У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного лікаря комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради Стародубського Петра Аркадійовича про визнання права,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2013 року він перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» та був виписаний згідно розпорядження від 19 квітня 2014 року № 3137/234. 03 грудня 2013 року позивач звернувся до головного лікаря комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» із заявою про надання копії розпорядження від 19 квітня 2014 року № 3137/234, згідно з якого він був виписаний із травматологічного відділення, та копію історії хвороби, проте головний лікар комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» вказаних документів не надав. Зазначив, що він не отримав вищевказаних документів та на те, що він має право на доступну і повну інформацію про стан свого здоров'я, у тому числі й на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров'я.

Ураховуючи викладене, просив суд визнати дії головного лікаря комунального закладу «Криворізька міська лікарня №7» Стародубського П.А. в ненаданні ОСОБА_2 інформації про стан його здоров'я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, протиправними; зобов'язати Стародубського П.А. видати позивачу для ознайомлення копії документів: історію хвороби 11 квітня 2013 року до 19 квітня 2013 року, протокол комісії від 19 квітня 2013 року з розгляду об'єму призначеного ОСОБА_2 лікування, згідно якого позивач був виписаний з травматологічного відділення.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Останнім рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Терніського районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

07 листопада 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року, тобто після закінчення строку, встановленого ст. 325 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням апеляційного суду, обґрунтовуючи це порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно ст. 80 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. ст. 96, 97 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, в тому числі за дії органів (посадових осіб) при виконанні ними обов'язків пов'язаних з управлінням нею.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання дій Стародубського П.А. протиправними, зобов'язання видати копії історії хвороби позивача від 11 квітня 2013 року по 19 квітня 2013 року та протоколу комісії від 19 квітня 2013 року для ознайомлення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що головний лікар комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради Стародубський П.А. як фізична особа, виходячи із підстав позову не є належним відповідачем, а суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не з'ясував та не вирішив питання щодо залучення до участі у справі належного відповідача й передчасно вирішив спір, відмовивши в позові з підстав доведеності правомірності дій лікувального закладу без з'ясування питання про склад осіб, які повинні брати участь у справі.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до головного лікаря комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради Стародубського Петра Аркадійовича про визнання права, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак