Провадження №: 2/752/4829/15
03 листопада 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Пасинок В.С.
за участю секретаря - Мушта І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
у липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09 вересня 2014 року на пр. Голосіївському, 106 у м. Києві з вини водія автомобіля «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто», сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено забезпечений ПрАТ «СК «Мега-Поліс» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 9872-10 автомобіль «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 згідно звіту № 568 від 22 вересня 2014 року склала 5 507,46 грн., а відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Веда-Авто-Сервіс» № 412 від 24 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту становила 5 430,00 грн.
30 вересня 2014 року, керуючись положеннями законодавства про страхування, умовами укладеного договору страхування, страховиком - ПрАТ «СК «Мега-Поліс» було перераховано власнику автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 грошові кошти в розмірі 5 430,00 грн.
Оскільки ПАТ «УСК «Гарант-Авто» всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на заяву ПрАТ «СК «Мега-Поліс» про виплату страхового відшкодування останнього не здійснила, просив стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 5 430,00 грн., з ОСОБА_1. - вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 640,00 грн., а також судові витрати у справі.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачі, які оповіщались в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, в ході судового розгляду справи судом встановлено про те, що 09 вересня 2014 року о 09 годині 00 хвилин на пр. Голосіївському, 106 у м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марок «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).
Винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року визнаний ОСОБА_1 (а.с. 14).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та враховуючи, що вищевказана постанова суду на даний час не скасована і набрала чинності, суд прийшов до висновку, що ПрАТ «СК «Мега-Поліс» звільнено від доказування обставин події, що стала приводом для звернення до суду з цим позовом.
У відповідності зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.
Згідно зі ст. 21 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.
В преамбулі вказаного закону зазначається про те, що він регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР об'єктом страхування можуть бути майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
Як встановлено судом, автомобіль марки «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 був забезпечений ПрАТ «СК «Мега-Поліс» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 9872-10, а цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358500 (а.с. 6-10, 35).
Згідно полісу № АС/5358500 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, на одного потерпілого особу складає 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с. 35).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Як вбачається зі звіту № 568 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 22 вересня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4, склала 5 507,46 грн. (а.с. 15-28).
Згідно рахунку-фактури ТОВ «Веда-Авто-Сервіс» № 412 від 24 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 становила 5 430,00 грн. (а.с. 29).
З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Мега-Поліс», визнавши випадок, що мав місце 09 вересня 2014 року о 09 годині 00 хвилин на пр. Голосіївському, 106 у м. Києві, страховим, у відповідності до положень законодавства України про страхування та умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 9872-10 30 вересня 2014 року здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак НОМЕР_4 в розмірі 5 430,00 грн. (а.с. 32).
Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «Мега-Поліс» неодноразово звертався до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з приводу проведення виплати страхового відшкодування, однак, остання жодних виплат не здійснила, так само як і не направила відповіді на заяви ПрАТ «СК «Мега-Поліс» (а.с. 36-41).
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Тому, суд знаходить обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь 5 430,00 грн., через що вважає за необхідне її задовольнити.
Крім того, згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.
Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Відповідно до Закону України «Про страхування» страхова компанія, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку здійснює не відшкодування матеріальних збитків, які понесла застрахована особа, а страхові виплати, розмір яких визначається в установленому порядку в розмірі матеріальних збитків, понесених застрахованою особою.
Як встановлено в судовому засіданні, за проведення автотоварознавчої експертизи ПрАТ «СК «Мега-Поліс» сплатило 640,00 грн. (а.с. 33).
Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає обґрунтованою позицію ПрАТ «СК «Мега-Поліс» про те, що сплачені останньою 640,00 грн. витратами, понесеними задля відновлення порушеного права та визначення розміру матеріального збитку, а тому вони підлягають стягненню з ОСОБА_1.
Питання щодо судових витрат по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 22, 35, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, ст. ст. 10, 11, 15, 81, 88, 212, 213, 215, 224-116 ЦПК України, суд, -
позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок