Дата документу 23.11.2015
Справа № 320/5073/15-ц
Провадження № 2/320/3826/15
23 листопада 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
при секретарі: Михайловій Г.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримиють в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином по останньому відомому місцю проживання та шляхом оголошення у пресі, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1,3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Як встановлено у судовому засіданні, в липні 2012 року між позивачемСопіним О.Г. та відповідачем ОСОБА_3 в м. Мелітополі було укладено в усній формі договір позики валютних цінностей та грошових коштів в сумі 8000 грн., згідно умов якого ОСОБА_4 частками передає в борг відповідачу 3600 евро та 8000 грн., а відповідач зобовязується повернути цей борг на першу вимогу позивача.
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно матеріалів справи в період з серпня 2012 року по грудень 2012 року позивач ОСОБА_1, знаходячись в Іспанії, перерахував в безготівковій формі на імя відповідача ОСОБА_3 за допомогою банківської платіжної системи «Мопеу Gram» грошові кошти в іноземній валюті в сумі 3586,5 евро, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень (а.с.44-55).
Крім того, в період часу з грудня 2012 року по січень 2013 року позивач ОСОБА_1, знаходячись в України, в м. Мелітополі перерахував в безготівковій формі відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти згідно квитанцій від 19.12.2012 року 2000,00грн., від 26.12.2012 року 1000,00 грн., від 19.01.2013 року 5000,00 грн., а всього 8000,00грн. (а.с.56).
Враховуючи вищевикладене, те що на даний час відповідач ОСОБА_3 вищезазначені грошові кошти не повернула, всіляко ухиляється від виконання своїх зобовязань, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 109, 118, 119, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 526, 625, 1046-1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою згодою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду ОСОБА_5