Справа № 739/1707/15-ц
Провадження № 2/739/372/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" листопада 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 17 червня 2006 року та стягнення аліментів на утримання спільної дитини у розмірі ? частки від усіх виді доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, з початку 2015 року між нею та відповідачем постійно виникають конфлікти, які часто закінчуються сварками, їхні сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Також позивачка зазначає, що під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з нею, при цьому відповідач проживає окремо від них і допомоги на утримання своєї доньки не надає, будь-яких домовленостей між нею та відповідачем з цього приводу немає, у зв'язку з чим позивачка просить залишити спільну дитину проживати з нею, а з відповідача стягнути аліменти на утримання доньки у вказаному вище розмірі. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що примирення між нею та відповідачем неможливе тому строк для примирення надавати не потрібно, на даний час вона не перебуває в стані вагітності, дітей віком до одного року у них з відповідачем на утриманні немає, проживають вони окремо, їхня спільна дитина проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1», а їхню малолітню дитину залишити проживати з нею. Також вказала, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча має постійне місце роботи, оскільки працює монтажником в одній з організацій, яка здійснює свою діяльність в Чорнобильській зоні відчуження, та відповідно отримує постійний дохід, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, які вона просить стягнути у розмірі ? частки від доходів відповідача щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Проти розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відповідно до частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою зареєстрації його місця проживання. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд вважав за можливе здійснити розгляд справи з винесенням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 червня 2006 року (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05 липня 2007 року (а.с. 5). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. З пояснень позивачки вбачається, що у неї з відповідачем під час спільного проживання постійно виникають конфлікти, які часто закінчуються сварками, їхні сімейні відносини не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, на даний час вони спільним побутом не пов'язані, проживають окремо, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу, враховуючи думку позивачки, останній слід залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - "ОСОБА_1".

Оскільки дитина позивачки та відповідача на час розгляду справи судом згідно довідки виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року проживає з позивачкою, яка піклується про неї, при цьому відповідач проживає окремо (а.с. 7), суд, керуючись положеннями статті 161 СК України, вважає за необхідне залишити проживати дану дитину разом з позивачкою.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач на даний час проживає окремо від позивачки та своєї дитини, домовленість між ним та позивачкою про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_3.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки суд враховує, що як з'ясовано у судовому засіданні відповідач має постійне місце роботи і відповідно постійний дохід, при цьому у нього на утриманні немає інших осіб, також відсутні будь-які дані про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачкою дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат. Отже, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 28 жовтня 2015 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 28 жовтня 2015 року по 27 листопада 2015 року.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 487 грн. 20 коп.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 105, 110-113, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 74, 80, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №36 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - "ОСОБА_1".

Малолітню дитину позивачки та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 28 жовтня 2015 року по 27 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко