Справа №333/7692/15-ц
Пр. № 2/333/3388/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Мойсеєнко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, в обґрунтування позову позивач зазначила, що з 11.01.1997 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 11.05.2006 року шлюб між сторонами розірвано. З 01.09.2013 року ОСОБА_3 навчається в Торговому коледжі Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет». На даний час він є студентом 3-го курсу денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2016 року, у звязку з чим утримувати самостійно себе не в змозі. Позивач працює, але її заробітної плати не достатньо для навчання та утримання сина, який часто хворіє. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно не бажає її надавати, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на час навчання сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, з підстав, зазначених в позові, зазначила, що працює в ТОВ «Дакорт» на посаді бухгалтера-ревізора, та отримує заробітну плату в середньому у розмірі 1749,00 грн., якої не вистачає на сплату комунальних послуг, навчання сина, його лікування. Відповідач не бажає добровільно надавати кошти сину, заборонив йому звертатися до батька.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнала частково, та зазначила, що відповідач на даний час працює на посаді продавця непродовольчих товарів в відділ «Сантехніка» в ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», має постійний заробіток, має на вихованні неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Крім того, зазначила, що відповідач має поганий стан здоровя, що потребує значних коштів на лікування, зазначене підтверджується наданими в судовому засіданні медичними документами. Вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частки від його доходів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.01.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.14). Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15), який згідно довідки ЦОА № 1 №15361 від 10.09.2015 року проживає з позивачем (а.с.16) та знаходиться на її утриманні. 11.05.2006 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.13).

З 01.09.2013 року ОСОБА_3 навчається в Торговому коледжі Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет». На даний час він є студентом 3-го курсу денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою Торгового коледжу Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» № 157 від 02.09.2015 року та Договором про навчання №6-К від 12.08.2013 року (а.с.17,19).

Згідно довідки Торгового коледжу Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» №126 від 16.03.2015 року студент ОСОБА_3 навчається на контрактній основі та не отримує стипендію.

Згідно довідки ТОВ «Дакорт» №221 від 02.09.2015 року позивач ОСОБА_1 працює на посаді бухгалтера-ревізора та отримує заробітну плату в середньому у розмірі 1749,56 грн. (а.с. 21).

Згідно довідки ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» № 18/11-зеп від 18.11.2015 року відповідач ОСОБА_2 працює на посаді продавця непродовольчих товарів в відділ «Сантехніка» в ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» та отримує заробітну плату щомісяця в середньому 5390 грн..

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд, враховуючи, що відповідач офіційно працює, має постійний заробіток, має на вихованні неповнолітню дитинуОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач також працює, отримує постійний заробіток, повнолітній син сторін є студентом, а також, те що утримання дитини, яка продовжує навчання, є обов'язком обох батьків, дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) на час навчання повнолітнього ОСОБА_3, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.180-182, 191, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 88, ч.2 ст.158, 201, 208, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 19 кв.104 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) на час навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 21.10.2015 року.

Стягнути зОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 487 гривні 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова