АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 667/3965/15-ц Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Провадження №22ц/791/2932/2015 Доповідач Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 02 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченко А.Г.

за участю секретаря Сікори О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» про захист прав споживачів та стягнення суми банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року позивачка звернувся до суду з позовом обґрунтовуючи його тим, що 08.10.2014 року між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «НВУ «Піврічний» № 853060/2014, згідно якого банк надав їй послуги по розміщенню тимчасово вільних грошових коштів у сумі 200000 грн строком до 08.11.2015 року зі сплатою 25,45 % річних. Повернення вкладу повинно відбуватись шляхом перерахування грошових коштів на рахунок для виплат. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1». У звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року рішення №63 про початок ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», Фонд з 27.03.2015 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку. 07.04.2015 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про повернення вкладу, але її проінформували, що використання грошових коштів по її депозитному рахунку обмежене, так як на думку представників банку нею здійснені дії, повязані зі збільшенням гарантованої суми відшкодування, що потребує додаткової перевірки. Посилаючись на наведене, просила стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на її користь грошові кошти по вкладу у розмірі 200000 грн та нараховані відсотки у розмірі 5996, 44 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського вкладу «НВУ «Піврічний» № 853060/2014 від 08.10.2014 року в розмірі 200000 грн та нараховані відсотки в розмірі 5996, 44 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1»укладено договір банківського вкладу «НВУ «Піврічний» № 853060/2014, відповідно до умов якого банк на певних умовах відкрив позивачу вкладний рахунок № 2265, на який остання перерахувала 200000 грн. на строк до 08.11.2015 року з дня укладення цього договору, з процентною ставкою по вкладу 25,45 % річних (а.с.8, 9).

07.04.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою, в якій просила повернути грошові кошти в розмірі 200000 грн. за договором банківського вкладу №853060/2014 від 08.10.2014 року (а.с.10-11).

08.05.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслав позивачу відповідь, про неспроможність повернення їй вкладу, оскільки використання коштів, що знаходяться на її рахунках обмежено, бо є підстави вважати, що нею були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.12).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно з ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1»

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 вищезазначеного Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч.1 ст.26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 суму вкладу, суд першої інстанції не врахував, що з 21 листопада 2014 року у банку почала діяти тимчасова адміністрація, і задоволення вимог кредиторів банку, повернення коштів вкладників банків здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими встановлений спеціальний порядок повернення суми вкладу, та якого не дотрималась позивачка.

За таких обставин, дотримуючись положень ст.11 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК країни воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2задовольни.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 вересня 2015 рокускасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.А. Капітан

ОСОБА_4