У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог вказувало на те, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1. ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії у вказану квартиру. На початку опалювальних сезонів у жовтні 2010, 2011, 2012 та 2013 років ним здійснювалась подача теплової енергії до будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується актами, тому, між сторонами склалися відносини із постачання теплової енергії. Нарахування за використану теплову енергію здійснюються відповідачу за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 652 від 20 жовтня 2010 року та № 261 від 22 квітня 2011 року.

Посилаючись на те, що відповідач не оплачував надані послуги в результаті чого в останнього утворилась заборгованість на суму 9 853 грн 23 коп, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Сміла Енергоінвест» про захист прав споживача.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказував на те, що за період опалювального сезону 2010, 2011, 2012 та 2013 років платежі за спірні послуги ним не здійснювались, оскільки такі послуги від ТОВ «Сміла Енергоінвест» жодного разу не отримував і не має наміру отримувати у подальшому, оскільки в його квартирі відсутні прилади опалення (батареї) як такі, що вийшли з ладу, і всі стояки, які проходять через його квартиру, від'єднанні у підвальному приміщенні будинку від загальної системи теплопостачання балансоутримувачем будинку ще у 2009 році, що підтверджується актами від 07 вересня 2009 року та 09 листопада 2010 року. Про факт відключення його квартири від системи теплопостачання він неодноразово повідомляв письмовими заявами як керівництво КП «Смілакомунтеплоенерго», так і ТОВ «Сміла Енергоінвест», в зв'язку із чим вважає, що він не має жодних зобов'язань перед ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Крім того, ОСОБА_6 вказував на те, що своїми вимогами ТОВ «Сміла Енергоінвест» порушує його права як споживача, чим завдає йому моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 10 тис. грн., які просить стягнути з ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтнтя 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Сміла Енергоінвест» відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Сміла Енергоінвест», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Судові рішення не оскаржуються в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6, у зв'язку з чим відповідно до положень ч. 1 ст. 335 ЦПК України справа в цій частині колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не переглядається.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Судами встановлено та не спростовано сторонами, що ОСОБА_6 є мешканцем квартири АДРЕСА_1, на якого покладено обов'язок з утримання вказаної квартири.

ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача - будинок АДРЕСА_1.

Тарифи, за якими здійснюються нарахування за використану теплову енергію затверджені рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 652 від 20 жовтня 2010 року та № 261 від 22 квітня 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2010, 2011, 2012 та 2013 років ТОВ «Сміла Енергоінвест» здійснювалась подача теплової енергії, зокрема, до будинку по АДРЕСА_1

Згідно з оборотно-сальдовою відомістю по особовому рахунку № 51 за опалення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 має заборгованість на суму 9 853 грн 23 коп.

Правильність розрахунку відповідачем не спростована.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6 вказував на безпідставність вимог ТОВ «Сміла Енергоінвест», оскільки він відмовився від послуг із постачання теплової енергії, про що постачальник таких послуг був повідомлений, а 07 вересня 2009 року відбулось від'єднання його квартири від системи теплопостачання будинку.

З листа виконавчого комітету Смілянської міської ради від 02 листопада 2009 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 є дев'ятиповерховим панельним будинком на 11 під'їздів, що побудований у 1980 році та знаходиться в задовільному стані. У 2004 році будинок переданий на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок». Заяв щодо аварійності будинку від голови правління та членів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не надходило.

Згідно акта від 07 вересня 2009 року, який складено та підписано головою правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок» ОСОБА_7 та власниками квартир за №НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1, вбачається, що вказані квартири були від'єднані від магістралі теплопостачання.

За змістом акта від 15 листопада 2010 року, що складений представниками ТОВ «Сміла Енергоінвест» та мешканцем квартири АДРЕСА_1 вбачається, що при обстеженні вказаної квартири встановлено, зокрема, що елементи опалення в квартирі відсутні, оскільки зняті мешканцем квартири самостійно.

Матеріали справи містять заяви ОСОБА_6, за змістом яких останній відмовляється від виконання свого обов'язку з оплати послуг з постачання теплової енергії з тих підстав, що в його квартирі відсутні радіатори та елементи опалення.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що весь багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 було відключено від мереж централізованого опалення із дотриманням вимог чинного законодавства, яке регулює таке відключення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Сміла Енергоінвест», суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за відсутності укладеного між сторонами договору, який має врегульовувати правовідносини з приводу надання послуг із забезпечення квартири відповідача тепловою енергією та здійснення оплати цих послуг, у позивача відсутні правові підстави вимагати сплати відповідачем грошових коштів за надані послуги.

Проте, повністю з висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Спір між сторонами виник у зв'язку із несплатою ОСОБА_6 послуг із надання теплової енергії, які надавалися ТОВ «Сміла Енергоінвест» у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, у якому проживає відповідач.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець ‒ суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця ‒ надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з положеннми п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого

опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно з якими відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано сторонами, що у жовтні 2010, 2011, 2012 та 2013 років ТОВ «Сміла Енергоінвест» здійснювалась подача теплової енергії до будинку по АДРЕСА_1, який не відключено у передбаченому законом порядку від мереж централізованого опалення і частиною якого є квартира ОСОБА_6

Тому, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку, зокрема надання послуг з подачі теплової енергії до будинку, який не відключено від мереж централізованого опалення, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним надавачем послуг не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів.

Оскільки судом апеляційної інстанції, у порушення вимог статей 212-214, 303, 315 ЦПК України, не враховані вказані вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвала апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року підлягає скасуваннюв частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ТОВ «Сміла Енергоінвест» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року скасувати в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик