УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Ніна Вадимівна, приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун Марина Іванівна про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності, виселення і вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м. Одеси та Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності, виселення і вселення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір дарування від 15 лютого 2012 року на 215/1000 часток квартири № 1, в яку входить кімната площею 24,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним.

Визнано договір дарування від 07 листопада 2014 року на 215/1000 часток квартири № 1, в яку входить кімната площею 24,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 215/1000 часток квартири № 1, в яку входить кімната площею 24,3 кв. м. (в технічному паспорті вказана під номером 6) в будинку АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 215/1000 часток квартири № 1, в яку входить кімната площею 24,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_2 в 215/1000 часток квартири № 1, в яку входить кімната площею 24,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 81 гривню 20 копійок з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судового збору скасованоі ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Встановивши, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2011 року суду, на підставі якого у власність ОСОБА_3 перейшли спірні 215/1000 частини квартири, в подальшому відчужені ОСОБА_4 за договором дарування від 15 лютого 2012 року, яка, в свою чергу, відчужила вказане майно ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 07 листопада 2014 року - скасовано, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про обрання позивачем невірного способу захисту порушеного права, оскільки спірні договори дарування після скасування вказаного рішення суду не підлягають визнанню недійсними, а відчужені на підставі них спірні 215/1000 частини квартири можуть бути витребувані власником без визнання їх недійсними.

Разом з тим, врахувавши, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2014 року витребувано у ОСОБА_4 спірні 215/1000 частин квартири, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог про визнання недійсними спірних договорів дарування.

Вирішуючи спір в частині вимог за первісним позовом про визнання права власності на спірну частину квартири, апеляційний суд виходив з відсутності доказів порушення прав позивача на вказане майно після скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2011 року та витребування на його користь спірної частини квартири, у зв'язку з чим обгрунтованого відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Встановивши, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2013 року ОСОБА_4 зобов'язано звільнити кімнату площею 24,3 кв. м., яка входить до складу вказаних спірних частин квартири, апеляційний суд обгрунтовано відмовив у задоволенні вимог за первісним позовом про вселення його в спірну квартиру та виселення відповідачів із займаного житла.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд погодився з висновком про те, що відповідно до ст. ст. 405, 406 ЦК України, ст. ст. 155, 156 ЖК України до власника не може бути заявлено вимог щодо визнання його таким, що втратив право користування житлом.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу БорисоваНіна Вадимівна, приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун Марина Іванівна про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності, виселення і вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м. Одеси та Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня