Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08 вересня 2006 року по 05 червня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 28 серпня 2008 року ними був придбаний автомобіль Chevrolet Lacceti, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за відповідачем. У березні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на Ѕ частину зазначеного автомобіля, проте під час розгляду справи їй стало відомо, що відповідач після припинення шлюбних відносин без її згоди у березні 2013 року відчужив даний автомобіль за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 З огляду на зазначене, просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного автомобіля, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Chevrolet Lacceti, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оформлений довідкою-рахунком серії ААА 052140 від 15 березня 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2006 року. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2013 року шлюб розірвано. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо з 2011 року.

Спірний автомобіль було придбано сторонами 28 серпня 2008 року під час шлюбу та зареєстровано на ім'я відповідача.

15 березня 2013 року ОСОБА_4 відчужив спірний автомобіль ОСОБА_5 без згоди іншого подружжя, що не заперечується сторонами.

Згідно відповіді ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4, знято з обліку (а.с. 10).

Згідно інформації, наданої УДАІ УМВС України у Кіровоградській області станом на 05 листопада 2013 року автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 (підстава: довідка-рахунок серії ААА 052140 від 15 березня 2013 року) (а.с.46).

Відповідно до частин 3, 4 статті 368 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843416/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1> та ч. 1 ст. 60 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_293/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Правочин відчуження автомобіля виходить за межі дрібного побутового.

Згідно зі ст. 68 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_305/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843254/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1> зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до вимог ст. 215 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1> ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843254/ed_2014_03_29/pravo1/T030435.html?pravo=1> підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з того, що відповідач відчужив спірний автомобіль після фактичного припинення шлюбних відносин без наявності згоди другого з подружжя.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін