Справа № 303/3128/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Власова С.О.,

суддів Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.

при секретарі Рогач О.Я.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Банк) предявив до відповідачів позов про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № МКАWGA00000137 від 16.05.2006 року в розмірі 15890,83 дол. США , що за курсом 20,63 грн. за 1 дол. США відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2015 року складає 327827 грн.82 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.05.2006 року між позивачем, який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та ОСОБА_3 було укладено вищезгаданий кредитний договір, згідно якого позивач зобовязувався надати ОСОБА_3 у вигляді не поновлюваної кредитної лінії споживчий кредит у розмірі 53837,75 дол. США на ремонт та благоустрій будинку на термін до 13.05.2010 року, а відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

22.05.2006 року між Банком та позичальником ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої Банк зобовязувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 13.05.2010 року включно, у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 50000,00 дол. США на ремонт будинку, а також 2623,37 дол. США на сплату страхових платежів.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №МКАWGA00000137 від 16.05.2006 року, згідно якого остання поручилася перед Банком за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором протягом пяти років з дня настання терміну повернення кредиту (п.12 Договору) (а.с.17).

Додатковою угодою від 22.05.2006 року до Договору поруки від 16.05.2006 року поручитель ОСОБА_4 дала свою згоду бути поручителем до повного виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором (п.4 Угоди)(а.с.18).

Відповідач свої зобов»язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості у встановленому договором порядку та строки і станом на 13.05.2015

року має заборгованість 15890,83 дол. США, яка складається з натупного:14089, 27 дол.

США- заборгованість за кредитом; 1145,94 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 526,81 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 128,81 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується розрахунком суми заборгованості.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив солідарно стягнути з відповідачів суму боргу.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15890,83 доларів США та судовий збір в розмірі 3278,28 грн..

Не погодившись з вказаним рішенням представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові у звязку зі спливом стоку позовної.

Як на підставу своїх вимог посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Зокрема, апелянт стверджує, що позивач пропустив строк позовної давності.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення вимог апелянта, зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою та строк позовної давності не пропущено, оскільки останній платіж позичальником проведено в березні 2013 році, та що заяву про застосування строку позовної давності відповідачі не подавали суду. З цих підстав просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали та надані сторонами у суді апеляційної інстанції додаткові докази, а саме: додаткову угоду № 2 від 29.12.2008 р. до кредитного договору від 16.05.2006 року; додаткову угоду від 13.12. 2008 року до договору іпотеки від 16.05.2006 року; заяву ОСОБА_3 від 26.12.2008 р. про надання йому більшого терміну дії кредиту, які перевірено апеляційним судом та долучено до матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2006 року ОСОБА_3, згідно кредитного договору №MKAWGA00000137 отримав в ПАТ КБ "Приватбанк" кредит в розмірі 53837,75 доларів США терміном до 13.05.2010 року.

Згідно додаткової угоди №2 до кредитного договору № MKAWGA00000137 від 29.12.2008 року строк дії договору змінено до 27.12.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №MKAWGA00000137 від 16.05.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Встановлено, що взяті на себе зобовязання по кредитному договору №MKAWGA00000137 від 16.05.2015 року ОСОБА_3 належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості перед Банком, яка станом на 13.05.2015 року становить 15890,83 долари США, з яких:

14089,27 доларів США - заборгованість за кредитом;

1145,94 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

526,81 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;

128,81 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором (а.с.4-8).

Згідно статті 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) .

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі ст. ст. 554, 625, 1058-1060 ЦК України, задовольнив позовні вимоги, стягнувши з відповідачів заборгованість за укладеним 16.05.2006 року між сторонами кредитним договором №MKAWGA00000137, в розмірі 15890 доларів США

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно спливу строку позовної давності, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта стані 267 ЦК України).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України.

В той же час нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Своїх заперечень щодо вимог позивача або заяв про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності вони суду не подали.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до винесення судом першої інстанції рішення із заявою про застосування строку позовної давності не зверталися, хоча завчасно були повідомлені про розгляд справи в цьому суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення - копій ухвали про відкриття провадження у даній цивільній справі з додатками позовної заяви (а.с.29 ) та судові повістки, які вони отримали (а.с.30,31).

Отже, відповідачі знали про наявність даної судової справи та мали можливість подати відповідну заяву про застосування строків позовної давності.

Підстав для застосування наслідків спливу позовної давності у даній справі немає, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги банку та стягнув заборгованість за кредитним договором.

За цих обставин, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст.307 , 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :