Ухвала іменем україни
11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про зобов'язання виконати платіжне доручення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 25 квітня 2013 року між нею та приватним акціонерним товариством «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» (далі - ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна») укладено договір № 3-186/03/2010 про участь у Фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ), відповідно до умов якого ОСОБА_1 передає управителю у довірчу власність кошти з метою отримання у власність об'єкта інвестування, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ в управління для фінансування спорудження об'єкта будівництва.

На виконання умов вищезазначеного договору 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 здійснила переказ коштів у розмірі 140 тис. грн за квитанцією № ПН297 через публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-банк»), отримувач - ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна», банк отримувача - AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві.

Оскільки вказана квитанція не була виконана, грошові кошти до отримувача не надійшли, ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача виконати доручення, яке міститься в документі № ПН297, на переказ готівки у сумі 140 тис. грн на користь ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна».

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 травня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 12 серпня 2015 року, позов ОСОБА_1. задоволено.

Зобов'язано ПАТ «КБ «Актив-банк» перерахувати грошові кошти, внесені ОСОБА_1., у розмірі 140 тис. грн за квитанцією від 22 квітня 2014 року № ПН297 на рахунок ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна», банк отримувача - AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду вказаній нормі процесуального права не відповідає.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, задовольнивши позовні вимоги, керуючись положеннями ст. ст. 1089, 1091 ЦК України, п. 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виходив із того, що запровадження тимчасової адміністрації не є підставою для невиконання доручення клієнта банку про перерахування коштів на рахунок юридичної особи.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання договору «Про участь у фонді фінансування будівництва» від 25 квітня 2013 року № 3-186/03/2010 (а. с. 3-8) ОСОБА_1 22 квітня 2014 року здійснила переказ коштів у розмірі 140 000 грн за квитанцією № ПН297 через ПАТ «КБ «Актив-банк» (код 300852), отримувач ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», банк отримувача -АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (код 380805), що підтверджується квитанцією (а. с. 9).

Однак, відповідачем не були переказані вищезазначені грошові кошти на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна».

З метою повернення коштів позивачка звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 жовтня 2014 року за № 21-036-13398/14 (а. с. 11, 12) представника позивачки ОСОБА_2 повідомлено, що на підставі постанови Правління Національного Банку України від 02 вересня 2014 року № 545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 вересня 2014 року № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк» запроваджено строком на три місяці з 03 вересня 2014 року по 03 грудня 2014 року. Оскільки платежі фізичних осіб, які заблоковано в банку, не відповідають визначенню «вклад» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то у Фонду немає правових підстав для відшкодування коштів. Також повідомлено, що вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задовольняються за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку, у разі подання відповідної заяви кредитором.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23 грудня 2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 24 грудня 2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка О.В. строком на 1 рік - з 24 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року включно (копія додається).

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов'язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 1091 цього Кодексу банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Згідно з ч. 1 ст. 1092 цього ж Кодексу у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до п. 8.1., 8.2 та п. 8.3. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

Суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, керуючись вимогами зазначених норм дійшов правильних висновків про те, що оскільки розрахунковий документ та кошти позивача було прийнято банком, останній був зобов'язаний його виконати протягом операційного часу в день надходження.

Посилання заявника в касаційні скарзі на те, що судом не застосовано положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, яким врегульована процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, не обґрунтовані, оскільки зобов'язання у банку виконати платіжне доручення ОСОБА_1. виникло до запровадження тимчасової адміністрації, а саме 22 квітня 2014 року, в той час як тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк» запроваджено з 03 вересня 2014 року.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних рішення судів першої інстанції та ухвали апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. -ст. 338341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська