АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1889/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу

ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а :

12 січня 2015 р. ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.09.2010 р. з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? всіх його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Підставою звернення до суду, у відповідності до вимог ч.1 ст. 192 СК України, є наявні обставини для зменшення розміру аліментів, порівняно з 2010 р., коли вирішувалося питання про їх стягнення, зокрема у нього погіршився матеріальний стан, змінився сімейний стан, а також, на його думку, покращився матеріальний стан відповідачки.

Так, 08.09.2012 р. між ним та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб. У шлюбі в них народився син ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_2 На даний час вони проживають разом, що також підтверджено довідкою № 43 від 10.11.2014 р. виданою Ватутінським виробничим управлінням житлово - комунального господарства.

Крім того, рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.10.2014 р. з нього на користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 29.09.2014 р.

Рішенням Ватутінського міського суду від 07.10.2014 р. з нього, також, на користь ОСОБА_9 стягуються, аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 р. в розмірі ? частини від усіх доходів.

Згідно довідки № 23 від 24.09.2014 р. з місця роботи, його середній заробіток після вирахування податків становить близько 1500 грн.

Таким чином на даний час, крім аліментів на користь відповідачки, він сплачує ще й інші аліменти в загальному розмірі понад 3/4 від усіх його доходів, що в грошовому виразі становить понад 1150 грн.

Крім цього, з його заробітної плати йдуть кошти на лікування сина від шлюбу з ОСОБА_9 - ОСОБА_10, який хворіє з народження, що підтверджується відповідними виписками з історії хвороби та іншими медичними документами. Таким чином йому на життя практично нічого не залишається. Станом на 2010 р, коли вирішувалося питання про стягнення аліментів, після вирахування аліментів, в нього залишалося 2/3 від його доходів. Отже його матеріальний стан значно погіршився, що є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим вважає, що матеріальний стан відповідачки значно покращився, так як вона працює в м. Черкаси на хлібзаводі на посаді начальника відділу, де отримує заробітну плату понад 3000 грн.

Позивач вважає, що на даний час, у відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, існують підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, так як останнім місцем його роботи було ТОВ «Галєн 1». У зв'язку з скороченням виробництва, за згодою сторін, він був звільнений з роботи з 04.11.2014 р. На даний час змушений перебиватися різними підробітками, його дохід є мінливим та нерегулярним. Відсутність постійної роботи призводить до росту заборгованість по аліментах, яка у випадку відсутності інформації про роботу визначається виходячи із середньої заробітної плати.

У зв'язку з даними обставинами просить про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, так як він не має можливості платити аліменти в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 385 грн. на місяць. Він в змозі сплачувати не більше 150 грн. на місяць. При цьому вважає, що права відповідачки не будуть порушені, адже у відповідності до ч.3 ст. 184 СК України, дитині буде призначена відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить суд змінити розмір аліментів визначений рішенням Ватутінського міського суду від 22.09.2010 р. у справі № 2-390/2010 р., які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_7 на утримання сина, ОСОБА_8, з ? всіх його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно.

02.03.2015 р. ОСОБА_7 звернулася в суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітнього сина, вказуючи, що з ОСОБА_6 перебувала в шлюбі, який розірваний рішенням суду від 22.09.2010 р.

Від спільного життя мають двох синів, один з яких неповнолітній - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. На його утримання відповідач за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.09.2010 р. сплачує аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. Проте, відповідач подав позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_8. Вважає за необхідне подати зустрічну позовну заяву про стягнення з ОСОБА_6 додаткових витрат на дитину, відповідно до ст.185 СК України, оскільки ОСОБА_8 хворіє на рецидивуючий обструктивний бронхіт (бронхіальна астма) та стоїть на «Д» обліку у алерголога. Відповідно до висновку лікаря, ОСОБА_8 необхідно щомісячно проходити курс інгаляторного лікування з фізрозчином та додатково приймати ряд вартісних медичних препаратів. Дитина потребує періодичного діагностичного дослідження, оздоровлення, а це чималі матеріальні витрати.

Відповідач жодного разу не брав участі ні в яких додаткових витратах на дитину і, взагалі, не цікавився життям та здоров'ям синів. Аліментів, які він сплачує за рішенням суду недостатньо для утримання сина. Проте, він намагається зменшити і їх розмір. Вона самостійно оплачую лікування сина, однак її заробітної плати (середньомісячний дохід складає всього 1500 грн.) недостатньо, щоб самостійно лікувати та підтримувати здоров'я дитини.

Середня вартість медикаментів на місяць становить 1187, 50 грн., вартість аналізів - 690 грн. Всього на лікування дитини необхідно біля 2000 грн. щомісяця. Зважаючи на інфляцію, вартість лікування постійно зростає і вона не в змозі нести такі витрати самостійно. Разом з лікуванням, слід також постійно підтримувати імунітет хронічно хворої дитини шляхом здорового вітамінізованого харчування, літнього відпочинку, а це теж чималі кошти. Тому вважає, що додаткові витрати на неповнолітнього ОСОБА_8 повинні фінансуватися постійно (щомісячно). Окрім ОСОБА_8 в неї на утриманні ще повнолітній син ОСОБА_1, який також потребує матеріальної допомоги, оскільки є студентом контрактної форми навчання. Відповідач не допомагає їй у оплаті навчання сина - студента.

З огляду на викладене вважає, що батько не лише зобов'язаний, але і може допомагати лікувати сина. Однак враховуючи матеріальний стан відповідача та те, що він має інших утриманців, вважає, що додаткові витрати на підтримання здоров'я неповнолітнього ОСОБА_8 в розмірі 350 грн. на місяць будуть посильним внеском з боку відповідача, які і просила стягнути з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Уточнивши позовні вимоги 21.05.2015 р., позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_7, не заперечуючи проти щомісячного фінансування додаткових витрат в твердій грошовій сумі наперед по 350 грн., остаточно просила стягнути з ОСОБА_6 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_8, 2006 р. н. на її користь разово в сумі 1346 грн. 70 коп., виходячи з фактично необхідного курсу лікування.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2015 р. позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково.

Змінено розмір аліментів визначений рішенням Ватутінського міського суду від 22.09.2010 р. у справі № 2-390/2010, стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., уродженця с. Чичиркозівки, Звенигородського району Черкаської області на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 аліменти з ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи 12 січня 2015 р.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 додаткові витрати разово в розмірі 1246 грн.70 коп. на лікування сина ОСОБА_8 виходячи з фактичного необхідного курсу лікування сина.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

При цьому послався на ті ж підстави, що і в позовній заяві.

Крім того, зазначив що ОСОБА_7 приховує реальні доходи та не довела, що зазначені в зустрічному позові хвороби сина є хронічними та потребують постійних витрат. Позовні вимоги за зустрічним позовом вважає недоведеними.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги про зміну розміру аліментів з ? на 1/6 частину, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу стягнення аліментів, призведе до порушення прав дитини.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, суд виходив з того, що ст. 185 СК України регламентовано участь батьків у додаткових витратах на дитину, зокрема вбачається, що відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що в тому числі викликані її хворобою в розмірі половини понесених витрат, які в свою чергу вважав доведеними.

Суд апеляційної інстанції в цілому погоджується з висновками суду першої щодо розміру зменшених аліментів та розміру стягнутих додаткових витрат виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.09.2010 р.

Від шлюбу сторони мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 а. с. 35.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.09.2010 р. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. стягуються аліменти в розмірі ? частини його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. а. с. 33.

08.09.2012 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського МУЮ у Черкаській області зареєстровано шлюб, в якому на даний вони проживають а. с. 6. У шлюбі в ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження а. с. 7.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.10.2014 р. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 29.09.2014 р. а. с. 10.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.10.2014 р. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 стягуються, аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 р. у розмірі ? частини від усіх доходів. а. с. 12.

Зі змісту наведених рішень вбачається, що при пред'явлені ОСОБА_9 позовів до ОСОБА_6, як особи яка вже сплачує аліменти, ОСОБА_7, як одержувач аліментів, залучена до участі в справах не була.

Крім того, ОСОБА_6, не дивлячись на те, що з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавав заявлені позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів саме у розмірі ? частини від його доходів щомісячно, як на утримання дружини ОСОБА_9, так і на утримання сина ОСОБА_10 При цьому не повідомив суд про те, що з нього вже стягуються аліменти на дитину від іншого шлюбу, що мало бути враховано судом при ухвалені приведених рішень.

Згідно довідки Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства за № 43 від 10.11.2014 р. ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 складом сім'ї: ОСОБА_9 - дружина та ОСОБА_10 - син, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. а. с. 8.

У відповідності до довідки про доходи ТОВ «Гален 1» від 24.09.2014 р., ОСОБА_6 за період з березня 2014 р. по серпень 2014 р. працював у Товаристві та його заробітна плата становила від 1760 грн. до 1892,76 грн. на місяць. а. с. 9.

Згідно до ксерокопії трудової книжки, долученої позивачем до позовної заяви, ОСОБА_6 звільнений з роботи 04.11.2014 р. за згодою сторін а. с. 14.

В свою чергу, відповідно до довідки № 122 від 26.02.2015 р. відповідач за первісним позовом та відповідно позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_2, та до складу її сім'ї входять двоє синів: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 а. с. 36.

Згідно довідки за № 06-33/55 від 23.02.2015 р. про дохід ОСОБА_7 працює в ТОВ «Черкаський ЛТД» начальником зміни та розмір отримуваної нею заробітної плати за період з лютого 2014 р. по січень 2015 р. становить від 1359,87 грн. до 1610,99 грн. на місяць а. с. 43.

Повнолітній син сторін ОСОБА_1, який проживає з матір'ю ОСОБА_7 навчається в ЧДТУ на денній, контрактній формі навчання, що стверджується договором за № 272 від 11.08.2014 р. а. с. 65.

Син сторін ОСОБА_8 страждає на рецидивуючий обструктивний бронхіт, що стверджується випискою № 40 від 20.01.2014 р. із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 та надглядається дільничним лікарем алергологом. а. с.37. За рекомендаціями лікарів 03.02.2014 р. було проведено його обстеження та витрачено на аналізи 590 грн., зокрема 120 грн. і 470 грн., що стверджується долученими до замовлень квитанціями. а. с. 40, 41. Також, рекомендовано на протязі трьох місяців використовувати інгалятор - Сингуляр, вартість якого складає 564,95 та полівітамінини, придбані за 308,55грн., що також підтверджено квитанціями. а. с. 84, 85. Таким чином, суд встановив, що повний курс лікування повинен складати 2593,40 грн. з розрахунку (590 грн. - аналізи, 564,95 грн. х 3 інгалятор, 308,55 грн. вітаміни).

Аналізуючи доводи ОСОБА_6 про зменшення його доходів та значне погіршення його матеріального стану в 2015 р., районний суд перевірив наявність підстав для зміни розміру аліментів та встановив, що він звільнений з останнього місця роботи у листопаді 2014 р. за згодою сторін, є працездатною особою. Суду доказів про перебування його на обліку в центрі зайнятості не надав.

Крім того, судом обґрунтовано враховано і той факт, що ОСОБА_6, сплачуючи аліменти на користь ОСОБА_9, на її утримання та дитини, сумарно ? частину всіх видів заробітку, з якою він перебуває в шлюбі та спільно проживає, враховуючи матеріальне становище, яке в нього склалося, не ставить питання про зміну їх розміру. Тоді як зміну способу стягнення аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 з ? частини на фіксований розмір у 150 грн. вважає обґрунтованим. При цьому прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить - 385 грн.

Матеріали справи містять копії виконавчих листів, проте не містять фактичних даних щодо примусового виконання судових рішень Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.10.2014 р.

Виходячи з викладеного та враховуючи право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, те що ОСОБА_6 є працездатною особою, має визначені законом зобов'язання по утриманню неповнолітнього сина, як батько, на рівні з ОСОБА_7 несе основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд обгрунтованоно прийшов до висновку про зменшення розміру аліментів з ? до 1/6 їх частини, а не до твердої грошової сумі в розмірі 150 грн. щомісячно, як просив позивач за первісним позовом.

ОСОБА_7 судове рішення не оскаржувалось, отже погодилась зі зміненим розміром аліментів визначених судом.

Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Ураховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про визначення періоду, з якого належить стягнути аліменти у зменшеному розмірі, днем звернення ОСОБА_6 до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а саме 12 січня 2015 р., не відповідає вимогам матеріального права, оскільки закон пов'язує встановлення нового розміру аліментів з днем набрання рішенням суду законної сили.

Тому, рішення в цій частині підлягає зміні «з 12 січня 2015 р., часу звернення до суду з позовом» на «з часу набрання рішенням законної сили».

Щодо зустрічного позову то, за приведених доказів, суд враховуючи вимоги ст. 185 СК України, належним чином перевірив матеріальне становище сторін, з'ясував можливість ОСОБА_6 сплачувати додаткові витрати на дитину та розмір його участі у даних витратах, з урахуванням матеріального стану кожного із батьків, та обгрунтовано дійшли висновку про стягнення з ОСОБА_6 додаткових витрат на дитину, викликаних її хворобою, в розмірі 1246,70 грн., що становить половину цих витрат як понесених, так і частково профінансованих на перед на лікування неповнолітнього сина.

За викладених обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України, у відповідності до якої апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування, зокрема норм матеріального права, які є обов'язковою підставою для його скасування, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до зміни в частині періоду з якого належить стягнути аліменти у зменшеному розмірі.

В іншій частині посилання апелянта в апеляційній скарзі на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що в іншій частині судове рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2015 року в частині початку стягнення аліментів у зменшеному розмірі змінити, змінивши початок стягнення аліментів «з 12 січня 2015 року» на «з часу набрання рішенням законної сили».

В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :