АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/629/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3264/15Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чумак О.В.

Суддів: Мартєва С.Ю., Пікуля В.П.

при секретарі - Ткаченко Т.І.

за участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Октябрська районна у м. Полтаві рада, Управління Держземагенства у м. Полтаві Полтавської області про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Чумак О.В., -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки, в обґрунтування якого вказувала, що відповідно до закону має право на оформлення права власності на земельну ділянку, яка знаходиться під будівлею належного їй гаража АДРЕСА_1, та земельну ділянку, необхідну для його обслуговування. Власник суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 не надає відповідь на отриману від неї пропозицію про погодження меж земельної ділянки. Внаслідок відсутності письмової згоди про погодження меж із суміжним землевласником виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради відмовив їй у затвердженні виготовленої документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі щодо об'єкта: землі житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права на приватизацію зазначеної земельної ділянки та надати право на погодження та затвердження виготовленої землевпорядною організацією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Октябрська районна у м. Полтаві рада, Управління Держземагенства у м. Полтаві Полтавської області, про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1, площею 59 кв.м., кадастровий номер: НОМЕР_1, які чинить власник суміжної земельної ділянки ОСОБА_4.

Надано ОСОБА_2 право на погодження затвердження виготовленої ТОВ НВІ «ЗЕМРЕСУРС» Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо об'єкта: землі житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_1, площею 59 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_1, без письмової згоди власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 у Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08.05.2014 року.

Вирішено питання стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 з підстав порушення норм матеріального права внаслідок неповного з'ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на момент подачі позову технічна документація ОСОБА_2 на земельну ділянку була вже виготовлена, кадастровий номер земельній ділянці присвоєний без погодження її межі, що суперечить Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, оскільки акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання підписується (погоджується) з суміжним землевласником.

Вказує, що її як власника суміжної земельної ділянки не повідомляли про винесення меж в натурі та встановлення межових знаків земельної ділянки, яке відбулося 08.05.2014 року.

Також зазначає, що законом не передбачено жодної можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних ділянок погоджувати межі та не передбачені правові наслідки такої відмови, оскільки у відповідності до п. 3.12. вказаної Інструкції закріплення меж земельної ділянки межовими знаками може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником гаража АДРЕСА_1, на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтаві ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 04.01.2005р., виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, зареєстрованого КП Полтавське БТІ Інвентаризатор» 02.02.2005р. (а.с.4).

Пунктом 8 рішення сорок шостої сесії Октябрської районної у м. Полтаві ради скликання від 29 травня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічне документації із землеустрою» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресок АДРЕСА_1, площею 59 м2 для будівництва індивідуального гаража.

Пунктом 8.1. вказаного рішення зобов'язано ОСОБА_2 звернутись у геодезичну організацію з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку та до 01.06.2015 року подати на затвердження технічну документацію (а.с. 5).

На замовлення позивача ТОВ НВІ «ЗЕМРЕСУРС» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.6-20), на підставі якої земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, для будівництва індивідуального гаража, площею 0,0059 га, форма власності - комунальна, була зареєстрована Управлінням Держземагентства у м. Полтаві Полтавської області 27.09.2014 року (а.с.18-20).

Листом від 21.10.2014 р. за № К-02-32/1439 Октябрська районна у м. Полтаві рада повідомила ОСОБА_2 про неможливість вирішити позитивно питання щодо затвердження технічної документації на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража № 2 по вул. Чапаєва, 17-г, у м. Полтава, оскільки межі земельної ділянки не погоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами (а.с. 23).

21.10.2014 р. позивач направила на адресу ОСОБА_7 засобами поштового зв'язку пропозицію щодо погодження меж належної їй земельної ділянки, яка отримана відповідачем 28.10.2014 р. (а.с. 21-22).

27.11.2014 р. ОСОБА_2 звернулася до виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради із заявою про вирішення земельного спору щодо межі земельної ділянки із суміжним землевласником ОСОБА_4 та отримала відповідь про те, що вирішення даного питання не відноситься до повноважень Октябрської районної в м. Полтаві ради (а.с. 24).

Встановивши зазначені обставини та на підставі ст.ст. 118, 106, 198, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 152 ЗК України, ст. 30 Закону України «Про землеустрій» суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з чим не може погодитися колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відносин.

Частиною першою ст. 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і

картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає зокрема акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на

місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Окрім того, механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376. Зокрема, пунктом 2.1. передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічно документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що технічна документація із землеустрою включає, крім іншого, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Пунктом 3.12. Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності

власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

Як вказувалося вище, підставою для звернення з даним позовом до суду ОСОБА_2 зазначила ненадання згоди власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 на погодження меж та відмову органу місцевого самоврядування у затвердженні виготовленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у зв'язку з відсутністю такої згоди.

З матеріалів справи вбачається, що складовою виготовленої на замовлення позивача геодезичною організацією технічної документації є Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, згідно якого межі земельної ділянки на території: АДРЕСА_1, площею 59м2, наданої для будівництва індивідуального гаража, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 8 штук, які пред'явлені та передані на зберігання ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

У даному акті вказано, що він складений ОСОБА_2 та ТОВ НВІ «ЗЕМРЕСУРС» 08.05.2014 р. у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок.

Разом з тим, вказаний акт підписаний лише позивачем та ТОВ НВІ «ЗЕМРЕСУРС», та не містить підпису ОСОБА_4, яка зазначена власником/користувачем суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10 на звороті).

Приймаючи до уваги те, що з пропозицією до ОСОБА_4 про погодження меж спірної земельної ділянки позивач звернулася у жовтні 2014 року, після встановлення та передання їй згідно акту від 08.05.2014 року межових знаків на зберігання; враховуючи відсутність будь-яких рішень, прийнятих Октябрською районною у м. Полтаві радою за наслідками розгляду поданої ОСОБА_2 на затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Лист Октябрської районної в м. Полтаві ради від 21.10.2014 р. про неможливість позитивного вирішення питання про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою не є рішенням органу місцевого самоврядування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 права позивача на приватизацію земельної ділянки не порушувала.

Окрім того, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає чинному законодавству, оскільки не передбачено узгодження у судовому порядку меж земельної ділянки одним із суміжних землекористувачів за відсутності такої згоди.

Таким чином, непогодження меж земельної ділянки є формою реалізації своїх прав відповідачем, а обраний позивачем спосіб захисту перебуває у площині добровільного волевиявлення відповідача та не забезпечений механізмом державного примусу до зобов'язання погодити чи підписати акт узгодження меж.

Відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п. п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.3,4 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Октябрська районна у м. Полтаві рада, Управління Держземагенства у м. Полтаві Полтавської області про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ С.Ю.Мартєв

/підпис/ В.П.Пікуль

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак