АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/392/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кузьменко І.О.
Провадження № 22-ц/789/1251/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Підволочиського районного суду від 03.08.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 4655 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає 102409 грн. та 467,12 грн. пені.

В апеляційній скарзі ПАТ "Креді Агріколь Банк" просить скасувати вказане рішення, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Скаргу обґрунтовує тим, що суд вийшов за межі позовних вимог та стягнув суму заборгованості за кредитом на іншу дату, ніж просив Банк, а саме стягнув заборгованість станом на 27.07.2015 року замість станом на 16.03.2015 року. Звертає увагу на те, що судом допущено помилку у розрахунку заборгованості. Також вважає безпідставною відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з нарахованих відсотків, прострочених відсотків та пені. Крім цього, вважає, що суд безпідставно ухвалив рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у гривні, хоча банк просив стягнути заборгованість в доларах США на підставі генеральної ліцензії НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями.

У судове засідання представник апелянта, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідачі відносно апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити. Також, у письмових запереченнях звертають увагу на те, що станом на 22.04.2015 року ними була погашена уся прострочена заборгованість за договором кредиту.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ "Креді Агріколь Банк" підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зобов'язаний вирішити наступні питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Задовольняючи позов частково, суд обґрунтував свої висновки тим, що ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 внаслідок виконання зобов'язання не в повному обсязі порушено майнові права ПАТ "Креді Агріколь Банк", які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором, яка з врахуванням погашення відповідачами простроченого тіла кредиту, відсотків по кредиту і прострочених відсотків по кредиту визначена судом у розмірі 4655 доларів США.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 01.07.2008 року між АТ "Індустріально-Експортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0176-і, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 15000 дол. США зі сплатою 13,40 % річних строком з 01.07.2008 року по 30.06.2028 року.

Свої зобов'язання за договором банк виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000 дол. США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 0176-і.

Крім цього, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором 01.07.2008 року із ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № 0049-і, згідно умов якого вона несе солідарну відповідальність перед банком у випадку невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Заперечуючи відносно позову банку, відповідачі звертали увагу на те, що у них дійсно існувала незначна заборгованість за відсотками з користування кредитом (сам кредит ними проплачено згідно графіку до 2024 року включно), яка повністю була погашена в ході розгляду справи в суді (станом на 22.04.2015 року) після відмови банку реструктуризувати суму кредиту, що залишилася.

Суд належним чином заперечень відповідачів щодо наявності у них такої простроченої заборгованості, як підстави для задоволення вимог позивача про дострокове стягнення усієї суми кредиту, не перевірив.

Також, суд взагалі не звернув уваги на те, що саме факт прострочення сплати відповідачами чергової частини боргу, що полягала у несплаті на час звернення з позовом протягом трьох місяців відсотків за користування кредитом, й став підставою звернення банку з даним позовом (про дострокове стягнення усієї суми кредиту), у зв'язку з чим при ухваленні рішення безпідставно не застосував до спірних правовідносин ч.2 ст.1050 ЦК України.

Так, згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст.629 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Додатком 1 до кредитного договору, укладеного між сторонами в справі встановлено графік погашення заборгованості, з якого вбачається, що сума боргу повинна була погашатися відповідачем щомісячними платежами в розмірі 180,18 доларів США за період з липня 2008 року до червня 2028 року, які повинні були вноситись до 15 числа кожного місяця. Дана сума заборгованості складається з суми кредиту та процентів за його користування. (а.с.28-32).

Як вбачається з матеріалів справи (змісту самої позовної заяви - а.с.4.), на час звернення банку з позовом відповідачами прострочено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 340,17 доларів США, у зв'язку з чим нараховано пеню в розмірі 467,12 грн. Прострочення платежів за тілом кредиту немає. Більше того, тіло кредиту відповідачами проплачено згідно графіку майже на десять років наперед (рахунок строкової заборгованості, зазначеної позивачем у позовній заяві в сумі 5990,16 дол. США відповідає періоду погашення згідно графіку станом на грудень 2024 року!).

Відсутність простроченої заборгованості за тілом кредиту згідно графіку стверджується й довідкою ПАТ "Креді Агріколь Банк" від 29.07.2015 року, де зазначено, що в період з 01.07.2008 по 27.07.2015 року ОСОБА_1 сплачено на погашення тіла кредиту 8720,78 доларів США (а.с.86).

Крім цього, з копій квитанцій, долучених відповідачем до матеріалів справи, вбачається, що 20-21 квітня 2015 року, ОСОБА_1 внесено відповідно 250 і 160 доларів США, а всього - 410 доларів США на рахунок банку на погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом, а також 918 грн. пені (а.с.66-68).

Таким чином, з врахуванням того, що прострочена заборгованість за відсотками, яка існувала на час звернення з позовом у розмірі 340,17 дол. США і нарахована у зв'язку з цим пеня в сумі 467, 12 грн., станом на 22.04.2015 року відповідачами погашена повністю, а прострочення будь-яких інших платежів за будь-який інший період підставою позовних вимог про стягнення усієї суми кредиту не було, колегія суддів приходить до висновку, що передбачених законом (ч.2 ст.1050 ЦК України) підстав для дострокового солідарного стягнення з відповідачів в користь позивача усієї суми кредиту, що залишилась, на день ухвалення судом рішення не було.

За вказаних обставин, висновки суду першої інстанції про наявність у відповідачів заборгованості перед позивачем у сумі 4655 дол.США є такими, що не відповідають обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального права.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невірне застосування норм матеріального права.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга ПАТ "Креді Агріколь Банк" підлягає до часткового задоволення - скасування рішення Підволочиського районного суду від 03.08.2015 року та ухвалення у даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за безпідставністю.

При цьому, у зв'язку з відмовою у позові банку в повному обсязі, доводи апеляційної скарги в частині невірного визначення судом розміру заборгованості, що полягає у нестягненні судом нарахованих відсотків, прострочених відсотків та пені, а також в частині визначення гривневого еквіваленту заборгованості, колегія суддів вважає такими, що на увагу не заслуговують, оскільки правового значення для вирішення спору не мають.

Керуючись ст.ст.303 ч.3, 305 ч.2, 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.3, 4; 313; 314 ч.2, 316 ч.1; 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.526, 530 ч.1, 541, 545 ч.3, 553, 554, 610, 611, 612 ч.1, 629, 1050 ч.2, 1054 Цивільного кодексу України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" - задовольнити частково.

Рішення Підволочиського районного суду від 03 серпня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в позові Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :