Справа № 209/3362/15-ц
Провадження № 2/209/1546/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23.02.2001 року відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 71.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 23.02.2001 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З жовтня 2009 року сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з причин психологічного характеру, що призвело до розпаду їх родини. З моменту припинення шлюбних відносин вони спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету, дитина проживає з відповідачем. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 169, 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі з 23.02.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 71 (а.с. 8).

Від шлюбних відносин сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження, актовий запис № 176 від 10.03.1995 року (а.с. 9)

Як зазначено позивачем в позовній заяві, з жовтня 2009 року по теперішній час сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3, 60, 88, 158, 169, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.02.2001 року відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 71 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Я.В. Замкова