Справа №464/9055/15-ц
пр.№ 2/464/2599/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Львівське комунальне підприємство «Дністер» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь 20 000,00 грн. матеріальної шкоди, 5 000,00 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Згідно ухвали судді Сихівського районного суду м.Львова від 19 листопада 2015 року, яку згідно повідомлення про вручення поштового відправлення позивачі одержали 27.11.2015 року, останнім було надано термін для усунення недоліків позовної заяви. Проте вимоги суду позивачем в повному обсязі не виконані, натомість їхнім представником подано заяву від 01.12.2015р., якою, викладено аргументацію щодо відсутності передбачених законом підстав для усунення недоліків в частині сплати судового збору за вимогою про стягнення відшкодування моральної шкоди та подачі доказів в підтвердження нанесення такої шкоди.

Так, представник позивачів вважає, що в даному випадку ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто вимог які мають грошову оцінку, а вимоги про стягнення морального відшкодування становлять 5 000,00 грн. (тобто на думку представника є майновою) та загальна ціна позову 25 000,00 грн., а тому стверджує, що при сплаті судового збору одним платежем в розмірі 487,20 грн. позивачі підставно керувались ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Однак, зазначене твердження представника позивачів є хибним, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди не являє собою вимогу майнового характеру. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З огляду на наведене, слід розмежовувати фізичну шкоду як майнову шкоду і фізичні страждання як немайнову шкоду. Поняття «моральна шкода» та форм її прояву дозволяє дійти висновку про відсутність майнової (грошової) складової в цій дефініції, а право на відшкодування моральної шкоди являється одним із основних способів захисту немайнових прав і носить немайновий характер.

Згідно положень ч.3, 4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Слід також повторно звернути увагу на те, що ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Попри те, що в ухвалі суду від 19.11.2015р. судом помилково прописано покликання на положення п.1.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», щодо сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у справах, що стосуються спорів про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної особи або юридичної особи, зазначене не позбавляє позивачів обовязку щодо сплати судового збору за подачу вищевказаного позову за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Водночас, адвокат представник позивачів згідно угоди про надання правової допомоги, чітко обізнаний про визначенні законом розміри та порядок сплати судового збору.

Враховуючи те, що позивачі у встановлений строк не усунули в повному обсязі недоліків позовної заяви, а саме в частині сплати судового збору за вимогою про стягнення відшкодування моральної шкоди, позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ЛКП «Дністер» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачу ОСОБА_1 слід повернути сплачений нею судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Львівське комунальне підприємство «Дністер» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 сплачені 487 гривень 20 коп. судового збору згідно квитанції № 0.0.459617576.1 від 11.11.2015р. в міський бюджет Сихівського району м.Львова, ГУ ДКСУ у Львівській обл., р/р 0008, МФО 825014, Код .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Суддя: Чорна С.З.