Категорія 6Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів Зайцева А. Ю., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря Торбасюк О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 з безпеки руху поїздів і автотранспорту Жмеринської дільниці Державного територіально - галузевого обєднання «Південно-західна залізниця» про звільнення земельної ділянки від тимчасової споруди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року, ухвалене по даній справі,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року Вінницька міська рада звернулась в суд з вказаним позовом до ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що до Вінницької міської ради звернувся головний ревізор з безпеки руху поїздів та автотранспорту Жмеринської дільниці з листом, в якому повідомлялось, що встановлена бетонна огорожа та тимчасова споруда по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці біля підїзної колії №1 до ПАТ «Концерну Галнафта» по ст. Вінниця створюють загрозу безпеці руху потягів через обмежену видимість.

В результаті перевірки було встановлено, що самочинна деревяна споруда розмірами 5,11 м. х 4,09 м. за вказаною адресою зведена на земельній ділянці міської громади, без відповідних дозвільних документів ОСОБА_3 В звязку з цим 04.02.2015 року Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради їй було направлене письмове попередження про необхідність демонтажу цієї споруди.

ОСОБА_3 відмовилась виконати вимоги направленого їй попередження, письмово повідомивши до Департаменту архітектури містобудування та кадастру, що нею здійснений благоустрій земельної ділянки з елементами сезонної торгівлі біля прибудинкової території.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 фактично відмовилась від виконання вимог про звільнення земельної ділянки та приведення її до первинного стану, Вінницька міська рада звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому поставила питання про звільнення земельної ділянки за адресою м. Вінниця, вул.. Фурманова,28 площею 0,0021 га, шляхом демонтажу тимчасової споруди, що розташована на цій ділянці та приведення цієї ділянки до придатного для використання стану за рахунок коштів ОСОБА_3

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено в повному обсязі, але з ним не погодилась ОСОБА_3 і оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Такі вимоги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи і розглянув справу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що позивачем не були надані докази того, що тимчасова споруда за адресою м. Вінниця вул.. Фурманова, 28 була зведена саме відповідачкою. ЇЇ заперечення цього факту спростовані не були. За таких обставин, на переконання відповідачки, суд ухвалив немотивоване рішення.

Окрім того, рішення ставиться під сумнів через застосування судом до спірних правовідносин положень ст. 376 ЦК України, яка регулює відносини з приводу самочинного будівництва нерухомого майна і не поширюється на дані правовідносини.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника Вінницької міської ради, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги прийшла до висновку, що ця скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про невірно встановлені фактичні обставини, які призвели до помилкового висновку, що тимчасова споруда біля будинку по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці була зведена саме ОСОБА_3 є безпідставними і такими, що суперечать її ж усним та епістолярним поясненням, що передували зверненню до суду, наявними в матеріалах справи. Ці ж доводи спростовуються іншими обєктивно існуючими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції ст. 376 ЦК України при вирішенні спору знайшли своє підтвердження, але вони не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом першої інстанції при вирішенні спору були застосовані відповідні норми Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», які відповідають характеру спірних правовідносин. На підставі вказаних законів вирішено спір. Посилання в рішенні на положення ст. 376 ЦК України є зайвим і помилковим, оскільки позивачем ставилось питання про демонтаж тимчасової споруди, яка не є обєктом нерухомості в розумінні цієї ж статті.

Так задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що мала архітектурна споруда розмірами 5,11 м. х 4.09 м, загальною площею 21 кв. м. була самочинно розміщена ОСОБА_3 на землях міської громади біля будівлі по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці без належного оформлення дозвільних документів на розміщення такої споруди.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на такі обставини.

За приписами частини 3-ї ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» розміщення малих архітектурних форм в населених пунктах здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Пункт 5 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» містить в собі норму імперативного характеру про заборону самовільного встановлення на обєктах благоустрою кіосків, павільйонів тощо.

Питання практичної реалізації положень, наведених законодавчих актів урегульовані Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10. 2011 року. Відповідно до вимог пункту 2.20. Порядку встановлення тимчасової споруди здійснюється на підставі паспорта привязки.

Як встановлено по справі, на тимчасову споруду по вул. Фурманова, 28 у м.Вінниці відповідачкою такий паспорт не отримувався, на її переконання вимоги позивача про необхідність, отримання дозвільних документів на встановлення тимчасової споруди є хибними.

Окрім цього, вона, заперечуючи доводи позивача про те, що тимчасова споруда може бути встановлена лише на підставі паспорта привязки, посилалась на те, що його наявність законом не вимагається, якщо така споруда встановлюється на землях благоустрою (а. с. 36).

Проте такі твердження ґрунтуються на помилковому тлумаченні окремих положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Перелік обєктів благоустрою визначений ст. 13 цього ж Закону до обєктів благоустрою віднесена територія загального користування.

Пункт 5 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» містить в собі норму імперативного характеру про заборону самовільного встановлення на обєктах благоустрою кіосків, павільйонів тощо.

У випадку самовільного зайняття земельних ділянок вони підлягають поверненню з приведенням до відповідного стану за приписами ст. 212 ЗК України.

Той факт, що тимчасова споруда, розміщена по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці на землях благоустрою підтверджується кадастровим планом (а. с. 14).

Вказані землі благоустрою межують з земельною ділянкою приватно виробничої фірми «Капітан» та Вінницької районної спілки споживчих-кооперативних товариств на якій розташована будівля по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці, що підтверджується планом зовнішнього землекористування (а. с. 40).

Доводи ОСОБА_3 про те, що позивачем не надані прямі докази того, що тимчасова споруда зведена нею і те, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях суперечить наявним в матеріалах справи доказам.

Як вбачається із попередження Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, направленого в адресу ОСОБА_3 факт зведення цього обєкту саме нею був встановлений в результаті перевірки (а. с.9).

Відмовляючись виконати приписи попередження про знесення тимчасової споруди по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці, ОСОБА_3 у своїй письмовій відповіді повідомляла, що вона благоустроїла прибудинкову територію біля адмінбудівлі за вказаною адресою, елементами сезонної торгівлі, створивши зручності для мешканців мікрорайону і тим самим естетично облаштувала ділянку (а. с.11). Свої дії вона вважала законними посилаючись на те, що їй на праві власності належить адмінбудівля по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці та виділена земельна ділянка для постійного користування.

Проте вказані твердження суперечать встановленим по справі обставинам, оскільки із відповіді Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації на запит головного ревізора з безпеки руху поїздів та автотранспорту Жмеринської дільниці, вбачається що ОСОБА_3 володіє лише 3/50 частками будівлі по вул. Фурманова, 28 у м. Вінниці (а. с. 16), а згідно державного акту на право постійного користування землею, земельна ділянка під цією будівлею знаходиться в спільному користуванні приватного виробничо-комерційної фірми «Капітан» та Вінницької районної спілки споживчих-кооперативних товариств (а. с. 37-40).

Факт невиконання вимог про демонтаж споруди підтверджений актом Департаменту архітектури, містобудування та кадастру міста від 12.05.2015 року, яким також підтверджено, що комплексною схемою розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності на території м. Вінниці, затвердженої рішенням виконкому міської ради від 21.06.2012 року №1524 не передбачено розміщення тимчасової споруди за вказаною адресою.

Разом з цим, така відповідь відповідачки про відмову демонтувати тимчасову споруду доводить, що саме нею вона була і встановлена.

Як встановлено по справі в ході її розгляду відповідачкою не були спростовані доводи позивача, що саме нею самочинно без відповідного дозволу на землях міської громади була встановлена тимчасова споруда.

Намагаючись спростувати доводи позивача, ОСОБА_3 наводила обставини про те, що спірна тимчасова споруда була встановлена з дотриманням вимог закону. Єдиним аргументом про те, що вона не встановлювала цієї споруди наведені обставини про те, що позов мав бути предявлений до фізичної особи підприємця, оскільки за призначенням ця споруда є торгівельною (а. с. 51).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачкою обставини позивача наведені на підтвердження позовних вимог спростовані не були.

А тому, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги в частині щодо недоведеності обставин по справі не знайшли свого підтвердження і не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року, ухвалене по справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 з безпеки руху поїздів і автотранспорту Жмеринської дільниці Державного територіально - галузевого обєднання «Південно-західна залізниця» про звільнення земельної ділянки від тимчасової споруди, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: