АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/7969/9962/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Фролова І.В.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати Договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Тринадцяти місячний» № 652938/2013, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2; стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти, які знаходяться на його поточному рахунку НОМЕР_1 у розмірі 334 482,74 доларів США, 3 % річних та суму інфляції за весь час прострочення, починаючи з 29 листопада 2014 року по день видачі.

Пізніше позовні вимоги були уточнені в частині розміру 3 % річних, а саме у розмірі 357,40 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ним було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Тринадцяти місячний» № 652938/2013, згідно якого сума вкладу складає 300 000 доларів США під 11 % річних, з датою вимоги - 24 жовтня 2014 року. 26 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору та видачу грошових коштів, однак сума вкладу, а також нараховані проценти позивачу повернуті не були.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів - задоволено.

Розірвано Договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Тринадцяти місячний» № 652938/2013, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_2.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_2 грошові кошти, які знаходяться на його поточному рахунку НОМЕР_1 у розмірі 334 482,74 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_2 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 357,40 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в дохід держави судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіна М. А. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Судом вірно встановлено, що 24 вересня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» «Тринадцяти місячний» № 652938/2013.

Сума Початкового Вкладу складає 300 000 доларів США (п.1.3 Договору).

Пунктом 1.5 Договору встановлено, що ставка нарахованих процентів на Вклад складає 11 % річних.

За п. 1.7 Договору дата вимоги Вкладником Вкладу - 24 жовтня 2014 року.

26 листопада 2014 року позивач звернувся до банку із заявою про розірвання та видачу грошових коштів, проте, сума вкладу, а також нараховані проценти позивачу повернуті не були.

Згідно виписки по особовим рахункам з 23 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2014 року вихідний залишок на рахунку НОМЕР_1 складає 334 482,74 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення,які встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З підстав наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 334 482,74 доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовою позицією Верховного суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року роз'яснено,що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Судами встановлено, що позивачі у день закінчення строку дії договорів - 10 квітня 2009 року, звернулися до банку із заявами про повернення банківських вкладів кожний, чим засвідчили свої наміри припинити дію договорів.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути вкладникам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів -10 квітня 2009 року, проте повернув кошти позивачам лише 31 грудня 2009 року, чим порушив свої грошові зобов'язання.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо нарахування та стягнення 3 % річних з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідно до наданого розрахунку в сумі 357,40 доларів США.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на незаконність рішення суду з тих підстав, що з 20 березня 2015 року у банку розпочато ліквідацію відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, за захистом своїх порушених прав до суду позивач звернувся 10 грудня 2014 року, заочне рішення ухвалено 04 березня 2015 року, тобто до початку ліквідаційної процедури у банку, а тому положення статті 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Крім того, положення п.1 ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, то грошові кошти позивача знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_2 відповідно до виписки банку, а тому вказана норма статті не застосовується до спірних правовідносин, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Оскільки відповідачем допущено істотне порушення умов договору, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення вимоги про розірвання договору виходячи із положень статті 651 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно встановлено дійсні обставини справи , дослідженні надані сторонами докази, дано вірно правову оцінку. А тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіної МариниАнатоліївни - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: