Справа № 363/5092/14-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/6264/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 18 24.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Яруну Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про спонукання виконання умов договору,-

в с т а н о в и л а:

у грудні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що з 28 жовтня 2005 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

22.07.2013 року сторони уклали шлюбний договір, відповідно до п. 19 якого встановлено, що у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобов'язується протягом трьох місяців подарувати їхнім дітям житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий № НОМЕР_1 по 1/2 частині кожній дитині.

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.07.2013 року у справі № 363/2183/13-ц шлюб між сторонами розірвано, проте свій обов'язок щодо подарунку відповідач не виконав, у зв'язку з чим позивач просив зобов'язати ОСОБА_3 вчинити дії з отримання всіх необхідних, передбачених чинним законодавством України документів, необхідних для укладення та нотаріального посвідчення договорів дарування вказаного нерухомого майна і передати його у власність дітей по 1/2 частині кожному.

Рішенням Вишгородського райнного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року у задоволеноні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду і позов задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.07.2013 року сторони, перебуваючи у шлюбі, уклали шлюбний договір, відповідно до п. 19 якого визначили, що у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобов'язується протягом трьох місяців подарувати їхнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий № НОМЕР_1 по 1/2 частині кожній дитині.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду 23.07.2013 року.

Шлюбний договір у вказаній частині відповідачем не виконаний.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що сам факт невиконання шлюбного договору в частині передачі майна на користь дітей права позивача у даних правовідносинах не порушує.

Крім того встановлено, що відповідач звертався до нотаріуса, але останнім у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено в зв'язку з неподанням усіх необхідних документів для цього.

Зокрема, відсутній такий мікрорайон як ''Дівиця'' у м. Вишгород Київської області, що унеможливлює оформлення договору дарування.

Проте такий висновок суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно з ст.97 СК України у шлюбному договорі може бути визначене майно, яке дружина, чоловік передає для використання на спільні потреби сім'ї, а також правовий режим майна, подарованого подружжю у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

Сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них.

Сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу.

У шлюбному договорі сторони можуть передбачити використання належного їм обом або одному з них майна для забезпечення потреб їхніх дітей, а також інших осіб.

Сторони можуть включити до шлюбного договору будь-які інші умови щодо правового режиму майна, якщо вони не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст.100 СК України одностороння зміна умов шлюбного договору не допускається.

Зазначений шлюбний договір подружжя за життя не змінений і вони від нього не відмовилися (ст.101 СК України), вказаний договір не був розірваний (ст.102 СК України).

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з умов шлюбного договору сторони домовилися про зміну правового режиму майна, а саме про забезпечення їхніх дітей нерухомим майном (земельною ділянкою та будинком, які на праві власності належать відповідачу) у разі розірвання шлюбу в тримісячний термін у спосіб дарунку.

Tаким чином, вказані умови договору, а саме вказана домовленість щодо зміни правового режиму майна одного з подружжя тягне за собою юридичні наслідки, як для самого подружжя, так і для третіх осіб, оскільки встановлена договором зміна правового режиму майна, що належить одному з подружжя на праві приватної власності повинні враховуватися у випадку його поділу, який у даній справі відсутній.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 жовтня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про спонукання виконання умов договору відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді