У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

30.10.2015 місто Ужгород

30 жовтня 2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Шепетко І.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлені особи ОСОБА_3 Адальбертивна, ОСОБА_4 Дьердь Шандрович, ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6,

встановив:

До суду надійшла скарга на дії головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6 з ненаправлення боржникам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дьерду Шандоровичу постанов про відкриття виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року та накладення на боржників штрафу за невиконання рішення суду самостійно, про скасування постанови головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6 від 6 жовтня 2015 року про накладання штрафу на ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно розяснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовується положення ст. 121 ЦПК. Уразі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань , що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: ст. 122 ЦПК про відкриття провадження по справі; ст.ст 26,27,45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків, ст. 74-77 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу ІІІ ЦПК про судовий розгляд; глав 1,2 розділу V ЦПК- щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Подана скарга не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: скарга подана та підписана від імені ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_7, але фактично скаржники просять визнати протиправними дії у відношенні інших зацікавлених осіб, якими вони не є представниками, а саме щодо ненаправлення боржникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постанов про відкриття виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року та накладення на них штрафу за невиконання рішення суду самостійно.

Крім того, згідно розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, її слід залишити без руху, надати час для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

Ухвалив:

Скаргу залишити без руху, надати заявнику час для усунення вказаних недоліків - 5 днів після отримання даної ухвали. Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду до встановленої дати, але не пізніше 16 листопада 2015 року скарга буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко