Справа № 500/4254/15-ц
Провадження № 2/500/2301/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Швець В. М.,

при секретарі Ромалійській М.Ю.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення фактів та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом, яким просить встановити факт того, що вона є донькою ОСОБА_5, померлого 09.11.2014 року, а також встановити факт її проживання та ОСОБА_5 в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113 в період часу з лютого 2014 року по 09 листопада 2014 рік.

Крім цього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, яким просять визнати за ними в рівних частках за кожною право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113, мотивуючи тим, що державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на імя спадкодавця, котрий був би зареєстрований у встановленому законом порядку та Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути у її відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, померлий 09 листопада 2014 року дійсно був батьком ОСОБА_3, батьком ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 27 червня 2000 року за № 4-5451 ОСОБА_5 належить незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113.

Згідно довідки від 17.06.2015 року за № 14, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113 є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2000 року. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1969 році є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію і не належить до самочинного будівництва.

Також, згідно вищезазначеної довідки КП «Ізмаїльське МБТІ», згідно адресного реєстру м. Ізмаїла житловий будинок з надвірними спорудами, власником якого є ОСОБА_5, має самостійний адресний номер: м. Ізмаїл, вул. Зелена, № 113.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 394524 від 10.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 09.11.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_5, згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.05.2015 року за № 40457519, згідно якого, інформація про заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є: дружина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спільно мешкали за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиці Зелена, № 113 в період часу з лютого 2014 року по 09 листопада 2014 рік, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, що підтверджено записом у будинковій книзі на житловий будинок, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113 та із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40458582 від 22.05.2015 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, тобто вважається такою, що фактично не прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 22.05.2015 року за № 1317/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на імя спадкодавця, котрий був би зареєстрований у встановленому законом порядку та Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення фактів та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_5, померлий 09 листопада 2014 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиці Зелена, № 113 в період часу з лютого 2014 року по 09 листопада 2014 рік.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 09 листопада 2014 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 09 листопада 2014 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Зеленій, № 113.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7