АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/7311/15 Головуючий 1-ї інстанції Тордія Е.Н.
Справа № 637/671/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Сащенка І.С., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ОСОБА_2» про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ОСОБА_2» (надалі - ПП «ОСОБА_2»), в якому просив розірвати договір оренди землі від 04 квітня 2005 року, укладений між ОСОБА_3 та ПП «ОСОБА_2» Шевченківського району Харківської області, зареєстрований у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 грудня 2006 року за НОМЕР_2.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_3 він успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,9344га, що розташована на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка померлому належала на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 25 жовтня 2002 року Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області. За життя ОСОБА_3 уклав із ПП «ОСОБА_2» договір оренди земельної ділянки від 04.04.2005року. На теперішній час позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.11.2014року на вищезазначену земельну ділянку і бажає самостійно її обробляти. 18 квітня 2015 року з вимогою про розірвання вищеназваного правочину він звернувся з відповідною заявою до ПП «ОСОБА_2», яку було відправлено поштою рекомендованим листом, але адресат відмовився її одержувати. Ця обставина змусила його звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача ПП «ОСОБА_2» - ОСОБА_5, ОСОБА_6 позов не визнали, при цьому посилалися на роз'яснення Державного комітету України по земельних ресурсах стосовного того, що смерть фізичної особи - наймодавця не є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі. ПП «ОСОБА_2» істотних умов договору оренди земельної ділянки не порушувало, а тому відсутні підстави для його розірвання.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на його незаконність та необґрунтованість. Зокрема вказує, що відповідно до п.36 спірного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи, є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання спірного договору оренди землі.

Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами, що 04 квітня 2005 року між ПП «ОСОБА_2» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі. Згідно умов цього договору ОСОБА_3 передав в оренду ПП «ОСОБА_2» земельну ділянку, загальною площею 6,93га, яка належала йому на підставі державного акту серії НОМЕР_1, строком на 30 (тридцять) років. Договір оренди землі від 04.04.2005року зареєстровано 27 грудня 2006 року в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» за НОМЕР_2.

Укладений між ОСОБА_3 та ПП «ОСОБА_2» договір оренди землі від 04 квітня 2005 року відповідає вимогам закону, в ньому зазначені всі істотні умови, а саме в редакції, яка діяла на час виникнення даних правовідносин.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів належну йому земельну ділянку своєму синові - ОСОБА_1.

ОСОБА_3 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 листопада 2014 року, ОСОБА_1 успадкував вищезазначену земельну ділянку, тобто на теперішній час є її власником.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст.3 цього Закону об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, комунальної або державної власності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону).

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

________Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст.32 Закону (який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин) встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як свідчать матеріали справи, позивач отримував орендну плату за землю. Проте, з вимогою про перегляд умов оренди землі, в тому числі про збільшення розміру орендної плати чи зміни форми її оплати позивач до відповідача не звертався.

Пунктами 34-36 договору про оренду землі передбачені дії пов'язані з розірвання договору, а саме: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендодавця, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Права ОСОБА_1 на орендовану земельну ділянку виникло після смерті орендодавця ОСОБА_3

За положення ст.1218 ЦК України до складу спадщини належать всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Позивач в якості підстави для розірвання договору оренди землі наводить лише абзац перший п.36 договору, упускаючи той факт, що цей пункт також містить другий абзац, в якому чітко зазначено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендодавця переходить до спадкоємців, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини, та надав належну оцінку зібраним доказам.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, тому підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону, колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308ч.1, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -