У Х В А Л А

26 листопада2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року в справі за позовом прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права державної власності та витребування майна з чужого володіння,

в с т а н о в и л а:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області, у прохальній частині якої заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги заступник прокурора Дніпропетровської області просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на відсутність передбачених Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» видатків на сплату органами прокуратури судового збору; при цьому зазначив про задоволення аналогічних заяв з наведених підстав як Верховним Судом України, так і Вищим господарським судом України.

Як вимогами ст. 82 ЦПК України, так і положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За викладених обставин, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030003, символ звітності банку: 253.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не вбачається ціни щодо вимог майнового характеру (визнання права державної власності), неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а тому заявник касаційної скарги при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами.

Згідно приписів ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліку.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Клопотання заступника прокурора Дніпропетровської області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року задовольнити.

Поновити заступнику прокурора Дніпропетровської області строк на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року.

Касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без руху та надати для усунення вказаного недоліку строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур