Справа №345/3836/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення вкладу з нарахованими відсотками, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, 25.05.2010 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений Договір про заощадження №SAMDN1652 (вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою). За умовами договору позивач передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. на термін 12 місяців по 25.05.2011 року включно з обов'язком виплати процентів за користування вкладом. Процентна ставка по вкладу складає 19.5 % річних.

Незважаючи на закінчення строку розміщення вкладу та на неодноразові звернення позивачки з вимогою до банку виконати свої зобовязання по Договору повернути вклад, відповідач по даний час не повернув позивачці суму вкладу з нарахованими відсотками.

А тому просить, стягнути з відповідача 20 000,00 грн. неповернутого вкладу, 2 258,58 грн. відсотки по депозиту та судові витрати по справі.

Позивач та представник позивачки в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просять його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно та враховуючи вимоги чинного законодавства, щодо строку розгляду справ, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення спору по суті. Враховуючи наведене суд не приймає заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Так у судовому засіданні встановлено, що 25.05.2010 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений Договір про заощадження №SAMDN1652 (вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) (а.с.4).

За умовами договору позивач передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. на термін 12 місяців по 25.05.2011 року включно з обов'язком виплати процентів за користування вкладом. Процентна ставка по вкладу складає 19.5 % річних.

По закінченню терміну вкладу, вклад та нарховані проценти, банк зобов'язувався перерахувати на поточний/картковий рахунок Клієнта (а.с. 4).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою становить 22 258,58 грн., з яких: 20 000,00 грн. - тіло неповернутого вкладу, 2 258,58 грн. відсотки по депозиту, що підтверджується довідками відповідача від 26.05.2015 року (а.с.5,6).

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13).

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» порушив умови договору, тим самим позбавило вкладника права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, а тому, для поновлення вказаного права позов про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу з нарахованими відсотками підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного ст.ст. 16, 509, 611, 625, 631, 1058, 1060, 1061 ЦК України, керуючись ст.ст. 16, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул.Набережна Перемоги,50 м.Дніпропетровськ 49094 код ЄДРПОУ 1436050) в користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 22 258,58 грн. депозитного вкладу з нарахованими відсотками згідно Договору про заощадження №SAMDN1652 (вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) від 25.05.2010 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул.Набережна Перемоги,50 м.Дніпропетровськ 49094 код ЄДРПОУ 1436050) в користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 487,20 грн.судового збору.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: