25.11.2015 Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2015 року Волноваський районний суд Донецької області
Головуючого : судді Мохова Є.І.,
При секретарі : Бридня О.Л.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності.
02.11.2015 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 05.09.2014 року помер його син ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: Донецька область, Волноваський район, м.Волноваха, вул.Шевченко,11-а, загальною площею 56,5 кв.м., житловою 36,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,0379 га, розташовану по вул.Шевченко,11-а, м.Волноваха, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ДН № 148078 від 30.05.2005 року. Спадкоємців крім нього нема. В установлений законом строк він звернувся с заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В видачі свідотцтва про право власності по закону відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригиналів правовостановлюючих документів на майно.
Житловий будинок № 11-а по вул. Шевченко в м.Волноваха на підставі рішення Волноваського районного суду від 18.04.1974 року був розділений між супругами, по 1/2 частині кожному ОСОБА_4 і ОСОБА_3. Згідно договіра купівлі-продажу від 31.05.1978 року ОСОБА_4 продала ОСОБА_5, дружині позивача належну їй на праві власності 1/2 частку спірного житлового будинку. 13.07.1979 року згідно договору дарування ОСОБА_6 подарувала 1/2 частку житлового будиинку в рівних частках по 1/4 частині ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_7 Моісеєвні. Частка померлого сина ОСОБА_3 склададла 3/4 частки житлового будтнку, і 1/4 частка дружині сина ОСОБА_7
03.11.2003 року ОСОБА_7 померла. Його син ОСОБА_3 проживав з нею однією родиною, фактично прийняв спадщину після її смерті. Другіх спадкоємців по закону не мали. Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла 20.03.2001 року. При житті своє спадкове право ОСОБА_3 на 1/4 частку не оформив.
Тому позивач просив суд визнати за ним право влансоті на земельну ділянку, житловий будинок.
Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 міська рада надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, просе прийняти рішення на розсуд суду.
Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно рішення Волноваського районного суду від 18.04.1974 року житловий будинок № 11-а по вул.Шевченко в м.Волноваха, Волноваського району, Донецької області розділений між супругами по 1/2 частині кожному ОСОБА_4 і ОСОБА_3. (а.с.12).
З договіру купівлі-продажу від 31.05.1978 року вбачається, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_6 належну їй на праві власності 1/2 частку спірного житлового будинку. (а.с.13-14.)
Згідно договіру дарування від 13.07.1979 року ОСОБА_6 подарувала 1/2 частку житлового будиинку в рівних частках по 1/4 частині ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_7 Моісеєвні. (а.с.15-16).
Земельна ділянка загальною площею 0,0379 га, розташованої по вул.Шевченко,11-а, м.Волноваха, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ДН № 148078 від 30.05.2005 року. (а.с.18)
Згідно свідотцтва про народження ОСОБА_3, серія 111-ЖО № 257280 його батьком є ОСОБА_1.(а.с.7).
З свідотцтва про смерть, серія 1-НО № 795140 вбачається, що ОСОБА_8 помер 05.09.2014 року.(а.с.24).
Дружина позивача ОСОБА_6 померла 20.03.2001 року, свідотцтво про смерть серія 1-НО № 550122.(а.с.9).
Дружина померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 ровича- Гапич ОСОБА_9 померла 03.11.2003 року, свідотцтво про смерть серія 1-НО № 781411.(а.с.10).
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.
Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як батька померлого.
Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.
Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину.
Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за адресою: Донецька область, Волноваський район, м.Волноваха, вул.Шевченко,11-а, загальною площею 56,5 кв.м., житловою 36,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,0379 га, розташовану по вул.Шевченко,11-а, м.Волноваха, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, Волноваський район, м.Волноваха, вул.Шевченко,11-а, загальною площею 56,5 кв.м., житловою 36,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який залишився після смерті ОСОБА_3, померлого 05.09.2014 року.
Оригинал рішення знаходиться у справі № 2/221/1410/2015 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Волноваського

районного суду ОСОБА_10