Номер провадження: 22-ц/785/9773/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Погорєлової С.О.,

секретаря Книгиницького О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів і судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення безпідставно отриманих відповідачем грошових коштів. В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_2 в рахунок майбутньої угоди купівлі продажу домоволодіння №5 на вул.Л.Українки в с. Дубинове Савранського району Одеської області отримала від нього грошові кошти у розмірі 16000 грн., та взяла на себе зобовязання оформити на своє ім'я це майно і нотаріально посвідчити цей договір. Оскільки відповідач свої зобовязання не виконала, документи на спірне майно не оформила, нотаріально угоду не посвідчила, позивач вважає, що договір купівлі-продажу домоволодіння у встановленому законом порядку вони не уклали. Тому, отримані ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16000 грн. повинні бути повернуті позивачу на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України, як майно, набуте без законної підстави.

ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачений судовий збір за подачу позовної заяви та витрати на правову допомогу.

Справа розглянута в порядку заочного провадження.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 16000 грн., судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

ОСОБА_2 подала заяву про перегляд заочного рішення суду, яка ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати у зв*язку порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог вказуючи, що позивач вибрав неналежний спосіб захисту своїм майнових прав, та безпідставно послався на вимоги ст.ст.1212,1213 ЦК України. А крім того, договір купівлі-продажу домоволодіння не був посвідчений нотаріально, оскільки позивач не виконав взятих на себе зобовязань, та не підготував необхідні документи для укладання цього договору.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст заочного рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що між ним та ОСОБА_2 була домовленість про укладання договору купівлі продажу домоволодіння №5 на вул.Л.Українки в с. Дубинове Савранського району Одеської області. В рахунок виконання цієї угоди з боку позивача відповідачу була передана грошова сума 16000 грн. Але у встановленому законом порядку цей договір не був посвідчений нотаріально, тому суд прийшов до висновку, що цей договір не був укладеним, і відповідач без належних правових підстав користується грошима. Відповідно до вимог ст.ст.1212,1213 ЦК України суд зобовязав відповідача повернути кошти позивачу.

Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., суд свій висновок в цій частині не обґрунтував, лише приєднав до матеріалів справи договір про надання правової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як судом не у повному обсязі встановлені обставини, що мають значення для розгляду справи, та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх майнових прав на грошові кошти, передані ОСОБА_2

Так, положення глави 83 ЦК України регулюють два вида позадоговірних зобов'язань (такі як зобов'язання, що виникають внаслідок безпідставного набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого)).

Статтею 1212 ЦК України передбачені загальні положення про зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Статтею 1213 ЦК України передбачений обовязок набувача повернути в натурі безпідставно набуте майна.

Враховуючи вимоги вказаних вище норм матеріального права, їх застосування допустимо тільки при наявності між сторонами позадоговірних правовідносин.

Суд першої інстанції безпідставно застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі вказані вище норми матеріального права, оскільки ці правовідносини врегульовані іншими нормами права.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.01.2012 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина.

До отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач і відповідач домовилися про те, що ОСОБА_2 продасть позивачу ОСОБА_3 домоволодіння з господарськими спорудами, яке належало на праві власності спадкодавцю, за що позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 16000 грн. Ці обставини, крім пояснення сторін, підтверджуються копією розписки, яку підписали ОСОБА_2 і ОСОБА_3

В розписці зазначено, що відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача за житловий будинок з господарськими спорудами №5 на вул.Л.Українки в с. Дубинове Савранського району Одеської області грошову суму у розмірі 16000 грн., і підтвердила свої зобовязання укласти договір купівлі продажу цього нерухомого майна, після отримання правовстановлюючих документів на нього.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, які підтверджені вказаною розпискою.

Статтею 570 ЦК України надане поняття завдатку.

Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Частиною 2 статті 570 ЦК України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України передбачені правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком.

Суд першої інстанції вказаних вище обставин що мають значення для розгляду справи, не встановив, та безпідставно прийшов до висновку про те, що оскільки сторони не уклали у встановленому законом порядку договору купівлі-продажу домоволодіння, між ними не склалися такі (договірні) правовідносини, а тому безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3

Враховуючи, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, колегія суддів вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з заявлених ним підстав - ст.ст.1212,1213 ЦК України.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача судові витрати, які він поніс під час розгляду справи.

У відповідності з вимогами ч.1ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи належать, в тому числі витрати на правову допомогу.

Частиною 1ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Приймаючи до уваги, що правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог немає, колегія суддів відповідно до вказаних вище норм процесуального правав вважає необхідним відмовити ОСОБА_3 і в частині стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, так як вони не грунтуються на законі.

Керуючись ч.1ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів і сплачених судових витрат - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6