановлено, що остання працює в Лікарні на посаді лаборанта, заробітну плату протягом чотирьох місяців від роботодавця не отримувала, а її відсутність протягом чотирьох місяців вимагає від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного закладу "Відділкова лікарня ст.Херсон Державного підприємства "Одеська залізниця" відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _______________ В.В. Майданік

Судді: _______________ О.В. Кутурланова

_______________ ОСОБА_1