Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/398/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

26.02.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої

Кривохижі В.І.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики в сумі 30 000 гривень.

Зазначав, що 13.01.2012 року він позичив відповідачу 30 000 гривень, які останній зобов»язався повернути до 13 лютого 2012 року, однак борг не повернув. Факт позики підтверджується розпискою, написаною відповідачем.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2014 року позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 гривень боргу та 300 гривень у відшкодування судових витрат (судового збору).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення через недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд належним чином не перевірив доводів позивача щодо наявності у нього боргу на підставі розписки, яку він не писав, гроші в борг у позивача не брав. Також зазначив, що суд розглянув справу за його відсутності, хоча він повідомив по телефону через канцелярію суду про неможливість взяти участь у судовому засіданні через хворобу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав своїх зобов»язань за договором позики, укладеним між ним та позивачем, відповідно до якого 13 січня 2012 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 у борг 30 000 гривень, оскільки позичальник не повернув зазначену суму грошей у строк, обумовлений угодою, тобто до 13.02.2012 року.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини, що мають значення для справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги.

Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження факту укладання договору позики позивач під час судового засідання надав суду оригінал розписки (а.с. 39), на якій мається підпис відповідача як позичальника. Допустимих доказів, які б підтверджували виконання відповідачем зобов»язання по поверненню позики ( ст.545 ЦК України), суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, є необгрунтованими та не відповідають матеріалам справи.

Заперечуючи факт укладення договору позики, відповідач посилається на те, що розписка від 13.01.2012 року написана та підписана не ним, проте, всупереч вимогам ст.ст. 58, ч.2ст.59, ст.60 ЦПК України не надав відповідних доказів, які б підтверджували його заперечення.

Відповідно до ч.1ст.143 ЦПК України, судова експертиза, за виключенням випадків, передбачених ст.145 ЦПК України, призначається за заявою осіб, які беруть участь у справі. Оскільки така заява до суду першої інстанції не надходила, питання призначення судової почеркознавчої експертизи для визначення належності підпису на розписці відповідачу судом першої інстанції не вирішувалось. Не заявлене таке клопотання і під час подачі апеляційної скарги.

Посилаючись на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.169 ЦПК України щодо наслідків його першої неявки у судове засідання, відповідач у свою чергу не надав доказів поважності причини його неявки як до суду першої інстанції, так і до апеляційної ( при подачі апеляційної скарги). У разі першої неявки без поважних причин відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, суд має право вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (п.2ч.1ст.169 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що розгляд судом першої інстанції справи за відсутності відповідача, вплинув на законність і обгрунтованість рішення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведене свідчить про те, що апеляційна скарга не містить передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,ч.1 ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: