У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за касаційними скаргами ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй 1/2 частину автомобіля ВАЗ-2107 державний номерний знакНОМЕР_1 та причепу, 31/400 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1 та 1/2 частину прав та обов'язків забудовника гаража, розташованого по АДРЕСА_2.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 31 травня 1969 року по 30 травня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 За час шлюбу ними було придбано автомобіль ВАЗ-2107 державнийномерний знак НОМЕР_1, причеп, 31/200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1, незакінчений будівництвом гараж, розташований по АДРЕСА_2. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказувала, що саме з цього часу її право власності є порушеним, а тому майно, придбане у шлюбі з ОСОБА_5, підлягає поділу.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року позов задоволено частково.

Розділено спільне майно подружжя та виділено у власність ОСОБА_1 наступне майно: ідеально Ѕ частини автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1; Ѕ частини причепу моделі ПГ 00.00.0, державний номерний знак НОМЕР_2; 31/400 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Визнано за ОСОБА_1 права і обов'язки забудовника на 1/2 частину гаража та прибудови до нього, що розташовані у АДРЕСА_2.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із того, що майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та визнаючи за ОСОБА_1 права і обов'язки забудовника на 1/2 частину гаража та прибудови до нього, виходив із того, що будівництво гаража та прибудови до нього було закінчено під час шлюбу позивача з ОСОБА_5, а тому остання має право на визнання за нею права прав та обов'язків забудовника та отримання правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно відповідно до вимог закону.

Також суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою не пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами установлено, що ОСОБА_1 з 31 травня 1969 року по 30 травня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

В період шлюбу ними було придбано автомобіль ВАЗ-2107, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; причеп модель ПГ 00.00.0, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням виконкому Скадовської міської ради депутатів трудящих від 20 квітня 1976 року № 54 ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво гаражу по АДРЕСА_2.

25 березня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і ОСОБА_7 було укладено договір купівлі продажу, за яким останні придбали 31/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1.

7 липня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Судами було встановлено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовано джерело і час його придбання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як убачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина і спадкоємцями за законом першої черги є його дружина - ОСОБА_2 та дочки: ОСОБА_3 і ОСОБА_8

Суди, встановивши обставини у справі, застосували до спірних правовідносин норми СК України, при цьому, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України не звернули уваги на те, що позов про поділ майна подружжя пред'явлено до спадкоємців ОСОБА_5, тобто такий спосіб захисту законом не передбачений.

Отже, у силу п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суду слід було уточнити позовні вимоги.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, і це вплинуло на законність та обґрунтованість ухвалених рішень.

Таким чином, суди, вирішуючи спір, у порушення ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, вищевказаного не врахували, не визначились з характером спірних правовідносин та правовими нормами, які підлягають застосуванню до них, та дійшли передчасного висновку про задоволення позову, а тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик