Справа № 740/3427/15
Провадження № 2/740/1084/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Гришкевич В.О., Шадура І.Ю.,

з участю позивача, представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про визнання права "...на спадщину в порядку спадкування..." на буд.4 по вул.Червона с.Колісники Ніжинського району в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_6, який помер 29 жовтня 2009 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що мати позивача ОСОБА_7 померла 27 листопада 2001 року, батько позивача ОСОБА_6 помер 29 жовтня 2009 року, після смерті якого відкрилась спадщина на даний будинок, який мав статус колгоспного двору, головою двору був спадкодавець ОСОБА_6, забудовниками будинку були батьки позивача, позивач є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_6, який прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_7, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцю ОСОБА_6 позивач позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину.

Відповідно до заяви від 02 серпня 2015 року позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на вищезазначений будинок в порядку спадкування після ОСОБА_6.

За ініціативи суду ухвалою від 03 вересня 2015 року до участі у справі залучені треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до письмових пояснень від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями до майна ОСОБА_6 за заповітом останнього, за усною домовленістю із батьком позивач має право на "...хату тітки...", ОСОБА_2 та ОСОБА_3-...на батькову хату обом порівну...", заповіт батька перебував у ОСОБА_2, зважаючи на заповіт, вважав, що спадкова справа владналась, ОСОБА_3 тяжко хворів і потребує постійного лікування, є пенсіонером, від своєї частки у спадщині батька не відмовляється.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2015 року до участі у справі залучено як співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останнім в судовому засіданні неодноразово роз"яснювались процесуальні права та обов"язки, зокрема, і згідно вищезазначеної ухвали, по справі оголошена перерва для надання можливості сторонам підготуватись до розгляду справи.

В запереченнях на позов від 03 листопада 2015 року ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями до майна ОСОБА_6 за заповітом останнього від 11 лютого 2002 року, за усною домовленістю із батьком позивач має право на "...хату тітки...", ОСОБА_2 та ОСОБА_3-...на батькову хату обом порівну...", заповіт батька перебував у ОСОБА_2, ОСОБА_3 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після свого батька не подавав, оскільки має тяжкі захворювання і неодноразово лікувався, дружина ОСОБА_3 також має тяжкі захворювання, від своєї частки у спадщині не відмовляється, строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні 03 листопада 2015 року судом повторно роз"яснено ОСОБА_3 право користування правовою допомогою та подачі позову (зустрічного позову) у встановленій формі і порядку про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв"язку з чим по справі оголошена перерва до 17 листопада 2015 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, просила визнати право власності на буд.№4 по вул.Червона с.Колісники Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_6. Дана позиція підтримана представником позивача адвокатом ОСОБА_1.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судовому засіданні 01 жовтня 2015 року заперечували проти позову, про час і місце розгляду справи на 03 листопада 2015 року повідомлені згідно розписок останніх. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 03 листопада 2015 року проти позову заперечував, клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи 03 листопада 2015 року відсутні, причини неявки не повідомлені. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання на 17 листопада 2015 року не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений згідно розписки останнього від 03 листопада 2015 року. У зв"язку з неявкою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання на 17 листопада 2015 року судом, із врахуванням сприяння відповідачам у здійсненні ними передбачених ЦПК України прав та обовязків, по справі оголошена чергова перерва, останні в судове засідання на 01 грудня 2015 року не зявились, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.77 ЦПК України, згідно якої сторони зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання; у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин;- шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями на адреси відповідачів, які зазначені ними в судових засіданнях 01 жовтня 2015 року та 03 листопада 2015 року, клопотання про відкладення розгляду справи, причини неявки не повідомлені. Відповідно до телефонограми Ніжинського міськрайоного суду від 20 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_2 сповіщений про час і місце розгляду справи 01 грудня 2015 року. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи 01 грудня 2015 року за відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 10 серпня 2015 року ОСОБА_5 сільський голова ОСОБА_8 не заперечує проти задоовлення заяви та просить розглянути справу за відсутності.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом.

Згідно довідок ОСОБА_5 сільської ради Ніжинського району від 15 квітня 2015 року, 27 липня 2015 року буд.4 по вул.Червона с.Колісники Ніжинського району мав статус колгоспного двору, даний будинок побудований ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як подружжям, станом на 15 квітня 1991 року у вищезазначеному будинку проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із врахуванням викладеного ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7, як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на вищезазначений будинок, їх частки є рівними-по 1 / 2.

Спірний будинок під час технічної інвентаризації згідно довідок КП Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації від 28 квітня 2015 року, 11 серпня 2015 року на праві приватної власності не зареєстрований і не відображений, як самочинне будівництво, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 01 вересня 2015 року відомості щодо реєстрації речових прав, прав власності, іпотек, заборон відчуження на даний будинок-відсутні.

Батьками позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (до одруження ОСОБА_7, після одруження-Постол, після одруження-Михайличенко), відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Зареєстроване місце проживання: позивача-в АДРЕСА_1, відповідача ОСОБА_3-в м.Олександрія з 1993 року.

ОСОБА_7 померла 27 листопада 2001 року в с.Колісники Ніжинського району, ОСОБА_6, як її подружжя, є спадкоємцем першої черги за законом до її майна відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), прийняв спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою ОСОБА_5 сільської ради Ніжинського району від 27 липня 2015 року, згідно матеріалів спадкової справи Ніжинської районної державної нотаріальної контори №184 наявна заява ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_6, про прийняття спадщини ОСОБА_7. Докази про відмову ОСОБА_6 від спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця ОСОБА_7-відсутні.

ОСОБА_6 помер 29 жовтня 2009 року в с.Колісники Ніжинського району.

Згідно довідки ОСОБА_5 сільської ради Ніжинського району від 27 липня 2015 року склад сімї ОСОБА_6-ОСОБА_9, його внук, інші особи не зазначені.

Відповідно до заповіту від 11 лютого 2002 року, посвідченого в ОСОБА_5 сільській раді, зареєстрованого в реєстрі за №49, ОСОБА_6 заповів все своє майно своїм синам-Давиденку ОСОБА_10 та ОСОБА_3 в рівних долях. Даний заповіт є чинним станом на час розгляду справи.

Відповідно до ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

ОСОБА_9 помер 25 листопада 2013 року в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області.

Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ст.1270 ЦК України). Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до копій матеріалів спадкової справи Ніжинської районної державної нотаріальної контори №826/2009 позивач згідно поданої заяви від 14 грудня 2009 року прийняла спадщину після свого батька ОСОБА_6, відомості про її відмову від спадщини відсутні. За таких обставин позивач, як дитина спадкодавця ОСОБА_6 і відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину останнього згідно ч.1 ст.1269 ЦК України.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази на підтвердження постійного проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття його спадщини, подачі заяв нотаріусу про прийняття спадщини відсутні, тобто дані відповідачі відповідно до ст.1272 ЦК України є такими, що не прийняли спадщину ОСОБА_6. Також відсутні докази на підтвердження наявності письмової згоди ОСОБА_4 на прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України неодноразово вчинялись дії щодо сприяння останнім у здійсненні ними передбачених ЦПК України прав та обовязків, зокрема, права користуватися правовою допомогою, обовязку доказування та вирішенню питання у встановленому ЦПК України порядку про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин право на спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_6 станом на час розгляду справи наявне тільки у позивача, що узгоджується з положеннями ст.1233 ЦК України.

Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 08 липня 2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на підтвердження віднесення даного будинку до спадщини ОСОБА_6.

Як зазначено вище спадкодавці ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на належні частки вищезазначеного будинку, тобто даний будинок входить до складу їх спадщини по 1 / 2 частці, спадщина після ОСОБА_7 прийнята ОСОБА_6, відсутність правовстановлюючих документів на підтвердження віднесення будинку до складу спадщини ОСОБА_6 перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для задоволення позову та визнання права власності за позивачем на даний будинок в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_6. Позивач скористалась передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред"явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок №4 по вулиці Червона села Колісники Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування після ОСОБА_6, який помер 29 жовтня 2009 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник.