Справа № 497/1556/15-ц
Провадження № 2-п/497/7/15
УХВАЛА

18.11.2015 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 21.09.2015 року, було задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 борг на користь позивачки в розмірі 108150,00 грн., та судові витрати по справі.

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, оскільки проживала за іншою адресою, та вона не згодна із суттю рішення суду, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 шахрайським чином ввів її в оману при отриманні від ОСОБА_2 позики, про що надала копію заяви про звернення нею з цих підстав до Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Заявниця ОСОБА_4 до суду не зявилася, надало до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні висловилися проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки ОСОБА_4 у своїй заяві визнає отримання нею зазначеної у рішенні суду позики, а її обвинувачення в адресу іншого відповідача не стосується суті розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 вказує на те, що вона фактично проживає в м. Одеса, а не за місцем своєї реєстрації, куди направлялися судом виклики про час та місце судових засідань, тому їй не було відомо про місце та час розгляду справи.

Крім цього, заявниця посилається на те, що з рішенням вона категорично не згодна, оскільки відповідач ОСОБА_3 шахрайським чином ввів її в оману при отриманні від ОСОБА_2 позики, про що надала копію заяви про звернення нею з цих підстав до Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області про скоєння останнім кримінального правопорушення.

Із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що ОСОБА_1 визнає отримання нею, разом з ОСОБА_3 позики у ОСОБА_2 в розмірі зазначеному в рішення суду.

Крім цього, заявницею до суду не надано інформації з відповідним підтвердженням про результати її заяви до Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_3 при отриманні вказаної в рішенні суду позики, при тому, що вона звернулася до правоохоронних органів ще 29.09.2015 року.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявницею до суду, при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, не надані докази, на які вона посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 230-232 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 Анатоліївни про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Розяснити заявниці, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене нею в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду направити сторонам по справі.

Суддя