У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нежиле приміщення за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2005 року між ним та ОСОБА_4 у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 1/10 частини будинку (магазину), розташованого на розі вулиць АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. За даним правочином відповідач отримала від нього 50 тис. грн. Він як власник цього нерухомого майна на власний розсуд здійснив переобладнання магазину, а саме: змінив систему опалення та покриття підлоги, проклав нову схему електрики, здійснив ремонт фасаду, покрівлі.

ОСОБА_3 вважав, що має право на перероблену річ, оскільки вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу. Крім того, зазначав, що ОСОБА_4 ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати за ним право власності на нежиле приміщення, розташоване на розі вулиць АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року, у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив із відсутності підстав для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Залишаючи без змін дане рішення, апеляційний суд, керувався тим, що суд першої інстанції правильно визначив юридичну природу спірних відносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що розглянувши справу за його відсутності, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки 07 вересня 2015 року він звернувся із заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою.

Статтею 305 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як убачається із матеріалів справи, представниками ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно із довіреністю від 29 квітня 2015 року (а. с. 95).

27 серпня 2015 року ОСОБА_5 була сповіщена про час та місце слухання справи, що підтверджується довідковим листом (а. с. 96).

У судовому засіданні ОСОБА_6 відмовився від представництва позивача (а. с. 111).

Разом з тим, під час слухання справи представники ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали (а.с. 117).

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач як довіритель скасував довіреність від 29 квітня 2015 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції із дотриманням норм процесуального права переглянув рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

Доводи касаційної скарги про порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 342 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик