Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/786/15-ц
Провадження № 2-о/506/27/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2015 року с.м.т.Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

секретаря Нечитайло Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Красні Окни цивільну справу за заявою

ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Гулянська сільська рада Красноокнянського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2015 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю більше п'яти років на момент відкриття спадщини із спадкодавицею ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 була їй за матір, так як взяла її на виховання, коли їй було кілька років. Все своє життя ОСОБА_3 вважала її своєю донькою, а вона /заявниця/ вважала ОСОБА_3 своєю рідною матір'ю. Власних дітей ОСОБА_3 не мала, всю свою турботу подарувала їй. Вони проживали разом аж до смерті ОСОБА_3 За своє життя покійна документально не оформляла ні опікунства, ні усиновлення, виховувала її за покликом серця. Односельці всі знають її як доньку померлої, а тому в документах, виданих сільською радою її зазначали «донька», хоча біологічно та юридично вона такою не є. Коли ОСОБА_3 постаріла, то важко захворіла та у 1991 році стала інвалідом І групи, внаслідок чого була прикута до ліжка протягом близько десяти років, аж до своєї смерті. Вона /заявниця/ здійснювала за нею догляд, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Красноокнянської райдержадміністрації та отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи. Коли ОСОБА_3 померла, вона здійснювала її поховання та всі необхідні обрядові заходи. Встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, так як після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Перемога», розташованого в с. Тригради Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1. Однак прийняти спадщину вона не може, так як ОСОБА_3 заповіту не залишила. Тому вона вважає, що має право на спадщину за законом у четверту чергу.

В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягала, надавши аналогічні пояснення. В подальшому вона в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала /а.с.25/.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує /а.с.29/.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Як вбачається з довідок Гулянської сільської ради, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті в АДРЕСА_1. Разом з нею проживала і заявник ОСОБА_2, яка в довідці зазначена як «донька». /а.с.9, 11/.

З 10 січня 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 проживала разом з заявником. Зазначене підтверджується записами в погосподарських книгах села Ульянівка: НОМЕР_5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок НОМЕР_2, НОМЕР_3 за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_4, НОМЕР_5 за 1996-2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_6 /а.с.14/.

З 01 грудня 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто протягом більше семи з половиною років, заявник перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області та отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_3 відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» /а.с.10/.

Після смерті ОСОБА_3 заявник вступила в управління спадкового майна, провела поховання та пов'язані з ним звичаї та обряди, взявши на себе всі матеріальні витрати /а.с.12-13/.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт, який підлягає встановленню.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає заявника та померлу ОСОБА_3 як своїх односельців. Заявника він завжди вважав донькою ОСОБА_3, як і інші мешканці села, і не знав, що вона не є біологічною донькою останньої, так як ще з дитинства ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3, остання піклувалася про неї як про доньку. Коли ОСОБА_3 захворіла - заявник забрала її проживати до себе та доглядала за нею близько 10 років. Після смерті ОСОБА_3 заявник проводила її поховання.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сином заявника і, хоча і знав, що ОСОБА_3 не є біологічною матір'ю його матері, однак завжди вважав її своєю бабою. Коли баба захворіла - мати забрала її проживати до них і доглядала за нею протягом десяти років, аж до смерті ОСОБА_3

Таким чином, суд вважає, що факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_3 більше п'яти років на момент відкриття спадщини підтверджений.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Перемога», розташованого в с. Тригради Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 /а.с.8/.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої зверталася лише заявник. Відомості про інших спадкоємців у зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.35-56/.

Ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 п.4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, перевіряючи наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу зазначеного свідоцтва, вимагає документи, які є доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. Такими доказами можуть бути свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт, про встановлення якого просить заявник, доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так як підтвердить її статус спадкоємця за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 та надасть можливість прийняти спадщину після смерті останньої.

Керуючись ст.ст. 212-215, ст.259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні - протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення, яка подається в апеляційний суд Одеської області через Красноокнянський районний суд.

ГоловуючийО. Л. Чеботаренко