Справа №451/1234/15-ц
Провадження № 2/451/502/15
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Виконавчий комітет Микулицької сільської ради Бородянського району та служба у справах дітей Бородянської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2015 року до суду звернулася позивачка із заявою, відповідно до вимог якої, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3.

В обґрунтування позову посилається на те, що за час проживання у шлюбних відносинах із відповідачем, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3.

У 2011 році шлюб із ОСОБА_2 було розірвано, після чого дитина залишилася на її утриманні.

Рішенням суду у 2012 році було вирішено стягувати із відповідача аліменти, однак наведене не дало бажаного результату, оскільки ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає і фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

На її відповідне звернення, служба у справах дітей Бородянської райдержадміністрації Київської області надали висновок, згідно якого вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його сина.

У судовому засіданні позивачка не з'явилася. Розпорядившись своїми процесуальними правами, що узгоджується із вимогами п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України, надала заяву, із підтриманням вимог, про розгляд справи за її відсутності. Позов просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили його прибуття у засідання, ОСОБА_2 суд не повідомив.

Представники Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області та служби у справах дітей Бородянської райдержадміністрації також у судове засідання не з'явилися. Скерувавши до суду письмові клопотання, просили розгляд справи здійснити без їх участі, а вимоги задоволити.

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без застосування технічних засобів фіксування судового засідання та участі сторін і на підставі представлених суду доказів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3, який знаходиться на утриманні позивачки (а.с.7-8), народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і батьком його є ОСОБА_2 (а.с.14).

Із наявних в матеріалах справи доказів, що досліджені судом, зокрема копії рішення Бородянського районного суду Київської області (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення сина ОСОБА_3.

Окрім цього, піддавши ретельному аналізу наявні у службі у справах дітей та сім'ї Бородянської райдержадміністрації матеріали, орган опіки та піклування дійшов обґрунтованого висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.12).

Також і виконавчий комітет Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області у рішенні №57 від 30.06.2015 року визнав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 (а.с.10)

Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з подальшими змінами та доповненнями), суд вважає, що окрім порушення конституційних норм «... батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття» (ст.51 Конституції України), відповідачем не виконуються також і батьківські обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, а саме - він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, у діях відповідача не має ні найменшого натяку на виконання хоча б найелементарніших обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини.

Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, враховуючи, що обставини ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню ОСОБА_3 доведено в повній мірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача у користь позивачки стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,215,226 ЦПК України та ст.ст.150,155,164 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 стягнути на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_2 понесені нею судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.