СЛОВЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
01 грудня 2015 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуюча суддя Неженцева О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
за участю представника позивачки ОСОБА_1
представника органу опіки
та піклування ОСОБА_2
прокурора Чорного В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Слов?янської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів та судових витрат,
06 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з її ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.10.2015 р. та ордеру, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, встановлення опіки, стягнення аліментів та суми сплаченого судового збору підтримав та послався на ті ж обставини, що зазначені у позовній заяві, пояснивши суду, що син позивачки ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4 з вересня 2004 р. по вересень 2012 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах. 27 грудня 2005 року у них народилась донька ОСОБА_5. Відповідачка неодноразово на декілька тижнів, а іноді і на декілька місяців, залишала постійне місце проживання, життям доньки, її потребами та здоров?ям не цікавилась, не виявляла бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. З вересня 2012 року відповідачка не приймає участі у вихованні доньки, не телефонує їй, не вітає з днем народження, не бере участі в матеріальному утриманні дитини. 13 липня 2013 року син позивачки ОСОБА_6 помер, однак і після цього відповідачка не змінила свого ставлення до дитини та продовжує вести аморальний спосіб життя. Окрім того, позивачка просить суд встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5, призначивши її опікуном дитини. Позивачка повідомлена про стан здоров?я дитини, з моменту її народження здійснює догляд за нею, між ними склалися теплі стосунки. Позивачка матеріально забезпечує дитину, проживає з нею з моменту її народження, окрім того позитивно характеризується по місцю проживання, не притягувалася до кримінальної відповідальності і за станом свого здоров?я може бути опікуном малолітньої дитини. Зазначає, що відповідачка добровільно не бажає брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, але має таку можливість, тому просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини без поважних причин, на підставі положень статті 164 Сімейного кодексу України представник позивачки просив позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5, призначити ОСОБА_3 опікуном малолітньої ОСОБА_5 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідачки на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору 487 грн. 20 коп.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_4 про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України відповідачу особисто під підпис було вручено повідомлення про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами /а.с.44/. Окрім того, відповідачу під підпис було вручено судову повістку про виклик до суду 01.12.2015 р., яку відповідач отримала особисто /а.с.68/.
Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з?явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем ОСОБА_4 недобросовісно здійснюються її процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Представник органу опіки та піклування Слов?янської міської ради ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, погодилася із заявленими позовними вимогами і пояснила суду, що відповідач ОСОБА_4, яка є матір?ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин не займається вихованням та утриманням доньки, не спілкується з нею, не відвідує, не цікавиться станом її здоровя, розвитком. Крім того, позивачка пройшла спеціальне навчання спеціалістами Донецького обласного центу, зібрала всі необхідні документи, позитивно характеризується за місцем проживання, не притягалася до кримінальної відповідальності, не має судимості та за станом свого здоров?я може бути опікуном малолітньої дитини. Зазначила, що вік позивача (71 рік) не є перешкодою для призначення її опікуном. Орган опіки та піклування Слов?янської міської ради, виходячи з інтересів дитини, прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_3 опікуном дитини /а.с.70,72/.
Прокурор Чорний В.В. у судовому засіданні зазначив про те, що надані суду докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків без поважних причин, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Вважав, що суду надано достатньо доказів для призначення ОСОБА_3 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_5 та стягнення з відповідачки ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне.
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 преебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них 27 грудня 2005 року народилася донька ОСОБА_5 /а.с.27/. Відповідно до актового запису про народження № 52 від 18 січня 2006 року ОСОБА_5 народилась 27 грудня 2005 року, батьками дитини є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7. Підставою запису відомостей про батька є заява матері від 18.01.2006 р. /а.с.64-66/.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обовязки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обовязків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 цього кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Згідно положень Закону та розяснень, даних у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»( зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до розяснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обовязків.
Згідно статті 12 Закону України « Про охорону дитинства», покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Положеннями частини 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.
Згідно з довідкою № 788 від 12.10.2015 р. за адресою: провул. Виноградний, 3/321, м.Слов?янськ зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її онука ОСОБА_8 /а.с.12/. Як вбачається із довідки № 423 від 08.10.2015 р., виданої керівником мікрорайону «Північний» ОСОБА_9, ОСОБА_8 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2011 року до теперішнього часу /а.с.13/. Відповідно до довідки № 424 від 08.10.2015 р., виданої керівником мікрорайону «Північний» ОСОБА_9, ОСОБА_3 дійсно проживає однією сім?єю з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: провул. Виноградний, 3/321, м.Слов?янськ /а.с.14/.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, ОСОБА_5 за адресою: м.Слов?янськ, провул.ВинограднийАДРЕСА_1, разом із дитиною проживає її бабуся ОСОБА_3 Стосунки між дитиною і бабусею доброзичливі, поважні, дитина оточена любов?ю і турботою. Для дитини виділено окрему кімнату, в якій є вся необхідна мебля. У вихованні та утриманні дитини активну участь приймає бабуся ОСОБА_3 /а.с.71/.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 47237320 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у рівних частках /а.с.36-37/.
Під час розгляду справи судом було зроблено ряд запитів до медичних установ для з?ясування наявності у ОСОБА_4 реальної можливості виконувати свої батьківські обов?язки та брати участь у вихованні дитини. Так, відповідно до відомостей КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м.Слов?янськ» № 1406 від 12.11.2015 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на стаціонарному лікуванні не знаходився та на диспансерному обліку не перебуває /а.с.59/. Окрім того, відповідно до відомостей КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов?янська» № 2/193-15 від 11.11.2015 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває /а.с.46/. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_4 об?єктивної можливості виконувати свої батьківські обов?язки відносно своєї неповнолітньої доньки.
Згідно психолого-педагогічної характеристики на дитину, наданої директором загальноосвітньої школи інтернат № 1 №, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 з матір?ю ОСОБА_4, проте фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 з бабусею ОСОБА_3 Вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням займається бабуся, до дитини ставляться з належною повагою та розумінням її можливостей, потреб, інтересів. Відносини з бабусею у дитини доброзичливі. З матір?ю дитина не проживає протягом тривалого часу, матір не цікавиться її станом здоров?я та навчанням, матеріальної допомоги не надає. ОСОБА_5 не має бажання проживати з матір?ю за місцем реєстрації /а.с.31/.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов родини учня школи-інтернат № 1 від 04.09.2015 р., складеного вихователями класу, родина складається з двох осіб: бабуся ОСОБА_3 та онука ОСОБА_5. Місцеперебування матері ОСОБА_4 невідоме. Родина займає жиле приміщення трикімнатну квартиру, дитина має окрему кімнату, а також іграшки та ін. Вихованням дитини займається бабуся, відносини у родині доброзичливі. Матір дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає /а.с.30/.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов родини учня ІНФОРМАЦІЯ_9, складеного вихователями класу та класним керівником, родина складається з двох осіб: матір ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_5 Родина займає жиле приміщення, яке складається з 3-х кімнат. Санітарний стан кімнат незадовільний. Дитина з матір?ю не проживає, матір вихованням та утриманням не займається. Дитину Виховує бабуся ОСОБА_3, яка відвідує школу, співпрацює з педагогом, контролює поведінку дитини /а.с.29/.
Згідно акту відвідування родини учениці ІНФОРМАЦІЯ_10, складеного вихователями класа та класним керівником, комісія відвідала родину ОСОБА_5. Під час бесіди з сусідами було з?ясовано, що ОСОБА_4 у будинку № 26 по вул.Красіна не проживає. У цьому будинку мешкає її матір-інвалід, яку ОСОБА_4 відвідує не часто. Місце проживання ОСОБА_4 невідомо /а.с.28/.
У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Артемівської міської ради - головний спеціаліст служби у справах дітей Словянської міської ради ОСОБА_2 пояснила,що відповідачем ОСОБА_4 ніколи не ставилося питання про встановлення способу спілкування з донькою ОСОБА_5 і не розглядалося питання про здійснення позивачкою будь-яких перешкод у спілкуванні матері з донькою.
Під час судового засідання судом були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є сусідами позивачки. Свідки підтвердили обставини викладені у позовній заяві та пояснили, що ОСОБА_3 мешкає з онукою ОСОБА_5, яку доглядає з народження. Зазначили, що раніше разом з позивачкою також мешкав її син та відповідачка. Згодом відповідачка пішла, а син позивачки помер. Зазначили, що відповідачка не займається вихованням доньки, не надає матеріальну допомогу на її утримання бабусі. Вихованням дитини, її утриманням повністю займаєть бабуся. Дитині забезпечені належні умови проживання, вона має окрему кімнату з необхідними меблями. Повідомили, що відповідачку вони не бачили протягом тривалого часу.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність відомостей у вищевказаних документах, обставин, повідомлених свідками, та зазначені представником позивача обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків щодо неповнолітньої доньки з вересня 2012 року.
Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин з сином позивачки відповідачка ОСОБА_4 не піклувалась про дитину, не брала участі в її утриманні, вихованні, фізичному та духовному розвитку. Таким чином, вона повністю самоусунулась без поважних причин від участі у житті своєї доньки.
Відповідно до висновку органа опіки і піклування Слов?янської міської ради від 27 листопада 2015 року за № 29/01-1353, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_5 /а.с.70/.
Статтею 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
З подання органу опіки та піклування Слов?янської міської ради про призначення опікуна вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком /а.с.25/, стан її здоров?я відповідає вимогам, що пред?являються до опікунів /а.с.23/, до кримінальної відповідальності не притягалася, не знятої чи непогашеної судимості не має /а.с.26/, у розшуку не перебуває, є власником квартири АДРЕСА_3, пройшла навчання за Програмою підготовки кандидатів в опікуни/піклувальники, проведеною спеціалістами Донецького обласного центру соціальних служб для дітей, сім?ї та молоді, з 24 по 27 листопада 2015 р. та отримала позитивні рекомендації щодо включення її до Єдиного банку потенційних опікунів, як особи, що має можливість взяти на виховання та влаштування під опіку дівчинки /а.с.72/.
Відповідно до ст. 186 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку, щодо утримання дитини.
Вирішуючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідач працездатна, здорова, інших осіб на утриманні не має, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання її доньки аліменти у розмірі ? частини її доходу.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази,оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу відсторонилася від виконання своїх батьківських обовязків відносно доньки ОСОБА_5, без поважних причин не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, що свідчить про її винну поведінку відносно своєї дитини, та необхідність застосування до неї, як матері дитини, такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Окрім того, з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_5, а також стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини її доходів.
Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 документально підтверджені витрати позивача по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 150, 164, 165, 182, 243, 244 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, опікуном неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП: відсутній, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, РНОКПП: НОМЕР_1, аліменти у розмірі однієї четвертої частини її заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, починаючи з 06 листопада 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП: відсутній, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, РНОКПП: НОМЕР_1, судовий збір в сумі 487,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева