Провадження №2/761/9582/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Козак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

Позивач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» (надалі - ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС») звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 27 321,18 грн. та судовий збір.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.12.2013 між ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9098395 (надалі - Поліс), за яким позивач застрахував цивільну відповідальність власника транспортного засобу марки «Nissan Tiida» д.н.з. НОМЕР_1.

27 квітня 2014 року на 24 км а/д Київ-Чоп в с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля марки Hyundai д.н.з. НОМЕР_3, автомобіля марки Skoda д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_1 - під керуванням відповідача ОСОБА_1 В результаті зазначеного ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілим сторонам в ДТП, було виплачено страхове відшкодування за ремонт транспортних засобів.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а тому на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1188 ЦК України, ст. 38 Закону № 1961, зважаючи на невиконання відповідачем вимог ст. 33.1.4 Закону № 1961, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу кошти страхового відшкодування в розмірі - 27 321,18 грн., а також сплачену суму судового збору.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.12.2013 року між ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Полісу №АС/9098395, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність власника перед третіми особами при використанні транспортного засобу марки «Nissan Tiida» д.н.з. НОМЕР_1. (а.с. 8).

27 квітня 2014 року на 24 км а/д Київ-Чоп в с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля марки Hyundai д.н.з. НОМЕР_3, автомобіля марки Skoda д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_1 - під керуванням відповідача ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2014 року відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с.7).

У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

В результаті зазначеної дорожньої пригоди автомобіль марки Hyundai д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження, в зв'язку з чим звернуся його власник ОСОБА_3 до позивача із відповідно заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування, які були виплачені йому у відповідності вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в сумі - 7 211,18 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням за № 1431 від 17 грудня 2015 року (а.с. 25).

Інший учасник зазначеної дорожньої пригоди автомобіля марки Skoda отримав від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» страхове відшкодування в розмірі 21 110,00 грн., в зв'язку з чим Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.12.2014 року з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПЛЮС» було стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ОМЕГА» відшкодування шкоди у сумі 21 937,00 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 26-27). Зазначені кошти також були виплачені позивачем, що підтверджується відповідним платіжним дорученням за № 402 від 03 березня 2015 року (а.с. 29).

Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно положень ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. При настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, на протязі трьох днів письмово повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не звертався до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» із будь-якими заявами (письмовими повідомленнями) щодо повідомлення у триденний строк про настання даної ДТП, та відповідно виникнення страхового випадку за Полісом № АС/9098395 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 12.02.2014 року за №6-1цс14, щодо перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судами підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 та пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» загальну суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі - 27 321,18 грн. (20 110,00 грн. виплачені на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» із врахуванням франшизи - 1000,00 грн. та 7 211,18 грн. відшкодовані, виплачені ОСОБА_3С.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 33, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 223-228, 232, 293, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі - 27 321 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» суму сплаченогосудового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: