16.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/4103/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням,
В червні 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання.
На даний час у спірній квартирі зареєстровано дві особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2.
ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання не проживає з 2011 року, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг не приймав, а тому він відповідно до ст.71,72 ЖК України втратив право користування житловим приміщенням..
На підставі вищевикладеного просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою №194 в будинку №5 по вул.. Метробудівська в м. Дніпропетровську.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилався на обставини викладені в позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Суд, заслухавши позивача, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до Договору довічного утримання (догляду) року від 27.01.2015 року посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, квартира №194, по вул.. Метробудівській,№5 у м. Дніпропетровську належить на праві власності ОСОБА_1./а.с.7/
Факт не проживання відповідача в спірній квартирі з 2011 року підтверджується актом від 29.09.2015 року та показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч.2 цієї статті визначені способи здійснення цивільних прав та інтересів судом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру її порушення.
З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний спосіб. Суд під час розгляду і вирішення цивільної справи визначає спосіб захисту виходячи із закону, який регулює конкретні правовідносини, і тих юридичних фактів, що обумовлюють виникнення цих правовідносин та цього спору.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.
Звертаючись в суд з позовом, ОСОБА_1 просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом на підставі ст.ст.71,72 ЖК УРСР, які регулюють правовідносини користування жилим приміщенням членами сімї наймача в будинках державного та громадського житлового фонду.
Однак, спірна квартира має інший правовий статус приватного житлового фонду, користування жилим приміщенням в якому регулюється главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
При вирішенні позовних вимог до відповідача суд виходить з того, що визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням суд може лише з вказаної позивачем підстави.
За таких обставин, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст.ст.71,72 ЖК УРСР, задоволенню не підлягають, оскільки спірна квартира належить позивачу на праві приватної власності.
Відповідно до ст.88 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись:ст.ст.15,16ЦКУкраїни, ст.ст.71,72 ЖК України ст.ст.3,7,11, 15, 30, 60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання втративши право користування квартирою №194 в будинку №5 по вул.. Метробудівська в м. Дніпропетровську відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко