Справа № 638/8751/15-ц
Провадження № 2/638/4386/15
23.11.2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого: судді Шишкіна О.В.,
за участі секретаря судового засідання Голуб Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути з відповідача, ОСОБА_2 22 500 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.
В обгрунтування зявлених вимог позивачем вказано, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22.11.2013 року.
Після завершення процедури реєстрації права власності у встановленому законом порядку, 11.08.2014 року позивачем було укладено договір оренди житлового приміщення, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен передати вказану квартиру в оренду, а орендар зобовязався сплачувати йому орендну плату у розмірі 2500 грн. не пізніше 05 числа кожного місяця.
20.08.2015 позивач дізнався про те, що попри належності йому квартири, розпоряджатись він нею не може через те, що в даній квартирі зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, яка жодного правового відношення до зазначеної квартири не має та не є членом його сім'ї.
Користуючись реєстрацією місця свого проживання за адресою вищезазначеної квартири, відповідач по справі заявляє про своє проживання у квартирі, перешкоджає позивачу у вільному доступі до квартири, вселивши до квартири сторонніх осіб - позбавляючи його можливості потрапити у приміщення квартири, замінити замки на вхідних дверях, користується квартирою протиправно і самочинно без будь-яких правових підстав.
У судове засідання сторони не зявились, представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не зявився, просив відкласти розгляд справи для ознайомлення із матеріалами справи. Крім того, відповідачем подано заяву про передачу справи за місцем реєстрації відповідача, яка задоволенню не підлягає у звязку із тим, що згідно довідки адресно-довідкового бюро (а.с. 18), відповідач проживає за вказаною у позові адресою спірній квартирі АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дзержинського району міста Харкова.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу в порядку, передбаченому ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом на підставі Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22.11.2013 року по справі № 2-264/11, провадження № 2/638/20/13 (а.с. 5-11). Право власності на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2014 року (а.с. 4).
11.08.2014 року між позивачем, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 укладено договір оренди названої квартири, серед інших істотних умов якого є строк дії договору з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року та вартість 2500 грн. на місяць (а.с. 12-13).
Відповідно до ст.41 Конституції України, 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів.
Як наведено вище, відповідач зареєстрована у належній позивачу квартирі з 24.11.1998 року (а.с. 18). Підстави реєстрації судом не встановлено.
У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) повинні враховуватися заходи вжиті особою щодо їх одержання.
Дана норма зобов'язує особу своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів (укладення відповідних договорів, підготовки виробничого обладнання, приміщень тощо). Це положення орієнтує сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що вона дійсно планувала отримати відповідні доходи, все зробила для їх отримання, мала для цього усі можливості і неодмінно отримала б такий дохід, якби зобов'язання було виконано належним чином.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 321, 358, 623 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 59, 60, 88, 130, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою та оформленою в порядку та строки, передбачені ст.ст. 228-229 ЦПК України.

Головуючий: суддя