Дата документу 17.11.2015
Справа № 334/6832/15-ц
Провадження № 2/334/2868/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

у с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, оскільки донька хоча і досягла повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького національного технічного університету, і тому потребує матеріальної допомоги. Позивачка вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

В ході судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів і просила стягнути 1/6 частку усіх видів заробітку відповідача.

У судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково, і не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на місяць. Категорично заперечує проти стягнення аліментів у частці від його заробітку і доходу, на користь позивачки. Оскільки вважає, що аліменти відповідно до приписів Сімейного кодексу України мають бути стягнуті на користь повнолітньої доньки.

Відповідач вважає, що саме аліменти у сумі 2000 грн. задовольнять потреби його доньки, і саме така сума становить витрати на навчання. У більшому розмір сплачувати аліменти не має змоги, т.я. є інвалідом 2 групи, має на утримання батьків похилого віку.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 підтримує позов ОСОБА_1, і просить його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про її народження (а.с.5).

На даний час ОСОБА_3 хоча і досягла повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького національного технічного університету.

На підставі Договору про надання освітніх послуг з підготовки фахівців з вищою освітою від 29.07.2015 року ОСОБА_3 здобуває освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» із спеціальності «туризмознавство». Термін навчання становить 1 навчальний рік ( 2 семестри), вартість освітньої послуги становить 9000 грн. ( а.с18).

ОСОБА_3 не працює і самостійного доходу не має, а отже. перебуває на утримання своєї матері і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі добровільно такої допомоги не надає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд виходить з такого.

Судом установлено, що відповідач працює на посаді директора Запорізької філії ПАТ « Укртелеком» і має постійне джерело доходу, крім того, являючись інвалідом 2 групи отримує пенсію в УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя (а.с.36-37,45,46) доказів, що на його утриманні перебувають інші непрацездатні особи або особи похилого віку суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Доводи відповідача, що ОСОБА_1 не має права на звернення з даним позовом до суду судом до уваги не приймаються, т.я. законом передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син ( ч.3 ст.199 СК України), а аліменти в такому випадку підлягають стягненню на користь повнолітньої дочки.

Так само необґрунтованими є доводи відповідача, щодо розміру аліментів і стягнення їх у твердій грошовій сумі, оскільки він має постійне джерело доходу, то аліменти мають бути стягнуті саме у частці від розміру його заробітку (доходу).

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, і підлягають задоволенню, але частково, а саме в тій частині, що аліменти мають бути стягнуті на користь ОСОБА_3

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Між тим судом установлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, а тому відповідно до присів Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, а отже, судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст.10,11,60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 182, 184,198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 12.08.2015 року і до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Стягнення аліментів припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Дубина Л. А.