АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з подальшим уточненням позовних вимог та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 16 083 гривні 98 копійок та моральну шкоду завдану злочином в сумі 1 200 000 гривень.

Справа №2-194/2011
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10025/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кривовяз А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 16 083 грн. 98 коп., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього стягнути 26 083 (двадцять шість тисяч вісімдесят три) грн. 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 260 грн. 84 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та постановити нове справедливе, обґрунтоване та законне рішення, яким в задоволені відшкодування моральної шкоди відмовити та стягнути витрати на лікування у розмірі 500 - 600 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зўясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 листопада 2008 року, приблизно в 14 годин 10 хвилин, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, між ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_2 виникла сварка. В ході даної сварки, знаходячись на першому поверсі сходинкового майданчику, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, схопивши двома руками за воріт одягу в якому був одягнутий громадянин ОСОБА_2 і, застосовуючи силу, штовхнув останнього, внаслідок чого громадянин ОСОБА_2 впав на сходинки майданчику, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої п'яткової кістки та зовнішньої щиколотки лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 81/1 від 11 березня 2009 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до вироку Святошинського суду м. Києві від 07 липня 2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та звільнено від відбуття покарання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2009 року вирок Святошинського суду м. Києва від 07 липня 2009 року щодо ОСОБА_3 в частині цивільного позову скасовано, у решті залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 було завдано матеріальних збитків позивачу в сумі 16 083 гривні 98 копійок, з яких 1 512 гривень 35 копійок - медичні препарати, 11696 гривень 83 копійки - медичні послуги, 180 гривень - витрати ЦПР, 309 гривень - оренда медичного інструментарію, 601 гривня - масажер для ніг, 1 444 гривні 80 копійок - витрати на вироби медичного призначення, 180 гривень - послуги хірурга, 160 гривень - інші витрати.

Колегія суддів вважає такий висновок суду необґрунтованим, зробленим на неповному з'ясуванні всіх обставин справи.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, відповідно до висновку експерта №716/10 від 19.09 2013 року (т.1 а.с.138-146), позивач ОСОБА_2 згідно медичної карти №15492 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 16.11.2008 року по 29.11.2008 року з діагнозом заключним клінічним: «Скалковий злам правої п'яткової кістки, перелом латеральної кісточки правої гомілки».

В той же час, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2009 року, який був скасований ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2009 року в частині цивільного позову, встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої п'яткової кістки та зовнішньої щиколотки лівої гомілки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем ОСОБА_2 квитанції про витрачені кошти на лікування за період з 16 листопада 2008 року по 29 листопада 2008 року в сумі не можуть бути підтвердженням витрат на лікування саме тих пошкоджень, що були встановлені вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2009 року.

Крім того, колегія суддів вважає, що не може бути підтвердженням понесених витрат за придбані за 91 гривню 18 копійок відповідно до чеку від 03 листопада 2008 року окуляри, оскільки, як убачається з копії вироку Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2009 року, будь-якого знищення майна ОСОБА_2 вироком суду не встановлено.

Колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивач ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат за чеком від 24 грудня 2008 року, за яким було придбано за 36 гривень 80 копійок препарат квінакс, за чеком від 30 грудня 2008 року, за яким було придбано препарат фотіл за 29 гривень 36 копійок, за чеком від 24 лютого 2009 року, за яким було придбано препарати тау фон за 04 гривні 30 копійок, октан за 25 гривень 20 копійок та каптопрес -Д за 08 гривень 40 копійок, які слугують для офтальмологічного застосування та наявності високого тиску відповідно, в той час як позивач ОСОБА_2 проходив лікування з діагнозом: «Скалковий злам правої п'яткової кістки, перелом латеральної кісточки правої гомілки».

На думку колегії суддів також безпідставними є вимоги позивача ОСОБА_2 щодо відшкодування вартості гідромасажера для ніг, оскільки відсутні докази призначення медичними установами необхідності застосування гідромасажера для ніг.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 з 16083 гривень 98 копійок на 1368 гривень 51 копійку, тобто до 14715 гривень 47 копійок.

Задовольняючи позов частково у частині відшкодування моральної шкоди на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України та стягуючи з відповідача 10000 гривень, районний суд виходив із того, що ОСОБА_2 переніс фізичний біль і моральні страждання у зв'язку з ушкодженням здоров'я, і достатньо врахував роз'яснення, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 є правильним.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу відповідача ОСОБА_3, яикй є літньою людиною, пенсіонер, відповідно до вироку суду злочин вчинив з необережності, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 10000 гривень до 5000 гривень, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 з 16083 гривень 98 копійок до 14715 гривень 47 копійок, розміру відшкодування моральної шкоди з 10000 гривень до 5000 гривень, частково задовольняє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року змінити, зменшивши розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з 16083 гривень 98 копійок до 14715 гривень 47 копійок та розмір моральної шкоди зменшити з 10000 гривень до 5000 гривень, а всього стягнути 19715 гривень 47 копійок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: