Справа №339/487/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 06.10.2000 року між нею та ОСОБА_2, в якому народилися діти: сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на те, що у них виявилися різні погляди на життя, ведення господарства, виховання дітей. Особисті відносини між ними мають тривалий час негативний характер, а шлюб є формальний. Посилаючись на викладені обставини, вважає, що примирення є неможливим, просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на проживання з нею.

Позивачка підтримала свої вимоги та додатково пояснила, що сімейне життя не склалося , відповідач створив нову сімю, де зараз проживає. Вона також просила суд залишити їй прізвище, яке вона обрала при укладенні шлюбу - ОСОБА_2.

Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав заяву (а.с.16). Вказав, що шлюб є дійсно невдалим, вони не можуть разом проживати через непорозуміння та постійні сварки, він живе з іншою жінкою, тому збереження шлюбу не є можливим.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачкою, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами 06.10.2000 року укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому, актовий запис №59 ( а.с.6).

В шлюбі народилися діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, 03.05.2012 р. н. ( а.с 3-5).

З пояснення сторін встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони тривалий період не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом, а відповідач створив нову сімю.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Суд роз'яснив сторонам їх право заявляти клопотання про надання строку на примирення з метою збереження сім'ї, в якій є троє малолітніх дітей.

Проте позивачка заявила, що не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивачка, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сімї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обовязок збереження сімї при наявності їх категоричного заперечення цього.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність малолітніх дітей та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення як позивачки, так і відповідача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін та їх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв"язку із чим даний позов підлягає задоволенню.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити на проживанні з матір'ю.

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному спорі складають сплачений судовий збір в сумі 487грн.20 коп.

На підставі наведеного, ст. 55,56, 112, 160 СК, керуючись ст.130, 209, 212, 214-215ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 06.10.2000року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому Івано-Франківської області актовий запис №59 між ОСОБА_2 (дошлюбне Менів) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_6, 26.09.2002 р. н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- судовий збір в сумі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) грн. 20коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.