Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.,

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривні щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дочки. А також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки за минулий час, починаючи з 12 квітня 2013 року по день подачі даного позову до суду, в розмірі по 2000 гривень щомісяця.

В обґрунтування свого позову вона посилалася на те, що проживала з відповідачем, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу протягом одинадцяти років. Під час спільного проживання, 03 листопада 2001 року у них народилася дочка ОСОБА_4, яка після припинення між нею і відповідачем фактичних шлюбних відносин і проживання однією сімєю у 2010 році, проживає з нею і знаходиться на її утриманні. В квітні 2013 року вона вже зверталася до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, однак на прохання відповідача, який пообіцяв їй надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку, вона забрала свою позовну заяву із суду. Також вона подавала позовну заяву про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки 15 жовтня 2014 року до Суворовського районного суду м. Одеси. Однак ніякого рішення по її заяві прийнято не було з невідомих їй причин. Оскільки відповідач по теперішній час ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, просить її позовні вимоги задовольнити і стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в зазначеній вище, так як відповідач працює адвокатом і має нестабільний мінливий дохід. Також вважає, необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки за минулий час.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідачка періодично у м. Одесі із-за роду своєї роботи не проживає і вихованням дочки не займається. Після припинення між ними сімейних стосунків в 2010 році, їхня дочка певний час проживає у позивачки АДРЕСА_1, де ходить в школу. А певний час, в основному у вихідні, проживає з ним. Оскільки в дні коли дочка проживає з ним, вона знаходиться на його утриманні, вважає, що ніякі аліменти відповідачці на утримання їхньої неповнолітньої дочки він платити не повинний.

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу і 03 листопада 2001 року у них народилася дочка ОСОБА_3. Після припинення фактичних шлюбних відносин і спільного проживання, неповнолітня дочка сторін залишилася проживати з матірю, позивачкою по справі в квартирі АДРЕСА_2, де ходить до шкоди №82 Київського району м. Одеси та знаходитися на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки позивачці в повній мірі не надає, посилаючись на те, що в дні, коли з ним знаходиться дочка, він їй особисто надає матеріальну допомогу, яку вважає за потрібне.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач офіційно працює адвокатом, має нестабільний, мінливий дохід, що він підтвердив в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дочки обґрунтовані, оскільки між сторонами існує спір щодо матеріального розміру участі кожного із них у виховані та утриманні дочки. Стягнення аліментів з одного з батьків, з ким не проживає дитина, передбачено Законом. Разом з тим, суд вважає, що сума аліментів, яку позивачка просить стягувати з відповідача на утримання дочки завищена.

При встановлені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дочки, суд враховує те, що відповідно до положень ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України, «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць складає: з 01 січня 2015 року - 1286 гривні, з 01 грудня - 1455 гривень. Відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. На свій стан здоровя не скаржився, що він підтвердив в судовому засіданні.

Також суд враховує те, що відповідно до норм ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 слід стягувати аліменти в розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дочки, а саме, до 03 листопада 2019 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, якими він обґрунтовував своє не визнання позову, оскільки між сторонами по справі існує спір щодо розміру матеріального забезпечення на утримання їхньої дочки і його доводи суперечать фактам, встановленим в судовому засіданні, нормам сімейного Кодексу України та моральним засадам суспільства.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки за минулий час, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачкою не доведені факти того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у звязку з його ухиленням від сплати. Посилання позивачки на те, що вона двічі подавала до суду позовні заяви про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки, від яких в подальшому відмовлялася чи вони залишалися без розгляду із-за її неявки в судові засідання, на думку суду не можуть свідчити про те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Позивачці нічого не заважала в порядку встановленому законом стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини з 2013 року, чим вона не скористалася. Інші докази в обґрунтування своїх позовних вимог, щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час, позивачка суду не надала.

Крім того, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180 -182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісяця, починаючи з 15 вересня 2015 року і до повноліття дочки, а саме до 03 листопада 2019 року.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: