Провадження № 22-ц/783/6518/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ПАТ «ВіЕс Банк»-

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2012 року у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2012 року заяву ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт в межах 6201616,64 доларів США та 165020,31 грн. на: грошові кошти, що належать ПАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд», які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 у ЛОД АТ «ОСОБА_3 Аваль», м. Львів, МФО 3253895; грошові кошти, що належать ПАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, виявлені органами державної виконавчої служби;

майно, що належить ПАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, виявлене органами державної виконавчої служби.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк».

В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постановленні ухвали суду при неповному зясуванні всіх обставин справи. Зазначає, що суд при постановлені ухвали не залучив до участі апелянта, при цьому вирішив питання про права та обовязки останнього щодо предмету нерухомого майна, на яке було накладено арешт.26.03.2007 року між ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт» та ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», було укладено кредитний договір, для забезпечення виконання якого укладено договір іпотеки, предметом якого зазначена будівля під літерою «А», загальною площею 883,1 кв. м.,що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Проектна,7, та є власністю ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт». Апелянт зазначає, що неможливо задовольнити вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» за рахунок майна ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт», що перебуває в іпотеці ПАТ «ВіЕс Банк».

Просить ухвалу суду в частині накладення арешту на майно, що перебуває у заставі ПАТ «ВіЕс Банк» та належить ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт», а саме: будівлю під літерою «А», загальною площею 883,1 кв.м., яка складається з адмінкорпусу та майстерні, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Проектна, 7, - скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «ВіЕс Банк»-ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» був у даному спорі позивачем, в тому числі субєктом права вимагати забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 п. п. 1 - 7, ч. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У пунктах 4, 10 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Встановлено, що ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»в порядку забезпечення вищезазначеного позову просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Будівельна компанія «Комфорт»та належні їм грошові кошти, які містяться на будь-яких рахунках в банківських установах, в межах суми позову у розмірі 6201616,64 доларів США та 165020,31 грн.

Задовольняючи частково клопотання про забезпечення позову районний суд вірно послався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суд першої інстанції врахував предмет позову і характер спору, пересвідчився в тому, що між сторонами виник майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи забезпечення позову районним судом вжито щодо майна в межах заявлених вимог та відсутнє співпадіння обраного виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Види забезпечення позову співмірні із заявленими позивачем вимогами та вжиті виходячи із принципів розумності і справедливості, обрані способи забезпечення позову відсутні в переліку їх обмежень, передбачених частинами 4, 5 ст. 152 ЦПК України.

Доводи апеляційної]скарги про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються права апелянта, оскільки суд при постановлені ухвали не залучив до участі у справі ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ВАТ «Електрон Банк», при цьому не вирішив питання про права та обовязки апелянта щодо предмету нерухомого майна, на яке було накладено арешт, спростовуються наступним.

Як підтвердив в суді апеляційної інстанції представник ПАТ «ВіЕс Банк», у жовтні 2013 року вони стали правонаступниками ВАТ«Електрон Банк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та статуту ПАТ «ВіЕс Банк», затвердженого загальними зборами акціонерів(протокол № 48 від 11 жовтня 2013 року), оскаржувана ухвала постановлена 07 грудня 2012 року, а тому доводи апелянта про порушення їх прав безпідставні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, є правильною по суті, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_7