Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа управління Пенсійного фонду в м. Ужгород, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Маючи право вибору пенсії відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених військової служби та деяких інших осіб» вона звернулася до Ужгородського ОМВК з документами про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до ст. 30 вищезазначеного Закону. На теперішній час заявниця отримує пенсію за віком і за призначенням пенсії у разі втрати годувальника не зверталася у зв`язку з тим, що розмір її пенсії за віком перевищував пенсію у разі втрати годувальника. Однак під час попереднього розгляду документів, які вона подала для призначення пенсії виявилося що у свідоцтві про одруження прізвище ім"я та по батькові її чоловіка зазначене як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про смерть - ОСОБА_3 . Згідно військового квитка, виданого Ужгородським об`єднаним міським військовим комісаріатом в Закарпатській області повне ім`я її покійного чоловіка ОСОБА_2 . Зазначені розбіжності перешкоджають їй у оформленні пенсії, а тому просить суд заяву задовольнити та встановити факт, що ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про одруження від 23.12.1953 року та ОСОБА_3 , вказаний у свідоцтві про смерть від 07.09.1998 року є однією і тією ж особою, а також встановити належність свідоцтва про одруження від 23.12.1953 року та свідоцтва про смерть від 07.09.1998 року одній і тій самій особі.

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви уточнила, надала пояснення, аналогічні зазначеним вище та просила встановити факт, що має юридичне значення, визнавши, що ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про одруження від 23.12.1953 року та ОСОБА_3 , вказаний у свідоцтві про смерть від 07.09.1998 року є однією і тією ж особою.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.11.2015 року, про причини неявки суд не повідомив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснила, що заявниця ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_2 є її батьками. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , однак у свідоцтві про смерть було неправильно зазначено прізвище останнього, а саме зазначено ОСОБА_3 , замість правильного ОСОБА_2 . Вказана розбіжність у зазначенні прізвища покійного чоловіка заявниці та батька свідка унеможливлює для заявниці оформити пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заслухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 23.12.1953 року ОСОБА_2 , 1926 року народження та ОСОБА_5 , 1934 року народження, уродженка с. Помоклі Переяслав-Хмельницького району Київської області, в с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області уклали шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

В судовому засіданні також досліджено паспорт заявниці серії НОМЕР_1 , що виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 20.07.2002 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Помоклі Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджує, що остання є особою, яка 23.12.1953 році уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.03.1955 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Волосянка Великоберезнянського району народилася ОСОБА_7 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом також досліджено долучені до матеріалів справи військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий Ужгородським міським військовим комісаріатом Закарпатської області на ім»»я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та посвідчення про нагородження медаллю «Ветеран Збройних сил СССР» гв. прапорщика ОСОБА_2 від 01.08.1977 року.

Водночас, у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 виданого 07.09.1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради прізвище покійного чоловіка заявниці зазначено як ОСОБА_3 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 роки помер.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що вказана помилка призводить до неможливості оформлення заявницею пенсії у зв`язку із втратою годувальника, що і стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою.

На підставі наведеного, суд вважає, що факт того, що ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про одруження від 23.12.1953 року та ОСОБА_3 , вказаний у свідоцтві про смерть від 07.09.1998 року є однією і тією ж особою - знайшов своє підтвердження дослідженими та перевіреними в суді доказами, а тому дану заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 208, 209, 212, 234, 235, п. 6 ч. 1 ст. 256, 259, 294 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про одруження від 23.12.1953 року та ОСОБА_3 , вказаний у свідоцтві про смерть від 07.09.1998 року - є однією і тією ж особою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.А.Придачук