Провадження № 2/235/2706/15
Справа № 235/5633/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Шмигленко О.Ю.

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет, Міністерства освіти і науки України про визнання рішення щодо припинення трудових правовідносин незаконним, зобов'язання поновити на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, середнього заробітку за весь день затримки в її виплаті, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет (далі ДВНЗ ДонНТУ), Міністерства освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, середнього заробітку за весь день затримки в її виплаті, визнання незаконним припинення трудового договору та зобов'язання виконати певні дії по відновленню трудових правовідносин, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що перебували у трудових відносинах з ДВНЗ ДонНТУ на підставі укладених договорів (контрактів), яким в період часу з червня-липня 2014 року нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата. Адміністрація ДВНЗ ДонНТУ відмовляється в добровільному порядку виплати зазначену заборгованість, оскільки не вважає себе боржником, не реагує на їх звернення про видачу довідок про перебування у трудових правовідносинах, наявність заборгованості по заробітній платі і т.і. Позивачі зазначають, що припинення з ними в односторонньому порядку трудових відносин з 3 листопада 2014 року на підставі п.6 ст.36 КЗпП України порушує їх права, оскільки про переведення навчального закладу в іншу місцевість адміністрація університету повинна була попередити їх виключно у письмовій формі, у зв'язку з чим просили визнати рішення ДВНЗ ДонНТУ щодо припинення трудових відносин у зв'язку з переміщенням навчального закладу в іншу місцевість незаконним і зобов'язати відновити з ними трудові правовідносини шляхом поновлення на роботі. Трудовий спір виник внаслідок бездіяльності та відсутності належного контролю за виконанням свого наказу від 3 жовтня 2014 року № 1129 Міністерства освіти і науки України щодо додержання трудового законодавства при переміщенні навчального закладу в іншу місцевість/населений пункт та законодавства про оплату праці. За думкою позивачів, засновником ДВНЗ ДонНТУ є Міністерство освіти і науки України, яке у разі недостатності коштів у навчальному закладі повинно нести солідарну відповідальність разом із ДВНЗ ДонНТУ. На підставі наведеного, посилаючись в якості доказів наявності нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на розрахунково-платіжні відомості, просили стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по заробітній платі на користь ОСОБА_2 за період червень-вересень 2014 року в сумі 12634,78 грн., ОСОБА_3 за період липень-вересень 2014 року в сумі 13958,80 грн., ОСОБА_4 за період червень-вересень 2014 року в сумі 17623,71 грн., ОСОБА_5 за період липень-вересень 2015 року в сумі 8741,84 грн., ОСОБА_6 за період липень-вересень 2014 року в сумі 3804,89 грн., ОСОБА_7 за період червень-вересень 2014 року в сумі 27481,71 грн. Позивачі зазначили, що у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати вони мають право на компенсацію втрати частини доходу на підставі ч.2 ст.233 КзпП України: ОСОБА_2 в сумі 6034,46 грн., ОСОБА_3 в сумі 6534,61 грн., ОСОБА_4 в сумі 8396,03 грн., ОСОБА_5 в сумі 4073,32 грн., ОСОБА_6 в сумі 1656,78 грн., ОСОБА_7 в сумі 13212,52 грн. Виходячи з позиції ДВНЗ ДонНТУ, яка свідчить, що з 3 листопада 2014 року з ними було фактично припинені трудові правовідносини шляхом виключення із штатного розкладу, позивачі просили виплатити їм середній заробіток за весь час затримки розрахунку згідно ст.117 КЗпП України. Невиплатою заробітної плати та незаконним припиненням трудових правовідносин шляхом виключення із штатного розпису позивачам було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагає від них додаткових зусиль для організації свого життя, яку оцінили у 5000 грн. кожний.

Позивачі про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутністю.

Представник відповідача ДВНЗ ДонНТУ - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала і суду пояснила, що, враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на сході України та продовження бойового конфлікту на території м. Донецька з метою збереження життя та здоров'я громадян України, а також забезпечення конституційного права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці і навчання згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 03.10.2014р. № 1129 Про організацію освітнього процесу у Донецькому навчальному технічному університеті до завершення збройного конфлікту на території м. Донецька ДонНТУ проводить свою освітню діяльність за адресою: м. Красноармійськ, пл. Шибанкова, 2. На виконання зазначеного наказу МОН України внесені відповідні зміни до Статуту університету. Таким чином, з 22 жовтня 2014 року ДонНТУ проводить освітню діяльність на підконтрольній Україні території. З метою забезпечення оперативного інформування працівників і студентів, аспірантів та докторантів ДонНТУ з усіх питань, що стосуються тимчасового переведення університету, ДонНТУ на офіційному веб-сайті було розміщено інформацію та запропоновано заповнити реєстраційну заяву через мережу Інтернет або у інший доступний спосіб повідомити про продовження роботи в системі освіти України. Позивачі ніяким чином не висловили свій намір працювати в системі освіти України, не надавали заяв про працевлаштування, з позивачами не укладено трудових договорів (контрактів), їх трудові книжки у відповідача не зберігаються, таким чином позивачі не перебувають у трудових відносинах з навчальним закладом, кадрові документи обліку щодо позивачів (особиста справа, трудова книжка, особова картка тощо) у відповідача відсутні. У зв'язку з продовженням збройного конфлікту на території м. Донецька, захопленням невідомими особами будівель та споруд університету, які розташовані у м. Донецьку, у адміністрації університету на теперішній час повністю відсутній доступ до будь-якої документації вишу, у тому числі й документів кадрового обліку працівників, трудових книжок, особистих справ та карток працівників. У доданих до позовної заяви копій трудових книжок містяться записи про прийняття на роботу, переведення, перейменування підприємства та кафедр, посилання на накази, на підставі яких були зроблені зазначені записи, а також засвідчуванні написи та підписи. Представник відповідача зазначила, що записи про прийняття на роботу, продовження роботи та переведення не відповідають дійсності, так як особи, які зробили ці надписи, не працюють в університеті, накази, на які посилаються позивачі в позовній заяві, відповідачем не видавались. Аналогічне стосується й копій розрахунково-платіжних відомостей, які засвідчені особами, які не працюють у навчальному закладі, а копії розрахунково-платіжних відомостей ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не засвідчені підписами взагалі. Все це свідчить про недопустимість доказів, наданих позивачами на обґрунтування своїх позовних вимог. Таким чином, право на отримання заробітної плати мають лише особи, які уклали трудовий договір, згідно якого встановлюється обов'язок власника або уповноваженого ним органу щодо виплати заробітної плати працівникам, а також її розмір. У зв'язку з тим, що між позивачами та відповідачем не були укладені трудові договори, вимоги щодо стягнення заборгованості із заробітної плати та відновлення трудових відносин з позивачами є безпідставними. Позивачами не надано доказів заподіяння ним моральної шкоди та її розміру. На підставі наведеного представник відповідача ДВНЗ ДонНТУ просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Міністерства освіти і науки України про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, заперечень проти позову не надав.

Заслухавши пояснення представника відповідача - ДВНЗ ДонНТУ, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 3 жовтня 2014 року № 1129 до завершення збройного конфлікту та території м. Донецьк Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність (згідно з наявною ліцензією та освітню діяльність та сертифікатами про акредитацію) на базі Красноармійського індустріального технічного університету за адресою: м. Красноармійськ, площа Шибанкова, 2.

Відповідно до скрін-шота сторінки офіційного веб-сайту Донецького національного технічного університету від 7 жовтня 2014 року в.о. ректора ДВНЗ ДонНТУ до відома студентів, аспірантів та співробітником даного навчального закладу доведено зміст вищезазначеного наказу, роз'яснена процедура реєстрації серед тих, хто виявив бажання навчатися або працювати в ДонНТУ в системі освіти і науки України.

Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Заробітна плата (грошове забезпечення) відповідно до абз.5 п.3 зазначеного Порядку підлягає компенсації.

Як передбачено ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до ст.117 ПЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до положень ст.273-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до положень ч.1 ст.57 ЦПК України доказами будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належними та допустимими.

Належними доказами ч.1 ст.58 ЦПК України визначає докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частина 1 ст.60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993р. № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.2.4 зазначеної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).

В якості доказів перебування позивачів з ДВНЗ ДонНТУ у трудових відносинах позивачами, крім ОСОБА_5, надані копії трудових книжок із посвідчувальними написами та підписами Заст. нач. ВК ОСОБА_10, Ст. инспектор ОК ОСОБА_11, Ст. инспектор ОК ОСОБА_12, копія трудової книжки позивача ОСОБА_5 взагалі не засвідчена.

На підтвердження нарахованої, але невиплаченої заробітної плати ДВНЗ ДонНТУ позивачками ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надані копії розрахунково-платіжних відомостей, заповнені 13 березня 2015 року та 21 квітня 2015 року провідними спеціалістами бухгалтерії ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_13 та ОСОБА_14, тобто вже після перенесення діяльності навчального закладу з м. Донецька до м. Красноармійська Донецької області, копії розрахунково-платіжних відомостей позивачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 надані суду взагалі незавіреними.

Згідно довідки Донецького національного технічного університету від 10.08.2015р. № 1-2/1282 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не перебувають у трудових відносинах з Держаним вищим навчальним закладом Донецький національний технічний університет. В ДонНТУ відсутні будь-які документальні свідчення (накази, розпорядження, трудові книжки, особові справи, особові картки тощо) щодо перебування позивачів у трудових відносинах з університетом. Жодних звернень, заяв щодо намірів працювати в системі освіти України до адміністрації університету від позивачів не надходило, трудові договори (контракти) не укладались. Накази про прийом, переведення, призначення, продовження терміну дії строкового трудового договору, затвердження на посаді тощо, на підставі яких внесені записи до трудових книжок позивачів, ДВНЗ ДонНТУ не видавались. Особи, за підписами яких зроблені записи до трудових книжок, видані розрахунково-платіжні відомості, а саме заступник начальника ВК ОСОБА_10, провідний спеціаліст ОСОБА_15, ст. інспектор ВК ОСОБА_11, провідний спеціаліст ОСОБА_14 не працюють в ДВНЗ Донецький національний технічний університет.

Заява про витребування у відповідачів та в УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька відомостей про позивачів як зареєстрованих осіб ДВНЗ ДонНТУ з метою ідентифікації штатних працівників та підтвердження суми нарахованої та невиплачної заробітної плати (доходу) за період з липня по вересень 2014 року залишена судом без розгляду як така, що подана неуповноваженими особами (ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22С.).

Аналіз наданих позивачами доказів щодо їх перебування у трудових відносинах з ДВНЗ ДонНТУ та наявності заборгованості по заробітної плати дає суду підстави вважати їх недопустимими і такими, що не можуть бути взяті до уваги, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У зв'язку з недоведенням перебування позивачів у трудових відносинах з ДВНЗ ДонНТУ та наявністю заборгованості по заробітній платі, відсутні правові підстави й для стягнення компенсації за затримку розрахунку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, поновлення позивачів на роботі, а також стягнення зазначених сум солідарно з Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до ст.ст.94, 115-117, 235, 237-1 КЗпП України, п.п.2, 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159, керуючись ст.ст.15, 57-61, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет, Міністерства освіти і науки України про визнання рішення щодо припинення трудових правовідносин незаконним, зобов'язання поновити на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, середнього заробітку за весь день затримки в її виплаті, відшкодування моральної шкоди - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Назаренко