У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду в інтересах держави із позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1890/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1»; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 903285 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 325122 на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію; визнати право власності держави на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :01:043:0022.

Зазначав, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1890/25-5 ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Рішення Коцюбинської селищної ради прийнято та державний акт видано з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами смт Коцюбинське, її передано у приватну власність за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство». За договором купівлі-продажу від 7 грудня 2010 року № 1195 право власності на указану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_4 Цей договір є нікчемним в силу норм ст. 228 ЦК України, а тому державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_4, також необхідно визнати недійсним зі скасуванням його державної реєстрації.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2014 року, позов прокурора м. Ірпеня Київської області задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1890/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903285, виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :01:043:0022, по АДРЕСА_1 Київської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 325122, виданий на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :01:043:0022, по АДРЕСА_1 Київської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та скасовано його державну реєстрацію. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову прокурора м. Ірпеня Київської області.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Коцюбинська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень та розпорядилася земельною ділянкою, яка розташована поза межами смт Коцюбинське. Оскільки рішення ради визнано недійсним, тому є правові підстави для визнання недійсними державних актів, виданих на підставі цього рішення.

Судами установлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1890/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЖ № 903285 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 7 грудня 2010 року № 1195 земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 придбав ОСОБА_4 На підставі даного договору ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЛ № 325122 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Також відповідно до листа відділу Держкомзему у м. Ірпінь від 18 січня 2013 року № 01-02/44-1 державна статистична звітність (форми 6-зем) по смт Коцюбинське з 1 січня по 31 грудня 2008 року не велася, землі запасу по смт Коцюбинське з 1 січня по 31 грудня 2008 року не обліковувалися. Відомості щодо встановлення та зміни меж Коцюбинської селищної ради у відділі Держкомзему відсутні. Зазначені обставини також підтверджуються актом службового розслідування стосовно діяльності колишнього начальника відділу Держкомзему в м. Ірпінь ОСОБА_6 Державного комітету України із земельних ресурсів від 27 квітня 2011 року.

Відповідності до висновку від 15 грудня 2008 року № 9544/395 Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області про погодження матеріалів проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідача було надано позитивний висновок за умови здійснення переведення земельної ділянки в категорію - землі житлової та громадської забудови та внесення відповідного коригування до Генерального плану смт Коцюбинське та розробки містобудівного обґрунтування. Однак, як вбачається з проекту землеустрою, вказані умови висновку виконані не були.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що будь-які графічні додатки до Указу Президії Верховної Ради України від 11 лютого 1941 року, які б підтверджували межі селища Коцюбинське з 1941 року по цей час не збереглися, рішення щодо встановлення чи зміни меж селища Коцюбинське компетентними органами не приймалось, проект встановлення меж не розроблявся й не затверджувався.

Таким чином, земельна ділянка, яка є предметом оспорюваного рішення, розташована поза межами населеного пункту - смт Коцюбинське, оскільки на момент прийняття спірного рішення межі смт Коцюбинське у передбаченому законом порядку не були визначені та встановлені.

Отже, правильним є висновок про незаконність прийнятого Коцюбинською селищною радою рішення від 24 грудня 2008 року № 1890/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» як такого, що не відповідає положенням п.12 Перехідних положень та ст. 12 ЗК України.

Зазначені обставини також встановлені постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2011 року.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про визнання недійсним рішення ради та визнання недійсним на підставі цього рішення державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_3, та державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 7 грудня 2010 року.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Встановивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання громадянину земельної ділянки, затвердженої у встановленому законом порядку документації, яка б встановлювала межі селища, суд на підставі ст. ст. 116, 122, ч. 1 ст. 155, п. 12 Перехідних положень ЗК України дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту, та недійсності такого рішення селищної ради.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України. Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку є саме нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а не державний акт (частина друга статті 126 ЗК України). Вчинення в такому разі на державному акті (визнаного судом недійсним) відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу (частина шоста статті 126 ЗК України) не змінює суті такого державного акта, як недійсного. (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-67цс14).

Таким чином, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко