Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_51, ОСОБА_47, треті особи: приватне підприємство «Геополісся», управління Держземагенства в м. Ірпені Київської області, про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними договорів, про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року прокурор міста Ірпеня звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 3 березня 2010 року № 4243-84-V «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1», визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1», визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 14 травня 2010 року № 4554-88-V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян», визнати недійсними державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га, визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок від 22 грудня 2011 року № 6808, від 8 серпня 2012 року № 2229, від 15 червня 2012 року № 3566, від 7 листопада 2012 року № 961, від 1 грудня 2010 року № 7137, від 22 грудня 2011 року № 6804, від 7 серпня 2012 року № 1226, від 24 вересня 2012 року № 2623, від 6 серпня 2012 року № 2189, від 27 серпня 2012 року № 5267, від 28 грудня 2010 року № 6534, від 17 березня 2011 року № 1244, від 28 грудня 2010 року № 6537, від 18 березня 2011 року № 1280, визнати недійсними договори дарування земельних ділянок від 23 червня 2012 року № 3798, від 13 квітня 2011 року № 295, витребувати з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради спірні земельні ділянки, загальною площею 3,6 га, загальною вартістю 7 350 120 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що під час перевірки було встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради від 7 грудня 2007 року № 1198-33-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди» обслуговуючому кооперативу «Житло-будівельний кооператив «Зелений гай» (далі - ОК ЖБК «Зелений гай») надано право оренди земельної ділянки, площею 8,3920 га, розташованої у АДРЕСА_1 під котеджну забудову. На підставі зазначеного рішення між Ірпінською міською радою та ОК ЖБК «Зелений гай» 29 січня 2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 8,3920 га, розташованої у АДРЕСА_1 під котеджну забудову строком на 5 років та зареєстровано у Державному реєстрі земель 30 січня 2008 року за № 09.

Вказував, що рішенням Ірпінської міської ради від 3 березня 2010 року № 4243-84-V «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1» та рішення від 14 травня 2010 року № 4554-88-V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» було затверджено вищевказану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площами по 0,1 га кожна у м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд: ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, ОСОБА_3 по АДРЕСА_3, ОСОБА_5 по АДРЕСА_4, ОСОБА_7 по АДРЕСА_5, ОСОБА_8 по АДРЕСА_6, ОСОБА_10 по АДРЕСА_7, ОСОБА_11 по АДРЕСА_8, ОСОБА_12 по АДРЕСА_9, ОСОБА_13 по АДРЕСА_10, ОСОБА_48 по АДРЕСА_11, ОСОБА_16 по АДРЕСА_12, ОСОБА_17 по АДРЕСА_13, ОСОБА_19 по АДРЕСА_14, ОСОБА_21 по АДРЕСА_15, ОСОБА_22 по АДРЕСА_16, ОСОБА_23 по АДРЕСА_17, ОСОБА_24 по АДРЕСА_18, ОСОБА_25 по АДРЕСА_19, ОСОБА_26 по АДРЕСА_20, ОСОБА_27 по АДРЕСА_21, ОСОБА_28 по АДРЕСА_22, ОСОБА_29 по АДРЕСА_23, ОСОБА_31 по АДРЕСА_24, ОСОБА_32 по АДРЕСА_25, ОСОБА_33 по АДРЕСА_26, ОСОБА_34 по АДРЕСА_27, ОСОБА_35 по АДРЕСА_28, ОСОБА_36 по АДРЕСА_29, ОСОБА_38 по АДРЕСА_30, ОСОБА_39 по АДРЕСА_31, ОСОБА_41 по АДРЕСА_32, ОСОБА_43 по АДРЕСА_33, ОСОБА_44 по АДРЕСА_34, ОСОБА_45 по АДРЕСА_35, ОСОБА_49 по АДРЕСА_36, ОСОБА_47 по АДРЕСА_37.

На підставі вказаних рішень ради відповідачам по справі було видано державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га. Спірні земельні ділянки на даний час відчужені на підставі цивільно-правових угод, зокрема: договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22 грудня 2011 року № 6808, від 8 серпня 2012 року № 2229, від 15 червня 2012 року № 3566, від 7 листопада 2012 року № 961, від 1 грудня 2010 року № 7137, від 22 грудня 2011 року № 6804, від 7 серпня 2012 року № 1226, від 24 вересня 2012 року № 2623, від 6 серпня 2012 року № 2189, від 27 серпня 2012 року № 5267, від 28 грудня 2010 року № 6534, від 17 березня 2011 року № 1244, від 28 грудня 2010 року № 6537, від 18 березня 2011 року № 1280; договорів дарування земельних ділянок від 23 червня 2012 року № 3798, від 13 квітня 2011 року № 295.

Прокурор зазначав, що оспорені рішення ради були прийняті з порушеннями чинного законодавства, оскільки спірні земельні ділянки були передані особам, які не є членами кооперативу, та в їх користуванні вони не перебували.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 6 січня 2015 року позов прокурор міста Ірпеня задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради від 3 березня 2010 року № 4243-84-V «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1».

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1».

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4554-88-V від 14 травня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян», яким затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площами по 0,1 га кожна в м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, ОСОБА_3 по АДРЕСА_3, ОСОБА_5 по АДРЕСА_4, ОСОБА_7 по АДРЕСА_5, ОСОБА_8 по АДРЕСА_6, ОСОБА_10 по АДРЕСА_7, ОСОБА_11 по АДРЕСА_8, ОСОБА_12 по АДРЕСА_9, ОСОБА_13 по АДРЕСА_38, ОСОБА_48 по АДРЕСА_11, ОСОБА_16 по АДРЕСА_39, ОСОБА_17 по АДРЕСА_13, ОСОБА_19 по АДРЕСА_14, ОСОБА_21 по АДРЕСА_15, ОСОБА_22 по АДРЕСА_16, ОСОБА_23 по АДРЕСА_17, ОСОБА_24 по АДРЕСА_18, ОСОБА_25 по АДРЕСА_19, ОСОБА_26 по АДРЕСА_20, ОСОБА_27 по АДРЕСА_21, ОСОБА_28 по АДРЕСА_22, ОСОБА_29 по АДРЕСА_23, ОСОБА_31 по АДРЕСА_24, ОСОБА_32 по АДРЕСА_25, ОСОБА_33 по АДРЕСА_26, ОСОБА_34 по АДРЕСА_27, ОСОБА_35 по АДРЕСА_28, ОСОБА_36 по АДРЕСА_29, ОСОБА_38 по АДРЕСА_30, ОСОБА_39 по АДРЕСА_31, ОСОБА_41 по АДРЕСА_32, ОСОБА_43 по АДРЕСА_33, ОСОБА_44 по АДРЕСА_34, ОСОБА_45 по АДРЕСА_35, ОСОБА_49 по АДРЕСА_36, ОСОБА_47 по АДРЕСА_37.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_1 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_5 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_6, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_7, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_8 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_9, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_10, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_11, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_12, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_9 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_13, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_10 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_48 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_15, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_11 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_16 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_12 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_17 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_18, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_13 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_19 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_21 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_18, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_15 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_22 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_16 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_23, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_17 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_24, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_18 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_25, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_19 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_26 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_32, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_20 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_27, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_21 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_28, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_22 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_29 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_30, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_23 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_31, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_24 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_32 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_26, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_25 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_33, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_26 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_34, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_27 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_35, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_28 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_36 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_37, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_29 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_38, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_30 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_39 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_40, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_31 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_41, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_42, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_32 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_43, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_33 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_44, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_34 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_45, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_35 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_49, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_36 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_47, та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 грудня 2011 року № 6808 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 8 серпня 2012 року № 2229 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15 червня 2012 року № 3566 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 7 листопада 2012 року № 961 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 1 грудня 2010 року № 7137, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_50

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 грудня 2011 року № 6804 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_16

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 7 серпня 2012 року № 1226 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_18 та ОСОБА_17

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24 вересня 2012 року № 2623 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_20 та ОСОБА_19

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 6 серпня 2012 року № 2189 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_18 та ОСОБА_21

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27 серпня 2012 року № 5267 земельної ділянки, площею 0,10 га,укладений між ОСОБА_20 та ОСОБА_22

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року № 6534 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_32 та ОСОБА_26

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17 березня 2011 року № 1244 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_30 та ОСОБА_29

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року № 6537 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_26 та ОСОБА_32

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 18 березня 2011 року № 1280 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_42 та ОСОБА_41

Визнано недійсним договір дарування від 23 червня 2012 року № 3798 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_36 та ОСОБА_37.

Визнано недійсним договір дарування від 13 квітня 2011 року № 295 земельної ділянки, площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_40 та ОСОБА_39

Витребувано з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради спірні земельні ділянки загальною площею 3,6 га, загальною вартістю 7 350 120 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора міста Ірпеня відмовлено.

У касаційній скарзіперший заступник прокурора Київської області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволені позову, виходив із того, що Ірпінська міська рада вимог про витребування майна не заявляла, відповідачі, які є членами ОК ЖБК «Зелений гай» та є добросовісними набувачами, спірна земельна ділянка вибула з володіння Ірпінської міської ради відповідно з рішеннями Ірпінської міської ради, які прийнятті колегіально згідно з встановленим регламентом шляхом голосування, тобто відповідно до волевиявлення останньої, яка полягала у цілеспрямованій дії міської ради щодо розпорядження земельною ділянкою. При цьому підстав для визнання договорів купівлі - продажу недійсними немає.

Проте колегія суддів з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не може.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОК ЖБК «Зелений гай» отримало право оренди земельної ділянки, площею 8,3920 га, розташованої у АДРЕСА_1 під котеджну забудову єдиним масивом на підставі рішення Ірпінської міської ради від 7 грудня 2007 року № 1198-33-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди».

29 січня 2008 року між Ірпінською міською радою та ОК ЖБК «Зелений гай» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 8,3920 га, розташованої у АДРЕСА_1 під котеджну забудову строком на 5 років та зареєстровано у Державному реєстрі земель 30 січня 2008 року за № 09.

Рішенням Ірпінської міської ради від 3 березня 2010 року № 4243-84-V «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1» та рішення від 14 травня 2010 року № 4554-88-V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» було затверджено вищевказану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площами по 0,1 га кожна у м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд: ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, ОСОБА_3 по АДРЕСА_3, ОСОБА_5 по АДРЕСА_4, ОСОБА_7 по АДРЕСА_5, ОСОБА_8 по АДРЕСА_6, ОСОБА_10 по АДРЕСА_7, ОСОБА_11 по АДРЕСА_8, ОСОБА_12 по АДРЕСА_9, ОСОБА_13 по АДРЕСА_10, ОСОБА_48 по АДРЕСА_11, ОСОБА_16 по АДРЕСА_12, ОСОБА_17 по АДРЕСА_13, ОСОБА_19 по АДРЕСА_14, ОСОБА_21 по АДРЕСА_15, ОСОБА_22 по АДРЕСА_16, ОСОБА_23 по АДРЕСА_17, ОСОБА_24 по АДРЕСА_18, ОСОБА_25 по АДРЕСА_19, ОСОБА_26 по АДРЕСА_20, ОСОБА_27 по АДРЕСА_21, ОСОБА_28 по АДРЕСА_22, ОСОБА_29 по АДРЕСА_23, ОСОБА_31 по АДРЕСА_24, ОСОБА_32 по АДРЕСА_25, ОСОБА_33 по АДРЕСА_26, ОСОБА_34 по АДРЕСА_27, ОСОБА_35 по АДРЕСА_28, ОСОБА_36 по АДРЕСА_29, ОСОБА_38 по АДРЕСА_30, ОСОБА_39 по АДРЕСА_31, ОСОБА_41 по АДРЕСА_32, ОСОБА_45 по АДРЕСА_33, ОСОБА_44 по АДРЕСА_34, ОСОБА_45 по АДРЕСА_35, ОСОБА_49 по АДРЕСА_36, ОСОБА_47 по АДРЕСА_37.

На підставі вказаних рішень ради відповідачам у справі було видано державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га.

22 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

8 серпня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

15 червня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

7 листопада 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8

1 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_15 та ОСОБА_50

22 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_2 та ОСОБА_16

7 серпня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_18 та ОСОБА_17

24 вересня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_20 та ОСОБА_19

6 серпня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_18 та ОСОБА_21

27 серпня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_20 та ОСОБА_22

28 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_32 та ОСОБА_26

17 березня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_30 та ОСОБА_29

28 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_26 та ОСОБА_32

18 березня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_42 та ОСОБА_41

23 червня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_36 та ОСОБА_37.

13 квітня 2011 року було укладено договір дарування земельної ділянки, площею 0,10 га, між ОСОБА_40 та ОСОБА_39

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до статті 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів.

Згідно зі статтею 174 ЗК України рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад.

Статтею 176 ЗК визначено, що межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Отже, за змістом зазначених норм права (у редакціях, які були чинними на час виникнення спірних відносин) сільські, селищні та міські ради мають право розпоряджатися землями територіальних громад виключно в межах населених пунктів, до яких належать землі, межі яких встановлено та посвідчено державними актами України.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Суд, встановивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання громадянину земельної ділянки, затвердженої у встановленому законом порядку, документації, яка б встановлювала межі селища, на підставі ст. ст. 116, 122, ч. 1 ст. 155, п. 12 Перехідних положень ЗК України, дійшов висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту та недійсності такого рішення селищної ради.

Крім того, відповідно до змісту ст. 20 ЗК України надання (передача) земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням.

У випадку передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (ст. 21 ЗК України).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2014 року № 6-35цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зазначеним фактичним обставинам та нормам матеріального права апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України належної оцінки не надав.

Крім того, апеляційний суд не зверну уваги на таке.

Прокурором у квітні 2014 року пред'явлено позов про визнання незаконними рішень Ірпінської міської ради від 16 червня 2009 року, від 3 березня 2010 року, від 14 травня 2010 року.

У суді першої інстанції відповідачі заявили про застосування положень ЦК України про позовну давність.

Відповідно до ст. ст.256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" та частиною другою статті 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст.45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-178цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У зв'язку з наведеним прокурору слід довести, а суду встановити, коли довідався або міг довідатись про порушене право державний орган, в інтересах якого пред'явлено позов, а також прокурор.

Також апеляційному суду слід звернути увагу на те, що п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, в редакції на час прийняття оскаржених судових рішень, за своєю суттю направлений на захист прав власників та інших осіб від держави і не поширюється на позови прокурора, які пред'являються від імені держави про захист права державної власності незаконними правовими актами органу державної влади.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-68цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, апеляційному суду слід звернути увагу на те, що позов пред'явлено прокурором в інтересах держави, разом з тим суд першої інстанції витребував земельну ділянку на користь Ірпінської міської ради, яка одночасно є відповідачем, а не позивачем.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 - 338, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик