У х в а л а

16 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_4 на його користь 30 тис. доларів США (що еквівалентно станом на 23 лютого 2015 року 850 тис. 443 грн) майнової шкоди, 44 тис. 387 грн витрат за проведення ремонтних робіт та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог змінено: стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 124 тис. 980 грн заподіяних збитків, а також 1 тис. 937 грн 27 коп. судового збору в доход держави.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою у вказаній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

2 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 23, 388, 661 і 1167 Цивільного кодексу України, та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема статті 61 ЦПК України щодо підстав звільнення від доказування обставин, визнаних сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2012 року і 26 лютого 2014 року та на судові рішення Верховного Суду України від 1 лютого 2006 року і 11 квітня 2011 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справ, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 31 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості квартири в рахунок компенсації завданих збитків з урахуванням суми, витраченої позивачем на проведення в ній ремонту, а також компенсації моральної шкоди з огляду на душевні та фізичні страждання позивача, оскільки позивач утратив право власності на житло саме внаслідок дій відповідача.

Разом з тим у судових рішеннях, наданих для порівняння, містяться такі положення:

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про задоволення позовних вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння держави поза її волею внаслідок протиправних дій директора філії «Укроборонбуд»;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2012 року касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про задоволення позовних вимог про стягнення збитків з особи, яка не повідомила покупця (позивача) про права третьої особи на приміщення магазину;

- у рішенні Верховного Суду України від 1 лютого 2006 року суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідальність за завдану моральну шкоду не поширюється на правовідносини, які випливають з договору позики;

- в ухвалі Верховного Суду України від 11 квітня 2011 року суд касаційної інстанції, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про стягнення з відповідача збитків, оскільки при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач (продавець) увів позивачку (покупця) в оману, чим порушив її право власності на придбану квартиру.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

У поданій заяві ОСОБА_4 порушує також питання про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування касаційним судом норм процесуального права, а саме статті 61 ЦПК України.

На підтвердження підстави перегляду рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року, 16 жовтня і 27 листопада 2013 року, 12 лютого і 18 грудня 2014 року.

Подана заява в цій частині підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_4 подано заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 31 липня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження і яка не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачено пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому вказана заява в частині перегляду судового рішення із зазначеної підстави підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності, відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко