Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/1646/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І..
№ провадження 22-ц778/4781/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2015 року по справі за поданням заступника начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Говіної Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відсотків.

Заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року, позов задоволено.

У січні 2015 року заступник начальника Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Говіна Л.В. звернулась до суду з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконання у Комунарському ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження № 44531827 по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14ц від 08.08.2014 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу 2 070 273 грн. 58 коп.

28.08.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку під особистий підпис.

У відповідності до вимог Закону «Про виконавче провадження» боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 03.09.2014 року. Однак боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення суду не виконано

Зазначає, що державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення суду, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

1) перевірка майнового стану боржника згідно відомостей: «АІС Автомобіль» - автотранспортний засіб зареєстрований та 07.10.2014 року оголошено в розшук; ДПІ - розрахункові рахунки відсутні; державної реєстраційної служби - нерухоме майно не зареєстровано; УПФУ - боржник пенсію не отримує; 16.10.2014 року відповідь міграційної служби про наявність закордонного паспорту.

2) 28.08.2014 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника.

3) 10.09.2014 року складено акт державного виконавця про відсутність рухомого майна на яке необхідно звернути стягнення.

Протягом 6 місяців рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, на постанову про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця боржник не реагує.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14ц від 08.08.2014 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу 2 070 273 грн. 68 коп.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено боржника - громадянина України ОСОБА_3 у прав виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14ц від 08.08.2014 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу 2 070 273 грн. 58 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу та прийняти рішення, яким відмовити у задоволені подання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи подання державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, суд виходив з того, що останній є боржником у виконавчому провадженні про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 2 070 273грн.58 коп., від виконання виконавчого листа, виданого 08.08.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення суду про стягнення з нього вказаної суми, ухиляється, враховуючи, що про необхідність виконання судового рішення був ознайомлений, однак тривалий час борг залишається не погашеним.

Висновки суду про наявність підстав для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зазначених зобов"язань погоджуються з встановленими обставинами виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу, яка є значною, та відповідають вимогам закону.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України до виконання зобов"язань за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся з вищевказаним поданням, погодженим з начальником Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України.

За вимогами ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Питання щодо змісту та форми подання державного виконавця для звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України нормативно врегульовані у розділі ХІ "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в"їзду в Україну" Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в якому передбачено, що подання повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов"язань.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів(за потреби).

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 за договором позики від 18.04.2009 року було стягнуто суму боргу у розмірі 2 070273грн.58 коп.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 28.08.2014 року було відкрито виконавче провадження за виданим 08.08.2014 року виконавчим листом № 2/333/1646/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 зазначеної суми, боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 03.09.2014 року(а.с.118)

Згодом державним виконавцем здійснювалися відповідні заходи щодо примусового виконання зазначеного рішення, у тому числі проведена перевірка майнового стану боржника: 10.09.2014 року державним виконавцем було складено акт за місцем проживання ОСОБА_3 про відсутність майна, яке належить боржнику ( а.с. 134).

Згідно відповіді на запит державного виконавця витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності за боржником не зареєстровані (а.с. 126-129).

За інформацією„АІС Автомобіль" за боржником ОСОБА_3 зареєстрований автотранспортний засіб та 07.10.2014 року оголошено в розшук.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги при розгляді справи в апеляційній інстанції колегією суддів дослідила матеріали виконавчого провадження, з яких вбачається, що 09.09.2014 року ОСОБА_3 письмовою заявою повідомив державного виконавця про те, що рухомого і нерухомого майна не має. Однак про те, що він працює, державного виконавця не повідомив, а також про інші засоби за рахунок яких має намір виконувати рішення суду про стягнення боргу також не повідомив.

Скарг на дії державного виконавця в тому числі і щодо оформлення виконавчого провадження від ОСОБА_3 не надходило.

До апеляційної скарги ОСОБА_3 також не надав докази про те, що він працює і за рахунок заробітної плати має намір виконувати рішення суду. Інформацію щодо того, що ОСОБА_3 працює на посаді директора ТОВ „Фламінго" останній надав апеляційному суду 30 вересня 2015 року, при цьому не зазначив причин, чому вказані докази не були надані ні державному виконавцю ні суду першої інстанції при розгляді подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження та надавши їм всебічну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність на момент звернення державного виконавця до суду факту ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, враховуючи, що поняття ухилення боржника від виконання своїх зобов"язань варто розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов"язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов"язок у нього є всі реальні можливості( зокрема, наявність майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об"єктивні обставини (непереборні сили, події тощо).

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 доводи переконливих даних щодо наявності у боржника об"єктивних причин, що унеможливлювали виконання ним судового рішення, не містять.

Таким чином, встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок про свідоме ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов"язань по сплаті ОСОБА_5 суми боргу, а отже і достатність підстав для задоволення подання державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 307,312,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: