У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповітів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що складені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заповіти порушують права, як спадкодавців так і спадкоємців, оскільки майно було набуто подружжям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю, а тому спадкодавці не могли заповідати майно яке було у спільній сумісній власності без визначення відповідних часток кожного з них. Договір, щодо поділу спільно нажитого майна між ними не укладався та частки у спільному майні подружжям самостійно не визначались.

Позивач зазначав, що заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та заповіт ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 були складені з порушенням вимог ст. 1257 ЦК України, а саме: секретарем Пустоварівської сільської ради ОСОБА_8 не зазначено адреси вчинення нотаріальних дій, причин вчинення нотаріальних дій за межами сільської ради, не перевірено відповідність змісту заповіту вимогам закону.

Позивач просив визнати недійсними заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений 11 серпня 2008 року секретарем Пустоварівської сільської ради ОСОБА_8 та заповіт ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, посвідчений 11 серпня 2008 року секретарем Пустоварівської сільської ради ОСОБА_8

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оспорювані заповіти були складені в один день, після смерті ОСОБА_6 його дружина, ОСОБА_7, за свого життя не оспорила недійсність заповіту, складеного її покійним чоловіком ОСОБА_6 на користь дочки ОСОБА_2, а також з того, що особа, яка посвідчила заповіти, ОСОБА_8 мала право на вчинення нотаріальних дій відповідно до рішення Пустоварівської сільської ради від 13 квітня 2006 року.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук