Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Обґрунтовував вимоги тим, що за договором банківського вкладу «Ювілейний» № 1061/2011-222 від 11 листопада 2011 року він передав банку депозитні кошти у розмірі 1 555 000 грн на строк із 11 листопада 2011 року по 11 липня 2013 року із умовою сплати 20 % річних. 03 листопада 2014 року він звернувся із заявою про повернення сум за договором депозиту, у чому відповідач відмовив із посиланням на те, що вклад відсутній та має місце незаконне привласнення коштів колишніми працівниками відділення банку, за фактом чого триває досудове розслідування у межах кримінальної справи.

Посилаючись на те, що договірні відносини виникли між ним та банком, а не його працівниками, ОСОБА_3 просив суд стягнути із ПАТ «КБ «Хрещатик» на його користь суму вкладу у розмірі 1 555 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто із ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_3 суму вкладу у розмірі 1 555 000 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Хрещатик», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України).

Згідно п. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У справі встановлено, що за договором банківського вкладу «Ювілейний» № 1061/2011-222 від 11 листопада 2011 року ОСОБА_3 передав банку депозитні кошти у розмірі 1 555 000 грн на строк із 11 листопада 2011 року по 11 липня 2013 року із умовою сплати 20 % річних. У поверненні вкладу за заявою позивача від 03 листопада 2014 року відмовлено.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши обставини, щодо яких виник спір, врахувавши зміст вимог і заперечень сторін та належно оцінивши здобуті докази, суди виходили із того, що обов'язок ПАТ «КБ «Хрещатик» повернути вклад у розмірі 1 555 000 грн обумовлений умовами договору банківського вкладу та вимогами закону. Доводи відповідача щодо наявності обставин про повернення сум за цим вкладом позивачу спростовані судами із належним вмотивуванням таких висновків та посиланням на відповідні докази, зокрема на висновки почеркознавчої експертизи від 29 грудня 2014 року № 572/тдд та від 27 листопада 2014 року № 573/тдд.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Норми матеріального права судами застосовано правильно. Порушень процесуального закону не вбачається. Підстави для скасування оскаржуваних судових відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко