Справа № 353/809/15-ц
Провадження № 2/353/335/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Гавриш Я.М.

з участю: секретаря Драгомирецької О.М.

представника позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за договором про банківський строковий вклад (депозит) та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в інтересах ОСОБА_4 до відповідача з тих підстав, що 27.11.2012 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Ощадбанк» був укладений договір №2389808 про строковий вклад (депозит) «Строковий пенсійний» строком на 18 місяців та договір №2390108 про строковий вклад (депозит) «Строковий пенсійний» строком на 18 місяців.

Сума за договором №2389808 становить 1271 дол США, що вноситься на депозитний рахунок №9808. Сума за договором №2390108 становить 1000 Євро, що вноситься на депозитний рахунок №0108.

03.04.2015 р. ОСОБА_4 отримала відповідь з банку про те, що депозитний рахунок №9808 закрито 14.07.2014 р. і кошти безготівково перераховано на її поточний рахунок №90708 і цього ж дня знято з рахунку 1200 доларів США, а 15.07.2014 р. цей рахунок було закрито на суму 227 доларів США 50 центів та депозитний рахунок №0108 закрито 31.07.2014р. і кошти безготівково перераховано на її поточний рахунок №2408 і цього ж дня знято з рахунку 900 Євро, а 02.09.2014 р. цей рахунок було закрито на суму 204 Євро 50 центів.

ОСОБА_4 вказує, що вищенаведених коштів з рахунків не знімала.

Просить стягнути з відповідача заборгованість грошових коштів разом з нарахованими санкціями у розмірі за договором №2390108 - 1012 євро 41 євроцент; за договором № 2389808 - 1286 доларів США 77 центів та 6000 грн. моральної шкоди, яка полягає у завданні душевних та фізичних страждань, перебування її у постійному стресі, що на її думку призвело до погіршення стану здоровя.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 та представник позивачки адвокат ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає позов безпідставним з підстав наведених в письмовому запереченні. Вказав на те, що депозитний рахунок №9808 за ОСОБА_5 №2389808 закрито 14.07.2014р., а кошти безготівково перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 №0708. Цього ж дня знято з рахунка 1200,00 доларів США та 15.07.2014 року рахунок було закрито на суму 227,54 долари США. А депозитний рахунок №0108 за ОСОБА_5 №2390108 закрито 31.07.2014 року і кошти безготівково перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 №2408 і цього ж дня знято з рахунка 900, 00 євро, а 02.09.2014 року цей рахунок було закрито на суму 204,50 євро, що підтверджується первинними (банківськими) документами. Дані операції по видачі коштів в АБС «BARS WEB» здійснили працівники банку ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Івано-Франківським обласним управлінням АТ "Ощадбанк" проведено перевірку депозитних рахунків у ТВБВ №10008/052 сел. Обертин, в результаті чого 31.03.2015р. складено акт перевірки, який цього ж дня направлено в прокуратуру Тлумацького району для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000084. Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, а тому підстав вважати, що позивачка не отримала суму депозиту та відсотки по ньому, не має. Просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників позивачки, представника відповідача, дослідивши докази, які містяться в письмових матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що 27.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір №2389808 про банківський строковий вклад (депозит) «Строковий пенсійний» в іноземній валюті (долари США), згідно п.п.1.1., 1.2. якого позивачка внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті в сумі 1271.00 долар США, строком на 18 місяців,з кінцевим терміном повернення депозиту 27.05.2014 року, з процентною ставкою за депозитом в розмірі 8,25 % річних (а.с.8-9).

Внесення позивачкою коштів за укладеним договором підтверджується квитанцією №2389808 (#21209696) від 27.11.2012р. (а.с.12).

Також 27.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір №2390108 про банківський строковий вклад (депозит) «Строковий пенсійний» в іноземній валюті (євро), згідно п.п.1.1., 1.2. якого позивачка внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті в сумі 1000.00 євро, строком на 18 місяців,з кінцевим терміном повернення депозиту 27.05.2014 року, з процентною ставкою за депозитом в розмірі 7,0 % річних (а.с.10-11).

Внесення позивачкою коштів за укладеним договором підтверджується квитанцією №2390108 (#21211315) від 27.11.2012р. (а.с.13).

21.11.2014 року позивачка зняла з рахунку №9808 - 208 доларів США 27 центів відсотків по депозиту, а 12.02.2015 року з рахунку №0108 зняла 139 євро 02 євроценти відсотків по депозиту, що підтверджується копією ощадної книжки (а.с.14).

Таким чином, сума депозиту за договором №2389808 становить 1271,00 доларів США, а сума депозиту за договором №2390108 становить 1000,00 євро.

16 березня 2015 року представник позивачки ОСОБА_8 звернулася з письмовою заявою до філії АТ "Ощадбанк" у сел. Обертин про дострокове розірвання договорів №2389808 та №2390108, в якій просила повернути їй суми вкладу, проте останніми цього не було зроблено(а.с.15).

03.04.2015 року відповідачем надано письмову відповідь про те, що матеріали по депозитному рахунок №9808 за ОСОБА_5 №2389808 закрито 14.07.2014р., а кошти безготівково перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 №0708. Цього ж дня знято з рахунка 1200,00 доларів США та 15.07.2014 року рахунок було закрито на суму 227,54 долари США. А депозитний рахунок №0108 за ОСОБА_5 №2390108 закрито 31.07.2014 року і кошти безготівково перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 №2408 і цього ж дня знято з рахунка 900, 00 євро, а 02.09.2014 року цей рахунок було закрито на суму 204,50 євро. Матеріали, з метою зясування законності закриття даних рахунків направлені у правоохоронні органи (а.с.16).

Ухвалою Тлумацького районного суду від 22.10.2015 року зобовязано старшого слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській області Шубинець Л.В. надати суду з кримінального провадження №0000084 належно завірену копію висновку судово-почеркознавчої експертизи по рахунку потерпілої ОСОБА_4 (а.с. 36)

Згідно даних висновку експерта №279 від 01.11.2015 року підписи у графі «підпис отримувача» в заявах на видачу готівки ОСОБА_4 від 02.09.2014 року на суму 3493,00 грн., від 31.07.2014 року на суму 14590,00грн., від 15.07.2014 року на суму 2663,00 грн. та від 14.07.2014 року на суму 14035,00 грн. виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.46-58).

Відповідно до п.2.8 ОСОБА_5 після закінчення строку, вказаного у п.1.1 ОСОБА_5 депозит підлягає перерахуванню на рахунок, вказаний у п.3.3 ОСОБА_5, а в разі відсутності такого рахунку продовжує зберігатися на рахунку без подальшого нарахування процентів до моменту вилучення вкладником депозиту.

У відповідності з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1060 ЦК Укрїни, договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно п.33 постанови правління національного банку України «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами» від 03.12.2003р. №516 за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, а п. 1.6 регламентує, що банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті.

Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення позивачу суми вкладу за укладеним договором має бути виконане у валюті вкладу: доларах США та євро, що не суперечить законодавству.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачка зверталася до відповідача з заявою про повернення депозитів, проте відповідач на претензії позивачки не відреагував та кошти не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.3.3 ОСОБА_5 зобов'язався повернути вкладнику депозит та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування на рахунок, або шляхом видачі готівкою.

Відповідно до п.20.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року №492 поточні рахунки клієнтів банків закриваються на підставі заяви клієнта. П.20.7 даної інструкції передбачає те, що вкладні (депозитні) рахунки клієнтів у разі залучення строкових вкладів закриваються після закінчення строку зберігання вкладу та повернення коштів вкладнику, а у разі залучення вкладу на умовах його видачі на першу вимогу вкладний (депозитний) рахунок закривається після повернення коштів вкладнику.

Згідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року, зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Відповідно до п.4.2 ОСОБА_5 ці договори вважаються припиненими і рахунки закриваються з моменту виплати Банком вкладнику всіх сум депозитів та нарахованих відсотків за ним. Правова позиція ВСУ, висловлена у постанові від 28.01.2015р. у справі 6-247цс14, передбачає, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові, а також 3% річних на суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Публічний договір не встановлює спеціальної відповідальності за порушення встановлених строків повернення вкладу.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 3% річних від простроченої суми за період з моменту останнього звернення до відповідача з вимогою щодо повернення вкладу за договорами з 16.03.2015 року по дату звернення до суду з позовною заявою, сума яких становить: за договором №2390108 12 євро 41 євроцент; та за договором №2389808 15 доларів США 77 центів.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Таким чином, із здобутих та досліджених в судовому засіданні доказів випливає, що позивачка не знімала з рахунків коштів по депозитних вкладах. Отже, банк не виконав перед позивачкою своїх зобовязань щодо повернення депозитів, передбачених договорами, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Оскільки кошти були зняті з депозитних рахунків позивачки не нею, а іншою особою, якою можливо являється працівник банку, тому за його дії не може нести відповідальність позивачка, а установа, якою працівник був наділений відповідними повноваженнями і чиї інтереси він представляв. Оскільки по даному факту порушено кримінальне провадження, тому в разі встановлення винних осіб, банк набуде права зворотної вимоги до них про повернення вказаних сум коштів, знятих з рахунків ОСОБА_4 в порядку регресу.

Щодо вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з укладеного сторонами договору банківського вкладу, за порушення зобов'язання відшкодування моральної шкоди договором не передбачено, а стягнення моральної шкоди відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" також є безпідставним, так як п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону передбачає, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі Конституції України, ст.ст. 15, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження якого м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, 01001, ідентифікаційний код за на користь ОСОБА_4, жительки вул. Грушевського, 21, сел. Обертин, Тлумацького району, Івано-Франківської області суму боргу за договором про строковий банківський вклад (депозит) №2390108 від 27.11.2012р. в розмірі 1000 євро 00 євроцентів та 3% річних від простроченої суми в розмірі 12 євро 41 євроцент, а разом 1012 (одна тисяча дванадцять) євро 41 євроцент, (що станом на 03.12.2015 року по курсу НБУ еквівалентно 25401,37 грн.) ; та суму боргу за договором про строковий банківський вклад (депозит) №2389808 від 27.11.2012 року в розмірі 1271 долар США 00 центів та 3% річних від простроченої суми в розмірі 15 доларів США 77 центів, а разом 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) доларів США 77 центів, (що станом на 03.12.2015 року по курсу НБУ еквівалентно 30432,11грн.) .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження якого м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, 01001, ідентифікаційний код за на користь держави на розрахунковий рахунок 0451, Одержувач коштів УДК в Тлумацькому районі, ЄДРПОУ одержувача - 37831044, МФО 836014, Ідентифікаційний код Тлумацького районного суду 02891629 - 558 (пятсот пятдесят вісім) грн. 33 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення судунабирає законної сили в порядку встановленому ст.223 ЦПК України.

Головуючий Я.М. Гавриш