Справа № 159/5619/15-ц
Провадження № 2/159/1608/15
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

секретар судового засідання Федчик К.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, яка втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд із указаним позовом та просила визнати ОСОБА_4 такою, яка втратила право користування належною їй квартирою АДРЕСА_1. Такі вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як дружина сина у 1998 році була зареєстрована у цій квартирі, однак після розірвання шлюбу з 01 жовтня 2014 року залишила житло, забрала речі та припинила своє проживання у цьому житлі, не проживає і на час звернення до суду, відмовляється нести витрати з утримання житла та добровільно зняти себе із реєстрації.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснили, що позивач несе витрати з утримання квартири, відповідач до членів сім'ї позивача не належить, у вказаному помешканні більше року не проживає, тому просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідач заперечень проти позову не подала, двічі не з'явилася у судові засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 11 травня 1998 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Гурською В.С., та реєстраційного посвідчення, виданого 15 травня 1998 року начальником Волинського обласного бюро технічної інвентаризації, позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно із записами у будинковій книзі на квартиру у ній зареєстровані позивач, члени її сім'ї, а з 25 червня 1998 року відповідач ОСОБА_4 Реєстрація відповідача у вказаному житлі підтверджується також повідомленням Ковельського РВ УДМС України у Волинській області.

Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу (далі - ЖК) України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, перелічених у частині другій даної статті.

Позивач просить визнати відповідача такою, яка втратила право користування належною їй квартирою. Поважних причин відсутності в помешканні понад встановлені строки відповідачем суду не наведено.

Допитаний у судовому засіданні як свідок представник позивача ОСОБА_1, який є сином позивача та колишнім подружжям відповідача, підтвердив ту обставину, що більше року відповідач ОСОБА_4 не проживає у житлі позивача, не з'являється там, не несе витрат з утримання житла.

Доказів протилежного з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України відповідачем не представлено.

Наведені обставини вказують на те, що відповідач більше шести місяців не проживає у належному позивачу житлі без поважних причин, а тому є такою, яка втратила право користування житлом.

Отже, позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі, а саме сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 487,20 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 71, 163 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 такою, яка втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень