АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/2015/14-ц Головуючий суддя І інстанції Панаід І.В.
Провадження № 22-ц/790/6416/15 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 30 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом кожній з них та відповідачці належить по 1/3 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Чугуєві Харківської області. Вказували, що між ними як співвласниками житлового будинку не було досягнуто згоди про порядок користування житловим будинком з надвірними господарськими спорудами, тому просили виділити їм в натурі частку в майні, що є у спільній частковій власності сторін, з відступом від ідеальних часток співвласників, згідно варіанту запропонованому експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14143/2902/2903 від 23.03.2015 р.

Рішенням Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 30 липня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності вирішено задовольнити. Змінено частки співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 в м.Чугуєві Харківської області, визначивши, що частка співвласників ОСОБА_3, та ОСОБА_4 складає 61/100, а частка ОСОБА_2 складає 39/100. Виділено в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на частку в майні, що є у спільній частковій власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_1, з відступом від ідеальних часток співвласників, зазначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14143/2902/2903 від 23.03.2015 р., частину кухні в приміщенні 1-1, площею 8,8 кв. м.; житлову кімнату 1-6 площею 9,7 кв. м; частину житлової кімнати 1-5 площею 16, 4 кв. м. З господарських будівель виділено ОСОБА_3, та ОСОБА_4 літню кухню літ. «В», веранду літ. «В1», погріб літ. «Г», сарай літ. «Д», колонку літ. «К», огорожу «№1», хвіртку «№2». Виділено в натурі ОСОБА_2 на частку в майні, що є у спільній частковій власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_1, з відступом від ідеальних часток співвласників, зазначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14143/2902/2903 від 23.03.2015 р., кімнату 1-4 площею 7,2 кв.м.; ванну кімнату 1-2 площею 2,9 кв.м.; частину кухні 1-1 площею 4,1 кв.м., кухню 1-3 площею 12,0 кв.м. З господарських будівель виділено ОСОБА_2: тамбур літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «Б-1», вбиральню літ. «Е», літній душ літ. «Ж», сарай літ. «З». Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснити переобладнання приміщень згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 14143/2902/2903 від 23.03.2015 р.. ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку площею 1105 кв.м., у відповідності до її ідеальної частки. Для обслуговування стіни тамбуру літ. «а» виділено ОСОБА_2 земельний сервітут площею 2, 5 кв.м.. ОСОБА_3, та ОСОБА_4 виділено в користування земельну ділянку площею 2209 кв.м. у відповідності до їх ідеальної частки. Межа між земельними ділянками співвласників відповідно до додатку 1-1 до висновку експертизи проходить таким чином: від точки А до точки Б, розділивши огорожу на ділянки розмірами 11,75 м та 5,5 м, по лінії розподілу житлового будинку літ. «А»; від точки Б до точки В по прямій лінії довжиною 29,5 м (при цьому відстань до огорожі повинна складати 8,25 м); від точки В до точки Г по прямій лінії довжиною 17,0 м (при цьому відстань від даної дочки до огорожі повинна складати 5,5 м, а довжино по огорожі до червоної лінії повинна складати 56,90 м); від точки Г до точки Д по прямій лінії довжиною 11,25м (при цьому відстань від даної точки до кута між частинами огорожі розмірами 12,0м та 59,0 м, повинна складати 16,5м); від точки Д до Е по прямій лінії довжиною 57,0м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на ділянки розмірами 25,2, м та 5,0 м.. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4, витрати за проведення судової експертизи в сумі 4674 грн. по 2337 на користь кожної, та витрати на правову допомогу в розмірі 700 грн. по 350 на користь кожної; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд фактично вийшов за межі позовних вимог та постановив рішення, яке суттєво відрізняється від вимог, заявлених позивачами, суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення прав позивачів на частку у житловому будинку діями чи бездіяльністю відповідача та неможливість здійснити його поділ у позасудовому порядку. Звертає увагу на відсутність доказів того, що право власності ОСОБА_3 зареєстровано у встановленому законом порядку.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом кожному з позивачів та відповідачці належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Судовою колегією перевірено, матеріалами справи підтверджено, що право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано у встановленому законом порядку, що вбачається із витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 226, 228).

Згідно з даними технічного паспорту від 15.04.2014 (а.с.12-17) домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Чугуїв Харківської області складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок літ. «А»; тамбур літ. «а»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Б 1»; літня кухня літ. «В»; веранда літ. «В1»; погріб літ. «Г»; сарай літ. «Д»; вбиральня літ. «Е»; літній душ літ. «Ж»; сарай літ. «З»; колонка літ. «К»; огорожа літ. «№1»; хвіртка літ. «№2».

Житловий будинок літ. «А» складається з наступних приміщень: кухня «1-1»; ванна кімната «1-2»; кухня «1-3»; житлова кімната «1-4»; житлова кімната «1-5»; житлова кімната «1-6».

Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 14143/2902/2903 від 23.03.2015 року, експертом було запропоновано один варіант виділу 2/3 та 1/3 частин житлового будинку та надвірних будівель з відступом від ідеальних часток співвласників.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України, за якою вирішено спір, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Разом із тим зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться питання щодо права співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. (ст. 152 ЖК України).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виділу частки домоволодіння позивачів в натурі з відхиленням від ідеальних часток, враховуючи інтереси сторін згідно висновків експертизи.

Відповідач була належним чином повідомлена про час та місце обстеження спірного домоволодіння, проте вільний доступ експерта до домоволодіння нею забезпечено не було, тому судом обґрунтовано був наданий дозвіл судовому експерту на проведення експертизи на підставі матеріалів цивільної справи та інвентаризаційної справи (а.с.85-98).

Представник відповідача не погоджувався з тим, що експертом надано лише один варіант виділу, між тим інших прийнятних варіантів відповідач не запропонував, клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи не заявляв.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції звертав увагу також на те, що експерт з незрозумілих причин виходив з інших розмірів приміщень будинку, ніж ті, що зазначені у технічному паспорті. Між тим, причини, з яких експерт використовував зазначені ним вихідні дані обґрунтовані, викладені ним у дослідницькій частині висновку (а. 4 висновку, а.с. 101 оборот), не спростовані відповідачем.

Відсутність доказів звернення позивачів до відповідача із пропозицією щодо вирішення спору в позасудовому порядку не позбавляє їх права вирішити спір про виділ частки із спільної часткової власності в судовому порядку. Представник відповідача вказує на відсутність спору та порушеного права, між тим позов не визнає, що само по собі свідчить про наявність спору між сторонами.

Належних та допустимих доказів на підтвердження необґрунтованості висновку експертизи відповідачем, представником відповідача не надано.

Представник відповідача зазначає про неналежність висновку управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань від 25.06.2015 р. № 49/02-30 (а.с. 134), згідно якого планувальна структура приміщень житлового будинку АДРЕСА_1, дозволяє проведення робіт з їх перепланування та переобладнання з метою поділу на дві ізольовані частини, відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки визначеного у висновку судової-будівельно-технічної експертизи № 14143/2902/2903; стан забудови присадибної земельної ділянки та містобудівна ситуація що склалась на даній частині провулку дозволяють проведення робіт з поділу садиби і створення двох самостійних домоволодінь з наданням кожній із них окремої адреси.

Між тим, зазначений висновок управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань відповідач належними та допустимими доказами не спростував.

При вирішенні справи, крім спеціальних норм, суд правильно керувався і загальними засадами цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

За таких обставин, рішення суду в частині виділу в натурі частки будинку, що знаходиться у спільній частковій власності відповідає вимогам закону та залишається без змін.

Вирішуючи спір в частині порядку користування земельною ділянкою суд виходив з того, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 3314 кв.м. Між тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що сторони на достатній правовій підставі користуються земельною ділянкою площею саме 3314 кв.м.

Позивачі в суді апеляційної інстанції пояснили, що земельна ділянка розміром 3314 кв.м. в цілому або частинами, що загалом склали б таку площу, у встановленому законом порядку в користування не надавалась, а таке землекористування склалося фактично.

Оскільки висновками судової будівельно-технічної експертизи запропонований лише варіант порядку користування земельною ділянкою 3314 кв.м., право користування якою сторонами не доведено, судова колегія не вважає такий варіант прийнятним для вирішення спору.

За таких обставин, позовні вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволенню не підлягають.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сплатили за проведення експертизи по 2337 грн. кожна (а.с.156, 157), понесли витрати на правову допомогу в розмірі 700 грн. (а.с. 149).

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити також і в частині стягнення судових витрат, які слід розподілити пропорційно до задоволених вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого згідно п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неповне з*ясування судом обставин справи.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. 2, 3 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 30 липня 2015 року змінити, в частині задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою - скасувати, у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 30 липня 2015 року змінити також в частині сум стягнення витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи 2337 грн. - по 1168,5 грн. на користь кожної, та витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн. - по 175 грн. на користь кожної.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -