АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, Всеукраїнського об`єднання «Свобода» до Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Картель» - Зеленковського Олександра Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року,

встановила:

14 травня 2015 року ОСОБА_1 та Всеукраїнське об'єднання «Свобода» ( далі - ВО «Свобода») звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Картель» (далі - ПрАТ «Картель») спростувати недостовірну інформацію, поширену у номері НОМЕР_1 газети «Деловая столица» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 24 сторінці, в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2» авторства ОСОБА_2, шляхом опублікування спростування у найближчому номері друкованого засобу масової інформації газети «Деловая столица», тим же шрифтом та на тому ж місці шпальти, де містилася стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2» авторства ОСОБА_2, в тому ж обсязі під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» із зазначенням того, що друкованим засобом масової інформації «Деловая столица» (засновник - ПрАТ «Картель», автор статті - ОСОБА_2) було поширено недостовірну інформацію та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та ВО «Свобода», а саме: інформацію про зловживання службовим становищем з боку ОСОБА_1 та представників ВО «Свобода» з приводу привласнення об'єктів в урочищі Межигір'я, оприлюднену та поширену засобом масової інформації - газетою «Деловая столица» у номері НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 24 сторінці, під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Свої вимоги обґрунтовували тим, що у вказаній статті розповідається про нібито існування намірів Міністерства екології та природних ресурсів України, яке очолюється свободівцем ОСОБА_5, щодо передачі у підпорядкування Міністерства екології та природних ресурсів України ряду заповідних об'єктів та мисливських угідь з компетенції Державного управління справами. Автор статті, не наводячи аргументів та доказів, в надмірно емоційній формі наголошує про наявність прямого умислу партійного керівництва ВО «Свобода» в особі голови партії ОСОБА_1 щодо привласнення цих об'єктів. У заголовку автор використовує формулювання на кшталт: «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також у самій статті: «Что хочет прибрать к рукам «Свобода», «Конечно «свободовцы» не против заполучить резиденцию …» та ін.., чим безпідставно звинувачує представників ВО «Свобода», зокрема ОСОБА_1 у зловживаннях службовим становищем з метою вчинення корупційних злочинів.

У зв'язку з порушенням їх прав, а також посиланням на встановлення факту недостовірності вказаної інформації рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року, що має в даному випадку преюдиційне значення, просили позов задовольнити та спростувати інформацію у такий самий спосіб, яким її було поширено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ПрАТ «Картель», протягом місяця після набрання законної сили рішенням суду, спростувати недостовірну інформацію, поширену у номері НОМЕР_1 газети «Деловая столица» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 24 сторінці, в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2» авторства ОСОБА_2, а саме: інформацію про зловживання службовим становищем з боку ОСОБА_6 та представників ВО «Свобода» з приводу привласнення об'єктів в урочищі Межигір'я, шляхом розміщення в номері газети «Деловая столица» на 24 сторінці, під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» резолютивної частини даного рішення суду.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Картель» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що між ПрАТ «Картель» та Приватним підприємством «Інформаційне бюро «Інформбюро» 01.02.2002 року було укладено Договір № 2 «Про надання інформаційних матеріалів».

Стаття під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", яка викладена у газеті «Деловая столица» у номері № 22/680 від ІНФОРМАЦІЯ_1, була придбана ПрАТ «Картель» у Інформбюро, що підтверджується договором №2 «Про надання інформаційних матеріалів» від 01.02.2002 та Додатком №6/14 від 30.06.2014 р. до договору №2.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників).

Також вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року не має преюдиційного значення.

Інформація, викладена в статті, є достовірною та відповідає дійсності, що підтверджується офіційними заявами (повідомленнями ) суб'єктів владних повноважень.

З огляду на те, що право на спростування інформації виникає безпосередньо з юридичного факту недостовірності поширеної інформації, вимоги позивачів про її спростування задоволенню не підлягали. Крім того, дії відповідача щодо поширення оспорюваної інформації не були неправомірними, а тому підстави для спростування поширеної інформації були відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Картель» Зеленковський О.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 297, 299 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики.

Відповідно до вимог ч.4 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в газеті «Деловая столица» у номері НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. під заголовком «Тягнибок хочет забрать себе «Межигорье» Януковича» авторства ОСОБА_2, поширено інформацію про існування намірів Міністерства екології та природних ресурсів України, яке очолює член ВО «Свобода» ОСОБА_5, щодо передачі у підпорядкування Міністерства екології та природних ресурсів України ряду заповідних об'єктів та мисливських угідь з компетенції Державного управління справами.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації №17431-6181 ПР засновником газети «Деловая столиці» є ПрАТ «Картель».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що поширена відносно позивачів інформація є недостовірною. Вказана обставина була встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року та у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягала доведенню при розгляді даної справи.

Оскільки у даній справі позивачі не заявляються майнових вимог до відповідача, а лише просять спростувати недостовірну інформацію, поширену відповідачем, суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні, як на підставу для звільнення його від відповідальності.

Вказані висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Так, судом встановлено, що недостовірна інформація була поширена друкованим засобом масової інформації, тобто доведена до відома багатьох осіб.

При цьому судом обґрунтовано взято до уваги обставини, встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до редакції газети «Деловая столица», засновником якої є ПрАТ «Картель, та ОСОБА_2, за участі третьої особи ВО «Свобода» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Вказаним судовим рішенням визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та ВО «Свобода» інформацію щодо зловживання службовим становищем з боку ОСОБА_1 та представників ВО «Свобода» з приводу привласнення ряду заповідних об'єктів та мисливських угідь, оприлюднену та поширену засобом масової інформації газетою «Деловая столица» у номері НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р на 24 сторінці під заголовком «Тягнибок хочет забрать себе «Межигорье» Януковича». З метою спростування недостовірної інформації зобов'язано газету «Деловая столица» спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування протягом десяти днів після набрання чинності рішенням суду повного тексту судового рішення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 р. апеляційну скаргу ПрАТ «Картель» було задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог до редакції газети «Деловая столица» було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову щодо зобов'язання спростування недостовірної інформації з приводу привласнення об'єктів в урочищі Межигір'я, оприлюднену та поширену засобом масової інформації газетою «Деловая столица» у номері НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на 24 сторінці під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2». В решті рішення суду залишено без змін.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що вищевказаним судовим рішенням, яке набуло чинності, встановлено факт поширення недостовірної інформації щодо особи позивачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана обставина не підлягала доведенню при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, посилання представника відповідача на достовірність вказаної інформації з огляду на те, що вона підтверджується офіційними заявами (повідомленнями ) суб'єктів владних повноважень, є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу ) в Україні, редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вказані відомості були одержані від інформаційних агентств.

Разом з тим, оскільки в наведених у ст.42 цього Закону випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди, а спростування недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, покладення на відповідача, який поширив недостовірну інформацію, обов'язку опублікування її спростування не суперечить вимогам закону.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Частиною 1 статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Картель» - Зеленковського Олександра Олександровича відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/14897/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.