Справа №442/5822/14-ц
Провадження №2/442/129/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року . Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Дрогобицька міська рада про усунення перешкод,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить усунути перешкоди в користуванні проїздом шириною 3,36м., біля його ділянки 3,58м.; довжиною 70,2м. з вул. Сагайдачного повз житловий будинок №104 по вул. Сагайдачного до його земельної ділянки та житлового будинку №106, які належать йому на праві приватної власності. Позивач стверджує, що відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні проїздом шляхом загромадження проїзду піском, будівельними матеріалами та будівельним сміттям, просить демонтувати браму, яка закриває проїзд з вул. Сагайдачного до будинковолодіння позивача та не ставити на зберігання транспорті засоби на вказаному проїзді.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0450 га. (кадастровий №:01:012:0154), розміщена по вул. Сагайдачного, 106 в м. Дрогобичі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 199597 від 30 жовтня 2009 року, який видано Управлінням державного комітету земельних ресурсів в м. Дрогобичі Львівської області. На даній земельній ділянці розміщений деревяно-цегляний житловий будинок «А-1» жилою площею 69,8кв.м. та загальною площею 107,6кв.м. Вказану земельну ділянку та житловий будинок позивач набув у приватну власність на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 17.09.2008 року, який був укладений між ОСОБА_4 (дарувальниця) та позивачем як обдарованим, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, за реєстровим номером 1912.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником сусіднього будинку по вул. Сагайдачного, 104 в м. Дрогобичі. Земельна ділянка по вул..Сагайдачного,104 в м. Дрогобичі не приватизована. ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

До будинку позивача попри будинок відповідачів проходить проїзд. Відповідачі безпідставно вважають, що спірний проїзд належить до їхнього будинковолодіння. Вони закрили проїзд металевою брамою, яка закрита на колодку. На проїзді знаходиться будівельне сміття, дошки, фактично по цьому проїзду до будинку позивача проїхати неможливо. Відповідачка ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 категорично заперечують право позивача на користування проїздом, тому чинять йому такого роду перешкоди.

Наявність вказаного проїзду підтверджується схем-планом належної позивачу земельної ділянки, який є в державному акті на права приватної власності на землю (межа Г-В землі загального користування проїзд) та схем-планом земельної ділянки по вул. Сагадайдачного,106 в м. Дрогобичі, який знаходиться в матеріалах інвентарної справи по даному будинку.

Не дивлячись на ту обставину, що попри будинок відповідачки проходить спільний проїзд, з метою уникнути сусідської конфліктної ситуації і надати можливість відповідачці приватизувати всю земельну ділянку, відповідач розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту, в якій земля під проїздом визначена як межа сервітутного користування для проїзду, однак відповідачка не погодилася підписати акт узгодження меж земельної ділянки.

Оскільки відповідачі відмовляються добровільно усунути перешкоди в користуванні спільним проїздом, позивач повинен вирішувати це питання в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі. Просив слухати справу без участі третьої особи Дрогобицької міської ради так як від неї надійшла відповідна заява.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча неодноразово викликалась через судові повістки. Окрім того на виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідачку ОСОБА_2 викликали в судове засідання через оголошення у пресі ( у газеті Високий Замок).

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча неодноразово викликалась через судові повістки.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Представники третьої особи Дрогобицької міської ради в судове засідання не зявились, подали відповідну заяву в якій просили слухати справу без їхньої участі та у вирішенні даного спору покладаються на думку суду.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідачки, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з вул. Сагайдачного до будинків №106 та №104 в м. Дрогобичі, які належать позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 проходить спільний проїзд, яким обидва домоволодіння користуються ще з 1932 року, що підтверджується Відповіддю Дрогобицького міського управління земельних ресурсів від 01.10.2003 року та поясненнями позивача.

Позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0450 га. (кадастровий №:01:012:0154), розміщена по вул. Сагайдачного, 106 в м.Дрогобичі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 199597 від 30 жовтня 2009 року. На земельній ділянці розміщений житловий будинок загальною площею 106,7 кв.м. Дану земельну ділянку та житловий будинок позивач набув у приватну власність на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 17.09.2008 року.

Відповідачці ОСОБА_2 належить житловий будинок по вул. Сагайдачного, 104 в м. Дрогобичі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2009 року наявного в матеріалах інвентарної справи на вищевказаний будинок.

Земельна ділянка не зареєстрована за відповідачами на праві приватної власності, їм тільки встановлено норму земельної ділянки по будинковолодінню по вул. Гагаріна , 104 (теперішня Сагайдачного) загальною площею 576,54 кв.м. що підтверджується рішенням виконкому Дрогобицької міської ради № 544 від 25.12.1953 року. У 1967 році норму земельної ділянки змінено з 576,54 кв.м. на 858 кв.м., що підтверджено відповідним рішенням виконкому Дрогобицької міської ради № 184 від 14.04.1967 року.

Тобто земельна ділянка відповідачів перебуває лише у їхньому користуванні, а не у приватній власності. Також це підтверджується Заявою Дрогобицької міської ради від 29.10.2015 року № б/н, де сказано, що земельна ділянка де знаходиться спірний проїзд не передана у приватну власність, вона належить до земель комунальної власності. Тому вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинять перешкоди позивачу ОСОБА_1 в користуванні проїздом, та зобовязані усунути вказані перешкоди шляхом очищення проїзду від піску, будівельних матеріалів та будівельного сміття, демонтажу брами, яка закриває проїзд з вул. Сагайдачного до будинковолодіння позивача та не розміщувати транспортні засоби на ньому. Відсутність реєстрації за відповідачами вищевказаної земельної ділянки підтверджується відомостями розміщеними в Публічній кадастровій карті України, яка знаходиться у відкритому доступі у мережі Інтернет.

Окрім того, наявність проїзду підтверджена матеріалами інвентаризаціної справи по будинковолодінню № 104 по вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі а.с. 22 де визначено проїзд «лінією горземфонду» та матеріалами Інвентаризаціної справи по будинковолодінню № 106 по вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі а.с. 21 позначеннями на схем плані виділено проїзд.

Посилання представника відповідача на те, що проїзду не існує та не існувало не відповідає дійсності, оскільки його наявність підтверджується відповідними офіційними документами, що містяться у матеріалах справи.

Наявність проїзду, вчинення відповідачами перешкод у користуванні проїздом та його придатності для використання підтверджується наступними доказами:

1)актом обстеження стану проїзду з вул..Сагайдачного до будинку №106 від 03.03.2014 року, складаний комісією з відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, яким встановлено, що проїзд з вул..Сагайдачного, який належить до земель загального користування і є спільним для будинковолодінь №№104 та 106 довжиною 70м. загромаджений рештком будівельних матеріалів гр..ОСОБА_2, яка є власником будинку №104, що перешкоджає проїзду транспорту спеціальних служб до будинку №106 для виконання аварійно-рятувальних робіт та не відповідає вимогам п.4.1.3. НАПБ 01.001-2004 «Правила пожежної безпеки в Україні»;

2)протоколом №16 від 08.05.2014 року засідання комісії з питань вирішення земельних спорів при Дрогобицькій міській раді, на якій було вирішено скерувати листа в Дрогобицькій МВ ГУМВСУ у Л/о щодо вчинення перешкод у користуванні проїздом гр. ОСОБА_2, прож. на ІНФОРМАЦІЯ_2);

3)листом Дрогобицької міської ради від 27.12.2013р. за №3-21/10501, за підписом секретаря ради, з якого вбачається, що гр..ОСОБА_2 прож. на ІНФОРМАЦІЯ_2; зобовязано звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку загального користування (проїзд) та не вчиняти перешкоди у користуванні вказаним вищезгаданим проїздом гр. ОСОБА_1

4)висновком експертного дослідження №23/11с від 30.12.2011 року, яким встановлено, що даний проїзд придатний для проїзду автотранспорту і відповідає вимогам державних будівельних норм.

5)Заявою Дрогобицької міської ради від 29.10.2015 року № б/н

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересів (ст. 16 ЦК України). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до ч.2, 3 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. До земель загального користування населених пунктів відносять проїзди. Відповідачка не мала права обмежити мене у користуванні проїздом до належної мені ділянки та житлового будинку, шляхом вчинення вищевказаних перешкод.

Згідно ст.321 ч.1, 2 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивачу чиняться перешкоди в користуванні майном яке належить йому на праві приватної власності, що є не допустимим, зважаючи на конституційні гарантії приватної власності, іншого доступу до свого будинковолодіння як через наявний проїзд у позивача не має, наявність проїзду встановлена судом та підтверджується відповідними доказами по справі.

Керуючись ст.ст.15, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст.83, 152 ЗК України , ст.ст. 1, 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні проїздом з вул. Сагайдачного попри житловий будинок № 104 по вул. Сагайдачного до земельної ділянки та житлового будинку №106 по вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі, що належить ОСОБА_1, ширина проїзду з вул. Сагайдачного становить 3,36 м і біля ділянки ОСОБА_1 - 3,58 м., довжина проїзду - 70,2 м.;

-забрати з проїзду пісок, різні будівельні матеріали та будівельне сміття, надати постійний доступ для безперешкодного проїзду транспортом та проходу;

- демонтувати браму, яка закриває проїзд з вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі, що перекриває проїзд до житлового будинку №106 по вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі;

- не паркувати, не ставити на зберігання транспортні засоби на вказаному проїзді.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Р.М.Дубель