Справа № 404/3035/15-ц
Номер провадження 2/404/2136/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулось до суду із позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь незаконно отримані державні кошти в сумі 3186 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді з 15.03.1993 року, як особі, яка продовжувала працювати. 01.12.2011 року пенсіонером було надано до управління копію першої та останньої сторінки трудової книжки в звязку з звільненням із займаної посади в звязку з чим було перераховано пенсію, як непрацюючому пенсіонеру. Відповідач зобовязаний повідомляти управління про працевлаштування, так як отримує пенсію. На адресу УПФ в м. Кіровограді надійшла інформація від Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з переліком осіб одержувачів пенсії по яких виявлено факти недостовірних даних про працевлаштування пенсіонерів, серед яких була відповідач по справі, яка з 03.08.1999 року зареєстрована приватним підприємцем, а пенсіонери, які зареєстровані як фізичні-особи підприємці належать до категорії працюючих пенсіонерів. Внаслідок чого у позивача виникла сума переплати, так як за період з 01.10.2011 року по 30.03.2014 року відповідачу здійснювалася доплата згідно норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», та на день звернення до суду ОСОБА_1 не надала до УПФ України в м. Кіровограді жодних доказів закриття підприємницької діяльності.

До початку судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити, та заперечила проти застосування строку позовної давності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що нею не були нанесені збитки державі, оскільки за період з 01.10.2011 року по 30.03.2014 року вона фактично не займалася підприємницькою діяльністю та не отримувала ніяких доходів, про що свідчать надані неї податкові декларації про майновий стан і доходи за звітні (податкові) періоди 2011, 2012, 2013 та 2 квартал 2014 року. 02.07.2014 року було складено акт № 533/11-23-17-01/13 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізично особи-підприємця ОСОБА_1Ф, реєстраційний номер НОМЕР_1 за період з 01.01.2011 року по 19.06.2014 року. Згідно пп. 2.2.3 п. 2.2 цього акту визначено, що перевіркою правильності визначення оподаткованого доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, розбіжностей не виявлено. 10.07.2014 року Реєстраційною службою Кіровоградського МУЮ Кіровоградської області було повідомлено про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, про що до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців внесено запис № 3022244. Крім того, просить застосувати строк позовної давності.

Судом встановлено, що з 15.03.1993 року Управлінням пенсійного фонду України в м. Кіровограді ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як особі, яка продовжувала працювати.

01.12.2011 року пенсіонером було надано до управління копію першої та останньої сторінки трудової книжки в звязку з звільненням із займаної посади в звязку з чим було перераховано пенсію, як непрацюючому пенсіонеру. Відповідач зобовязаний повідомляти управління про працевлаштування, так як отримує пенсію.

На адресу УПФ в м. Кіровограді надійшла інформація від Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з переліком осіб одержувачів пенсії по яких виявлено факти недостовірних даних про працевлаштування пенсіонерів, серед яких була ОСОБА_1, яка з 03.08.1999 р. зареєстрована приватним підприємцем, а пенсіонери, які зареєстровані як фізичні-особи підприємці належать до категорії працюючих пенсіонерів, в звязку з чим управління не мало даних про реєстрацію особи підприємцем, про що відповідач не повідомила управління.

За період з 01.10.2011 року по 30.03.2014 р. відповідачу здійснювалася доплата згідно норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» за період з 01.01.2011 р.

Згідно довідки розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі № 150640 ОСОБА_1 за період з 01.10.2011 р. по 30.03.2014 р. переплата становить 3186 грн. (а.с. 3).

Відповідно до податкових декларацій про майновий стан і доходи за звітні (податкові) періоди 2011, 2012, 2013 та 2 квартал 2014 року вбачається, що фактично в зазначений час ОСОБА_1 не займалася підприємницькою діяльністю та не отримувала ніяких доходів (а.с. 38-45).

02.07.2014 року було складено акт № 533/11-23-17-01/13 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізично особи-підприємця ОСОБА_1Ф, реєстраційний номер НОМЕР_1 за період з 01.01.2011 року по 19.06.2014 року. Згідно пп. 2.2.3 п. 2.2 цього акту визначено, що перевіркою правильності визначення оподаткованого доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, розбіжностей не виявлено (а.с. 29-37)

10.07.2014 року Реєстраційною службою Кіровоградського МУЮ Кіровоградської області було повідомлено про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, про що до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців внесено запис № 3022244 (а.с. 27).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

У відповідності до ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм права слід зробити висновок, що обов'язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше є, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи пенсійного фонду недостовірних даних.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13) і постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-91 цс 14), прийнятими за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Таким чином, оскільки відповідачу була нарахована та виплачена пенсія, як засіб до існування, оскільки крім пенсії відповідач не отримувала жодних доходів, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда