Провадження № 6/742/149/15
Єдиний унікальний № 742/2917/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд в складі головуючого судді Коваленка А.В. за участі секретаря Гапоненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1. про надання дозволу на примусове проникнення до житла квартири за адресою м.Прилуки, вул.1-го Травня, будинок,113 квартира 101,-

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла квартири за адресою м.Прилуки, вул. 1-го Травня, будинок,113 квартира 101 з метою вчинення необхідних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» про виселення малолітньої ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні ВДВС державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2/742/973 від 05.12.2014 року по виселенню ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3 з квартири за адресою м.Прилуки, вул.1-го Травня, будинок113 квартира 101.

25 березня 2015 року постановою державного виконавця Молошної Л.І відкрито виконавче провадження ВП № 47019754 по вищезазначеному виконавчому листу, надано строк добровільного виконання рішення суду до 01.04.2015року. Копію постанови направлено боржнику.

Разом з тим, боржник добровільно не виконує рішення Прилуцького міськрайонного суду у встановлений державним виконавцем строк.

Сторони виконавчого провадження відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Державний виконавець належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Як вбачається з наданих суду матеріалів виконавчого провадження ВП № 47019754 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/742/973/14 виданого 19.12.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, відкрито виконавче провадження. Боржнику надано добровільний термін виконання рішення суду до 01.04.2015 року.

Згідно п. 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Державний виконавець зазначає, що боржником вказана постанова у встановлений строк добровільно не виконана.

Відповідно до вимог ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно вимог ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Однак у матеріалах справи маються лише акти державного виконавця від 16.04.2015,07.05.2015 та 25.11.2015, з яких вбачається, що при виході за адресою м.Прилуки, вул.1-го Травня, будинок113 квартира 101 доступу до квартири не було, встановити факт проживання неповнолітньої ОСОБА_2 не було можливості, а доказів які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження суду не надано.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 31 зазначеного вище Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст.47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, не можна стверджувати про обізнаність боржника про дане виконавче провадження, а тому і про його невиконання у добровільному порядку рішення суду.

Як вбачається з матеріалів подання, доказів на підтвердження вручення боржнику вказаної постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення боржнику останні не містять.

Таким чином суд приходить до висновку про безпідставність посилань державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання обов'язків у виконавчому провадженні покладених на нього законом, зокрема, виконання рішення суду у добровільному порядку, оскільки факт обізнаності останнього про відкриття виконавчого провадження не підтверджений належними доказами.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 2.12.2010 року у справі «Ратушна проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вищевикладене свідчить про невжиття державним виконавцем всіх можливих та необхідних заходів для примусового виконання рішення суду і недоведеність умисного ухилення боржника від виконання рішення у добровільному порядку, ігнорування вимог державного виконавця, у зв'язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 376 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла квартири за адресою м.Прилуки, вул. 1-го Травня, будинок,113 квартира 101 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В.Коваленко