Справа № 303/6411/15-ц
Провадження № 2/303/3469/15
Номер ряд. стат. звіту 51
26 листопада 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі одноособово:
головуючого-судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому про позбавлення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.
Прокурор не заперечив проти задоволення даного позову (а.с.33).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 18, 23).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до ст. 74 ч. 5 абз. 3, 4 ЦПК України (а.с. 15, 24, 25).
Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому в судове засідання не зявилася, але подала заяву з висновком та додатками до заяви, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.с.29-32).
Відповідно до заяви та згоди позивача, прокурора, представника органу опіки та піклування за ухвалою суду проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 27, 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
З дослідження в судовому засіданні матеріалів у справі, встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 квітня 2014 року шлюб між позивачкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на вихованні у матері, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина (а.с.7-9). Позивачка за період з 01.03.2015 року до 01.09.2015 року не отримує від відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що створило заборгованість відповідача у розмірі 17 387.09 гривень (а.с.10, 11). 01.08.2015 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_5, та змінила прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с.6). Відповідно до висновку № 1794/01-16 від 24.11.2015 року Органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини.
Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:
не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.
Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.
Враховуючи те, що у відповідності до наданих позивачем доказів та висновку органу опіки та піклування, які є належними, доведено факт, що відповідач будучи батьком малолітнього сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо забезпечення дитині належних умов для всебічного розвитку, не виявляє щодо сина уваги та турботи, а тому суд прийшов до переконання що відповідача слід позбавити батьківських прав.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 57-60, 74, 88, 158, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 164 - 166 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно до малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент. код НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий Р. Іваницький