Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/137/15-ц РІШЕННЯ
24 листопада 2015 року Миколаївський районний суд Одеської області
В складі головуючого судді Горобця В.Л.
Секретаря Товт А.Л.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
З 14 липня 1999 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І ЖД № 100329. Шлюб зареєстровано Андрієво Іванівською сільською радою, Миколаївського району, Одеської області 14 липня 1999 року, актовий запис № 5. На даний час Миколаївським районним судом розглядається позовна заява про розірвання шлюбу між сторонами.
За час спільного проживання сторони придбали:
-обладнання по виготовленню вощини, яке перебуває за адресою: Одеська область, Миколаївський район, с. Андрієво Іванівка, вул. Андрія Іванова, 60, вартістю 25 000 грн.;
-мервяне обладнання по виготовленню воску, яке перебуває за адресою: Одеська область, Миколаївський район, с. Андрієво Іванівка, вул. Андрія Іванова, 60, вартістю 15 000 грн.;
-трикімнатна квартира № 1 в житловому будинку № 5 по вулиці Леніна в с. Андрієво Іванівка, Миколаївського району, Одеської області вартістю 100 000 грн.;
-автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер ВН 25 56 ЕР, зареєстрований 15.01.2014 року Березівським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, вартістю 4000 00 грн.;
-автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 26.04.2011 року Березівським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, вартістю 4000 00 грн.;
Позивачка пропонувала відповідачу добровільно поділити спільне майно, але він не погодився і всі документи на зазначене майно забрав і зберігає у себе.
Оскільки перелічене майно придбано сумісно то позивачці та відповідачу належить ? частки вищезазначеного майна.
Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 4775 гривень.
Позивачка та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.
Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги позивачки визнав частково, а саме в частині поділу лише бджолиної пасіки в кількості 10 вуликів, оскільки обладнання по виготовленню вощини та мервяне обладнання по виготовленню воску позивачу та відповідачу не належить на праві спільної сумісної власності так як перебувало у відповідача в оренді. Крім того, трьох кімнатна квартира № 1 в житловому будинку № 5 по вулиці Леніна в с. Андрієво Іванівка, Миколаївського району, Одеської області, яку відповідач придбав під час шлюбу не зареєстрована у встановленому законом порядку, а тому підстав для її поділу немає. Також представник відповідача суду пояснив, що автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер ВН 25 56 ЕР, зареєстрований 15.01.2014 року Березівським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що належить на праві власності відповідачу, ним був наче б то переданий іншому власнику за борги і його у власності відповідача немає, а тому поділу також не підлягає.
Вислухавши в судовому засіданні доводи позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 14 липня 1999 року по 02.03.2015 року перебували у шлюбі. Рішенням Миколаївського районного суду від 02.03.2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано та змінено прізвище позивачки на дошлюбне «Долінська» (а.с. 52-54).
Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).
Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Згідно п. 24 вищезазначеної Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Згідно наданих сторонами суду доказів, а також виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що обладнання по виготовленню вощини та мервяне обладнання по виготовленню воску не можу бути обєктом поділу та не відноситься до майна, яке є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, оскільки згідно матеріалів справи (а.с. 61-63) є предметом оренди, а саме дане майно згідно договору оренди від 01.02.2014 року та додатку до договору №1 від 01.02.2014 року орендувалося відповідачем ОСОБА_2 в ТОВ «Фахівець Україна».
Крім того, трикімнатна квартира № 1 в житловому будинку № 5 по вулиці Леніна в с. Андрієво Іванівка, Миколаївського району, Одеської області, яку було придбано відповідачем під час шлюбу, також не підлягає поділу між позивачкою та відповідачем, оскільки право власності на дане нерухоме майно за жодною із сторін не зареєстровано згідно закону ( а.с. 71-72).
Крім того, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Так позивачкою при поданні позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 4775 гривень 00 копійок. Вартість майна відповідно до задоволених позовних вимог позивачки складає 407500 гривень 00 копійок, що не оспорювалось сторонами. Однак згідно Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подачі позову до суду максимальна сума сплаченого судового збору при подачі справ про поділ майна становила не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 3654 гривні 00 копійок.
А тому, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, суд рахує, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654 гривні 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 15,60,213-215,218,294 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3654 гривні понесених судових витрат.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду у Одеської області протягом 10 днів з дня повного виготовлення тексту рішення через Миколаївський районний суд Одеської області.

Суддя: В.Л. Горобець