У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Підволочиського районного управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 06 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначав, що Підволочиським районним судом Тернопільської області

від 02 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_6 суму боргу за договором позики. Також, 02 грудня 2013 року Підволочиським районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист № 2/604/295/13, відповідно до якого 05 травня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Підволочиського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43179694, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Оскільки в процесі виконавчого провадження з виконання судового рішення за виконавчим листом № 2/604/295/13, який видано 30 квітня

2014 року, винесено постанови про арешт майна та коштів скаржника, в яких невірно зазначено дату видачі виконавчого листа: замість «30 квітня

2014 року» вказано «02 грудня 2013 року», ОСОБА_4 просив суд скасувати винесені постанови про арешт його майна, а саме: від 05 травня 2014 року

№ 43179694 про арешт майна боржника; від 05 червня 2014 року про арешт коштів, які містяться на рахунку фінансової установи ПАТ «Терра Банк», про арешт коштів, які містяться на рахунку фінансової установи ПАТ КБ «Хрещатик»; про арешт коштів, які містяться на рахунку фінансової установи ПАТ «А-Банк»; зобов'язати Тернопільську філію ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про зняття арешту зі всього рухомого майна, належного ОСОБА_4; зобов'язати Реєстраційну службу Підволочиського РУЮ Тернопільської області внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень про зняття арешту зі всього нерухомого майна в межах суми боргу, що належить ОСОБА_4

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 12 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06 серпня 2015 року, поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду зі скаргою та у задоволенні вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що, оскільки постановою начальника ВДВС Підволочиського РУЮ від 18 червня 2014 року внесено зміни у реєстраційні відомості бази ЄДРВП у закладці «реквізити виконавчого документу» відносно виконавчого провадження ВП № 43179694, а саме: правильним вважати виконавчий лист № 2/604/295/13 від 30 квітня 2014 року, а тому підстави для задоволення вимог відсутні.

Крім того, доводи касаційної скарги про те, що слухання справи відбулося без участі скаржника та його представника, є безпідставними та суперечать дійсним обставинам справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України

від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги заяви чи подання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що усі сторони, зокрема заявник та його представник, у даній справі неодноразово повідомлялися про день та час слухання даної справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення (а. с. 99-100).

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, отже рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана