Києво-Святошинський районний суд Київської області
провадження № 2/369/4899/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Кондратенко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 24 грудня 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області внесено актовий запис № 712.

Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З моменту укладення шлюбу вони з ОСОБА_2 проживали разом, однак на даний час вони фактично припинили свої відносини і стали проживати окремо. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони разом не ведуть.

Їхнє спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, між ними втрачені почуття взаєморозуміння, почуття любові один до одного.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України ОСОБА_2 зобовязаний утримувати їхню спільну дитину. Між ними не було досягнуто згоди щодо способу та розміру утримання сина. ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, оскільки він має високий, але мінливий дохід.

З 2012 року вона не працює, оскільки займається вихованням та доглядом за дитиною.

ОСОБА_2 не бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, не бере участі у витратах, які здійснюються на забезпечення дитини всім необхідним для проживання та духовного, морального та фізичного розвитку, а саме витрат на харчування, одяг, дошкільне навчання, фізичний розвиток дитини.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 24 грудня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 712, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, стягнути судові витрати з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, в яких ОСОБА_2 позов визнав частково. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 3 000 грн. щомісячно, просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 351 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24 грудня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2.

Спільне життя між ними не склалося, близько двох років позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому в частині вимог про розірвання шлюбу позов підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 зазначала, що добровільної матеріальної допомоги на утримання їхнього спільного сина відповідач ОСОБА_2 не надає, а самостійно вона не здатна належним чином утримувати сина.

У поданих до суду письмових запереченнях відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3 000 грн. щомісячно. Він не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 351 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 вересня 2015 року становить 1 167 грн..

З'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не надала суду належних доказів, що відповідач ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 жовтня 2015 року. У решті позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів в обґрунтування заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 112, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 грудня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 712, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2015 року до виповнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.