Справа № 442/6399/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" листопада 2015 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: Дубеля Р.М.

з участю секретаря: Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 25.02.1995 року у Болехівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2, від якого у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що їхні сімейні відносини погіршились у звязку з різноманітністю поглядів на сімейне життя. Відповідач систематично зловживає спиртними напоями, матеріально не забезпечує сім'ю і принижує її честь та гідність. Вона переконана, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому вирішила розірвати їх шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подавши суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання також подав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задоволити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25.02.1995 року у Болехівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2, що стверджується наявним в матеріалах справи - свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 288623 від 25.02.1995 року.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія І-СГ № 188089) та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія І-СГ № 319069).

Беззаперечно встановлено той факт, що сімя позивачки та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, позивачка твердо переконана, що міцної сімї у них не буде та примирення між ними неможливе, проти чого і не заперечує відповідач.

Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст., ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.1995 року у Болехівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу за відповідачкою залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу ДРАЦСу по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.М. Дубель