03.12.2015 Справа № 756/8000/15-ц
№2/756/4206/15
№756/8000/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-14» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 Від вказаного шлюбу 23.04.1987 року у них народився син ОСОБА_2, який після розлучення подружжя мешкає зі своєю матір»ю за іншою адресою, і, майже, 15 років не проживає на спірній житловій площі, однак залишився бути зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 зазначив, що він є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1, при цьому змушений сплачувати значно більшу суму за комунальні послуги та нести додаткові витрати на утримання житла з огляду на реєстрацію в квартирі ОСОБА_2

У зв»язку із цим, просив про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-14» підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та підтвердив обставини викладені в обґрунтування позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази та заяву відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1О є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно Довідки Форма №3 від 11.03.2015 року ЖБК «Арсеналець-14» ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 21.02.1980 року, а його син ОСОБА_2 з 14.05.1987 року (а.с. 15).

Факт непроживання відповідача за адресою квартири АДРЕСА_1 з січня 2000 року засвідчується Актом ЖБК «Арсеналець-14» від 12.03.2015 року №193 та довідкою від 19.03.2015 року.

Згідно довідки від 26.03.2015 року №52/53-Аз, виданої Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в АДРЕСА_1 у період часу з березня 2014 року до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві не звертався.

У відповідності до довідки центру первинної медико-санітарної допомоги №1 Оболонського району від 01.04.2015 року №18-518 згідно даних обліково-медичної документації ОСОБА_2 за період з березня 2014 року по теперішній час за медичною допомогою до лікарів по місцю реєстрації не звертався, на диспансерному обліку не перебуває, амбулаторна картка в установі відсутня.

Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, відповідач на час звернення позивача до суду не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року поспіль.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як одноосібний власник має право на здійснення права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на зазначене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивачем не ініційовано питання про стягнення з відповідача судового збору.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-14» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук