Справа №: 398/1849/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

"23" червня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Нероди Л.М.

при секретарі Борозній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії скаргу Комунального підприємства «Теплокомуненерго», зацікавлена особа ОСОБА_1, особа, рішення якої оскаржується - державний виконавець відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулося до суду зі скаргою, де просить: визнати дії державного виконавця Алібаби К.І. щодо винесення постанови 13.03.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46857365, а саме судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду від 05.01.2015 року по справі № 398/8066/14-ц про примусове виконання судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 10 095,76 грн та 121,80 грн. судового збору незаконними.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46857365, у звязку з тим, що судовий наказ не відповідає вимогам, встановленим статтею 18 даного закону, а саме відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Вказує, що дії державного виконавця Алібаби К.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконними та суперечить нормам законодавства, підлягає скасуванню.

Таким чином, скаржник просить скаргу задовольнити.

Сторони на розгляд скарги не явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника КП «Теплокомуненерго» надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутність, вимоги заявлені в скарзі підтримують. Державний виконавець надіслав заперечення на скаргу та заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд ухвалив, провести розгляд скарги за відсутності осіб, які не явились на розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності ідентифікаційного номеру в судовому наказі.

Відповідно до постанови державного виконавця від 13.03.2015, зазначено, що на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній ідентифікаційний номер боржника або серія паспорта боржника - відмовлено у відкритті провадження.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначається, що повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або

інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

В постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року зазначено, державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обовязки, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а відомості про ідентифікаційний номер або номер та серію паспорта боржника можуть бути надані лише на вимогу державного органу. Крім того, позбавлений такої можливості й суд, зважаючи на процедуру розгляду заяв про видачу судового наказу, який відбувається без судового засідання та виклику стягувача та боржника для заслуховування їхніх пояснень.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду від 05.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги з централізованого теплопостачання в сумі 10 095,76 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. та 03.02.2015 року судовий наказ набрав законної сили.

13.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній ідентифікаційний номер боржника або серія паспорта боржника.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, постанова ВП № 46857365 від 13.03.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення та дії державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 05.01.2015 року є неправомірними.

При цьому суд не має права зобовязувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а тому суд не може зобовязати державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3 не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, тому за подання скарги судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 386-388 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати рішення державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46857365 від 13.03.2015 року неправомірним.

Скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46857365 від 13.03.2015 року.

В решті вимог - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.М.Нерода