Справа № 285/3327/15-ц
провадження № 2/0285/1317/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25.11.2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Помогаєва А.В.
при секретарі Музика Н.Ю., за участі позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
27.08.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в серпні 2014 року ОСОБА_2 отримав кошти в розмірі 20 000 грн. зі строком повернення 26.06.2015 р., про що написав розписку.
Свої вимоги як позикодавець ОСОБА_1 виконав, а саме надав відповідачу кошти в розмірі 20 000 грн., а ОСОБА_2 в свою чергу, ухиляється від виконання свої зобовязань, на вимоги повернути кошти не реагує.
Позивач в судове засідання зявився, просив позов задовольнити.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до розписки від 26.08.2014 р., яка написана ОСОБА_2, підтверджує факт отримання останнім 20 000 грн. від ОСОБА_1 строком 10 місяців. (а.с. 15)
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Зі змісту вищевказаної норми закону випливає, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою від 26.08.2014 року.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Позивачем надано належні докази на підтвердження укладання договору позики.
Згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Крім того, не на користь відповідача ч. 3 цієї ж статті передбачає, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.
За таких обставин суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. за договором позики від 26.08.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 247 (двісті сорок сім) грн. 25 коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст заочного рішення виготовлено 27.11.2015 р.

Головуючий А.В. Помогаєв