Справа № 2-1575/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2010 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру в особі Львівської регіональної філії ДО „Центр державного земельного кадастру, третіх осіб - Третьої Львівської нотаріальної контори, садівничого товариства „Садівник про зобовязання до вчинення дій та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 29 березня 2010 року до Державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру в особі Львівської регіональної філії ДО „ Центр державного земельного кадастру, третіх осіб - Третьої Львівської нотаріальної контори, садівничого товариства „Садівник про зобовязання до вчинення дій та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що її вона є сестрою ОСОБА_2 (дівоче прізвище - Копніна) ОСОБА_3. 24 вересня 2007 року ОСОБА_2 померла. Вона,позивачка, до смерті і після смерті проживала разом із ОСОБА_2 у квартирі № 4 за адресою: м. Львів, вул. Ветеранів, 5. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - земельна ділянка, призначена для ведення садівництва, що знаходиться в урочищі Голоско у м. Львові. Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 набула у власність в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4, якому ця земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111ЛВ № 032770. Прийняття ОСОБА_2 вказаного спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.04.2007 року. Після отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 вчинила всі передбачені законодавством дії щодо реєстрації права власності на успадковане майно, зокрема, 30.08.2007 року звернулась за виготовленням технічної документації на земельну ділянку та отриманням державного акту. На підставі вказаної заяви, відповідачем у справі ,було виготовлено технічну документацію для переоформлення державного акта на право власності на земельну ділянку №110 садівничого товариства «Садівник» у м.Львові, в урочищі «Голоско» та державний акт про право власності на земельну ділянку. Однак, ОСОБА_2 не змогла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності на неї через раптову смерть 25.09.2007 року.Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, на сьогодні позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не отри мала такого державного акту на землю. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті ОСОБА_2, її права та обовязки, що належали померлій на час відкриття спадщини, у порядку спадкування переходять до її спадкоємців. Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є її сестра ОСОБА_1

З врахуванням зазначеного та того факту, що, як вже зазначалося вище, за спадкодавцем не була здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку через його раптову смерть, а тому позивачка не може у відповідності до вимог ст. ст. 182, 1299 ЦК України самостійно зареєструвати право власності на земельну ділянку № 110, площею 0,0754 га, садівничого товариства «Садівник» у м. Львові, в урочищі «Голоско», кадастровий номер :05:006:0110, що прийнята ним у спадщину, та реалізувати свої повноваження власника щодо зазначеного нерухомого майна.

Просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку № 110 , розташовану у садівничом товаристві „Садівник , в урочищі „Голоско, площею 0,0754 га, кадастровий номер :05:006:0110, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 вересня 2007 року. Зобовязати Державне підприємство „Центр Державного земельного кадастру в особі Львівської регіональної філії ДО „ Центр державного земельного кадастру внести зміни в Державний реєстр земель та зареєструвати за нею, ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку № 110, розташовану у садівничом товаристві „Садівник, в урочищі „Голоско, площею 0,0754 га, кадастровий номер :05:006:0110.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, представила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки доручає представляти свої інтереси ОСОБА_5

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру в особі Львівської регіональної філії ДО „ Центр державного земельного кадастру в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений під розписку.

Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, скерував заяву на адресу суду 25.05.2010 року з клопотанням розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори.

Представник третьої особи садівничого товариства „Садівник в судове засідання не зявився, хоча належним чином про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши обєктивні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (дівоче прізвище - Копніна) ОСОБА_6 є сестрою ОСОБА_2 (дівоче прізвище - Копніна) ОСОБА_3, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, (а.с.9-11)

24 вересня 2007 року ОСОБА_2,Т.О. померла, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 25.09.2007 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 6144 та видано свідоцтво про смерть.(а.с.ІЗ)

До моменту і після смерті разом із ОСОБА_2 у квартирі № 4 за адресою: м. Львів, вул. Ветеранів, 5, проживала позивачка, що стверджується довідками з ЛКП „Янів- 405(а.с.14)

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - земельна ділянка, призначена для ведення садівництва, що знаходиться в урочищі Голоско у м. Львові. Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 набула у власність в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, якому ця земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111ЛВ № 032770. (а.с.21)

Прийняття ОСОБА_2 вказаного спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.04.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3- 963. (а.с.22)

Відтак, з врахуванням того, що ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець ОСОБА_4 прийняла спадщину та не була усунена від права на спадкування, згідно ст. 1277 ЦК України відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою та, відповідно, відсутні підстави для переходу спадщини у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 1299 ЦК України встановлено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 вчинила всі передбачені законодавством дії щодо реєстрації права власності на успадковане майно, зокрема, 30.08.2007 року звернулась за виготовленням технічної документації на земельну ділянку та отриманням державного акту. На підставі вказаної заяви, відповідачем у справі, було виготовлено технічну документацію для переоформлення державного акта на право власності на земельну ділянку №110 садівничого товариства «Садівник» у м. Львові, в урочищі «Голоско» за кадастровим номером :05:006:0110, та державний акт про право власності на земельну ділянку.(а.с.24-29)

Однак, ОСОБА_2 не змогла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності на неї через раптову смерть 25.09.2007 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З врахуванням того, що ОСОБА_2 заповіту не залишила, спадкоємців першої черги немає , єдиним родичем ОСОБА_2 є її рідна сестра - ОСОБА_1, яка на момент смерті постійного проживала з померлою, та у встановлений законодавством строк не відмовилася від прийняття спадщини, отже , спадкоємцем ОСОБА_2 за законом є Позивач, який прийняв спадщину.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.І ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові: право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. б ч. 2, 6 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, як встановлено в судовому засіданні , ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власника стосовно успадкованої земельної ділянки з наступних причин.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, видача державних актів на право власності на земельну ділянку та їх реєстрація здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Таким чином, державний акт на земельну ділянку №110, площею 0,0754 га, садівничого товариства «Садівник» у м. Львові, в урочищі «Голоско», кадастровий номер :05:006:0110, підлягав видачі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2, на підставі чого мала б бути здійснена реєстрація права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Однак, відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті ОСОБА_2, її права та обовязки, що належали померлій на час відкриття спадщини, у порядку спадкування переходять до її спадкоємців.

З врахуванням зазначеного та того факту, що, як вже зазначалося вище, за спадкодавцем не була здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку через його раптову смерть, позивач не може у відповідності до вимог ст. ст. 182, 1299 ЦК України самостійно зареєструвати право власності на земельну ділянку №110, площею 0,0754 га, садівничого товариства «Садівник» у м. Львові, в урочищі «Голоско», кадастровий номер :05:006:0110, що прийнята ним у спадщину, та реалізувати свої повноваження власника щодо зазначеного нерухомого майна.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,61, 86, 88, 169, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.81 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1258, 1262, 1268,1296,1297 ЦК України , суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 110 , розташовану у садівничом товаристві „Садівник , в урочищі „Голоско, площею 0,0754 га, кадастровий номер :05:006:0110, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 вересня 2007 року.

Зобовязати Державне підприємство „Центр Державного земельного кадастру в особі Львівської регіональної філії ДО „ Центр державного земельного кадастру внести зміни в Державний реєстр земель та зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 110, розташовану у садівничом товаристві „Садівник, в урочищі „Голоско, площею 0,0754 га, кадастровий номер :05:006:0110.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_7