Справа № 221/4375/2012 Провадження № 22-ц/772/2737/2015Головуючий в суді першої інстанції Нечипорук Л.Ф.
Категорія 27 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 08 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ "Надра" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Свої вимоги мотивовано тим, що 24.12.2007 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір кредитної лінії № 520/МК/2007/ЦВ-840. Згідно вказаного договору, останньому було відкрито кредитну лінію в сумі 27000 доларів США з терміном користування до 24.12.2014 року з процентною ставкою 14,4 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 24.12.2007 року укладено договори поруки між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В забезпечення виконання своїх зобов'язань по договору, позичальник передав в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1298 га, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, АДРЕСА_1. ПАТ КБ "Надра" виконало свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується заявою на видачу готівки № 680. Однак, з березня 2009 року ОСОБА_3 припинив належним чином виконувати умови договору кредитної лінії, а з травня 2010 року взагалі припинив вносити будь-які платежі. Станом на 17.01.2012 року заборгованість за кредитним договором відповідачів перед позивачем становила 39260,84 доларів США.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 08.10.2012 року позов було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором в розмірі 39260,84 доларів США, що еквівалентно 313686,26 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без з'ясування істотних обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2015 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 08 жовтня 2012 року в частині задоволення позову до ОСОБА_2 скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства КБ "Надра" задоволено частково, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2014 року в частині вирішення вимог до ОСОБА_2 скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до цього ж суду.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що 24.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір кредитної лінії № 520/МК/2007/ЦВ-840, згідно якого останньому було видано кредит в сумі 27000 доларів США, на строк 84 місяці з процентною ставкою 14,4 % річних.

Також 24.12.2007 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ "Надра" та відповідачем ОСОБА_4, а також між ПАТ КБ "Надра" та відповідачем ОСОБА_2 були укладені договори поруки, відповідно до умов яких ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням ОСОБА_3, які виникають з умов кредитного договору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що боржник порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 17.01.2012 року винила заборгованість в сумі 39260,84 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 24348,72 доларів США, несплачені відсотки - 11749,26 доларів США, пеня - 2319,79 доларів США, заборгованість по сплаті штрафів - 843,07 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 313686,26 гривень.

Покладаючи обов'язок по сплаті заборгованості і на поручителів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ст. ст. 533, 554 ЦК України у разі порушення боржником взятих на себе забезпечених порукою зобов'язань, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В той же час стягуючи заборгованість в солідарному порядку одночасно з двох поручителів і боржника, суд першої інстанції не врахував, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Вище зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-255цс15.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав стягувати виниклу заборгованість з боржника та обох поручителів в солідарному порядку, а тому рішення суду в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що поручитель ОСОБА_2, у відповідності до умов укладених договорів та чинного законодавства, що регулює виниклі між сторонами правовідносини, має нести відповідальність за невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, проте не у солідарному порядку з іншим поручителем.

Приймаючи нове рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів не можуть бути задоволені у повному обсязі, оскільки позивач просить стягнути їх у доларах США, що не відповідає закону.

Комплексний аналіз статті 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

В той же час разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню неустойка, штраф, пеня, а також нарахування передбачені ст. 625 ЦК України (правові позиції Верховного Суду України висловлені у постановах від 02.07.2014 р. у справі № 6-79цс14 та від 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15).

Належних доказів, невідповідності суми заборгованості, відсотків, нарахованих штрафів та пені розрахункам наданим представником позивача, представник відповідача суду не надав.

Таким чином, згідно з розрахунком позивача з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь банку: 24348,72 доларів США, що еквівалентно 194541,40 гривень за курсом НБУ станом на 17.01.2012 року - заборгованість з повернення кредиту, 11749,26 доларів США, що еквівалентно 93874,24 гривень - заборгованість по сплаті відсотків, 6735,96 гривень - заборгованість по сплаті штрафів, 18534,66 гривень - пеня, які розраховуються в національній валюті станом на 17.01.2012 року, як зазначено в позовній заяві, тобто в межах заявлених позивачем вимог.

Доводи апеляційної скарги про пропущення строку позовної давності не є обґрунтованими, оскільки останній платіж по погашенню кредиту мав місце в травні 2010 року, що вбачається з розрахунків заборгованості наявних у матеріалах справи, із цього часу перебіг позовної давності перервався відповідно до ст.. 264 ЦК України. Позов, як видно зі штемпеля суду, отриманий ним 27.08.2012 року.

Помилковими є і доводи апеляційної скарги про припинення поруки ОСОБА_2, оскільки строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором закінчився 24.12.2014 року, даний позов пред'явлений 27.08.2012 року, доказів пред'явлення позову до боржника раніше, або зміни терміну погашення кредиту суду не представлено, а тому шестимісячний строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, на момент предявлення даного позову не закінчився.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 08.10.2012 року в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра": 24348,72 доларів США, що еквівалентно 194541,40 гривень за курсом НБУ станом на 17.01.2012 року - заборгованість з повернення кредиту, 11749,26 доларів США, що еквівалентно 93874,24 гривень - заборгованість по сплаті відсотків, 6735,96 гривень - заборгованість по сплаті штрафів, 18534,66 гривень - пені.

В задоволенні решти вимог позову до ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.О. Денишенко

В.В. Луценко

З оригіналом вірно: