У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 4 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У серпні 2010 року публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 140 259 грн 01 коп. та з ОСОБА_4, як солідарного боржника, суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 686 грн 40 коп., яка не була з нього стягнута за судовим наказом. Вимоги мотивувало тим, що 16 жовтня 2006 року між АБ «ТАС-бізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № КФ (06)163-06, за яким останній отримав кредит в сумі 31 500 грн зі сплатою 22 % річних за користування кредитом та строком повернення до 15 жовтня 2011 року. На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 16 жовтня 2006 року був укладений договір поруки № КФ (06)163-06. Проте відповідачі належним чином умов кредитного договору не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Таскомбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 145 123 грн 68 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 пені за порушення грошового зобов'язання змінено, зменшено її розмір до 40 тис. грн та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Таскомбанк» відсотки за користування кредитом у розмірі 35 788 грн 16 коп. та пеню у розмірі 40 тис. грн (разом 75 788 грн 16 коп.). У касаційній скарзі ПАТ «Таскомбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, та змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 пені за порушення грошового зобов'язання, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на поручителя відповідальності за порушення позичальником умов кредитного договору, оскільки у позивача право на дострокове стягнення боргу виникло у 2006 році, однак даних про те, коли зазначене право було реалізоване та яким чином був повідомлений про це поручитель не надано, а до суду позивач звернувся за пропуском трирічного строку від дня порушення позичальником своїх зобов'язань. Крім того, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 пені за порушення грошового зобов'язання, апеляційний суд вірно застосував ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшивши розмір пені до 40 тис. грн. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» відхилити. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й