Справа № 152/1380/15-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

16 листопада 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист порушених прав споживача та визнання кредитного договору неукладеним і недійсним, у якому просить:

1) прийняти зустрічний позов до розгляду із первісним позовом;

2) визнати кредитний договір № VISOGA від 7.05.2008, підписаний ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» неукладеним і таким, що не набув чинності;

3) визнати кредитний договір № VISOGA від 7.05.2008, підписаний ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» недійсним з моменту укладення.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти прийняття зустрічного позову до спільного провадження, посилаючись на те, що у зустрічній позовній заяві містяться позовні вимоги, які за своєю юридичною природою є взаємовиключними.

Перевіривши відповідність зустрічної позовної заяви вимогам, викладеним в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважаю, що зустрічний позов слід залишити без руху, оскільки він не відповідає статті 119 ЦПК України.

Так, згідно із пунктом 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Водночас, із прохальної частини зустрічної позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просить ухвалити два різних за змістом та таких, що є взаємовиключними за юридичною природою рішеннями, а саме про визнання кредитного договору неукладеним та про визнання цього ж договору недійсним.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» надано розяснення, згідно з яким відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Отже, ОСОБА_2 слід визначитися із підставами та предметом позову, тобто визначитися, яким чином її права порушені та у який передбачений законом спосіб суд має захистити порушене право.

Згідно зі ст. 124 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Тому, керуючись, статтями 119, 121, 124, 208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист порушених прав споживача та визнання кредитного договору неукладеним і недійсним залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про необхідність виправлення недоліків зустрічної позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання нею копії цієї ухвали шляхом подання позовної заяви, що відповідатиме ст. 119 ЦПК України, і розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Розгляд справи відкласти до 10-ї години 1 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л.Строгий