Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/8092/15-ц Головуючий у 1-й інст. Снігір В. М.
Категорія 50 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2015 року

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця та заборгованість зі сплати аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця за період з 25 жовтня 2013 року по день звернення з позовом до суду. В обґрунтування позову зазначала, що проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від шлюбних відносин мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Будь-яких коштів на утримання дитини відповідач не надає. Також відповідач ухиляється від її утримання. На підставі ст.ст. 84, 180, 191 СК України просила позов задовольнити.

09 вересня 2015 року представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця до досягнення сином трирічного віку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2015 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 змінити та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку, в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити за безпідставністю. Апелянт посилається на те, що суд не врахував обставин, які мають значення для вирішення справи, не зясував питання щодо розміру доходів, які він отримує на даний час та чи може він надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.180, ч.ч. 1, 3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як видно з матеріалів справи, сторони від фактичних шлюбних відносин мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю (а.с.3).

Судом встановлено, що домовленості (договору) про сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, в порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не розяснив сторонам права та обовязки, не попередив про наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій та задовольнив вимоги, не зясувавши матеріальне становище відповідача.

З довідок про доходи, які надані представником відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції, видно, що ОСОБА_2 працює інспектором у Київській міській митниці Державної фіскальної служби України та має регулярний дохід (а.с. 66, 78).

Зважаючи на те, що відповідач працездатний, має регулярний дохід, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 судом першої інстанції визначено вірно.

Доводи апелянта про наявність повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, колегія суддів до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів про це відповідач суду не надав. Свідоцтво про народження повнолітньої дитини само по собі не свідчить про наявність зазначених апелянтом обставин.

За ч. 2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Частиною другою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК).

Оскільки відповідач працездатний, працює та має регулярний дохід, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу і на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів на дружину, суд не врахував доходи відповідача.

Так, згідно з довідками про доходи за період січень-жовтень 2015 року середньомісячний дохід ОСОБА_2 становить 4520 грн., а тому колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів на дружину для відповідача є зависоким.

Враховуючи наведене, колегія суддів змінює рішення суду, зменшує розмір аліментів, стягнутих на утримання ОСОБА_1, з 1/6 до 1/10 частини всіх видів його заробітку.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2015 року в частині стягнення аліментів на утримання дружини змінити, зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на її утримання з 1/6 частини до 1/10 частини всіх видів заробітку щомісячно.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: