Провадження № 2/201/4053/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6 836 грн. 51 коп. за період квітень, травень, липень 2015р. та стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6 433 грн. 02 коп. (а.с. №2-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював з 18.02.2013р. по 08.07.2015р. у ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК». В день звільнення і до цього моменту з ним не здійснено розрахунок по заробітній платі за поточний місяць, не виплачено заборгованість по заробітній платі з 01.04.2015р., що є порушенням трудового законодавства. Тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання 02.12.2015р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі та без фіксації технічними засобами (а.с. № 33).

Представник відповідача в судові засідання, призначені на 27.10.2015р., 18.11.2015р. та 02.12.2015р. неодноразово не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (а.с. № 15, 32). Розгляд справи, призначений на 18.11.2015р., переносився за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 06.07.2015р. - а.с. № 27), яке він подав до суду 18.11.2015р. (а.с.№ 26, 28). Крім того, за клопотанням представника відповідача до матеріалів справи приєднано витяг з відомості про виплату зарплати позивачу (а.с. № 23--25). При цьому представник відповідача заяви про визнання позовних вимог до суду не подавав, будь яких заперечень щодо позовних вимог не надав, крім реєстру, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.06.2015р. була виплачена частково заборгованість по заробітній платі за квітень 2015р. у розмірі 199грн. 21коп.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності обох сторін і постановити по справі рішення суду на загальних засадах ЦПК України та за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.02.2013р. по 08.07.2015р. у ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» на посадах електромонтера, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. № 8) та наказом №666-к від 26.06.2015р. про звільнення на підставі п.1. ст.40 КЗпП України (скорочення штату) (а.с. № 16).

Розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем у повному обсязі не здійснено, що підтверджується поточною випискою за контрактом (а.с. № 17-18) у її співставленні із даними розрахункових листків за період з квітня по липень 2015р. за квітень 2015року- 1 333,16 грн.: за травень 2015року - 1 853,49 грн; за липень 2015року з урахуванням невикористаної відпустки - 3 649,86 грн.; всього: 6 836 грн. 51коп. (а.с. № 9-11).

Суми нарахування ОСОБА_1 заробітної плати за ці три місяці підтверджуються розрахунковими листами (а.с. № 9-11).

Крім того, затримка остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні, підтверджується і самим клопотанням представника відповідача про доручення до матеріалів справи документів про часткове погашення заборгованості працівникам підприємства, в тому числі і ОСОБА_1 (а.с. № 23-25).

Заробітна плата працівникам згідно з положеннями ч. 1 ст. 115 КЗпП України виплачується не рідше двох разів на місць, через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів, та не пізніше 7-ми днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідач у порушення вимог ст. 116 КЗпП України не розрахувався з ОСОБА_1, йому не була виплачена заробітна плата за період з 01.04.2015р. по 08.07.2015р.

Згідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Такі самі висновки містить і п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999р. „Про практику застосування судами законодавства про працю, де зазначено, що суди мають враховувати, що у справах про оплату праці діє тримісячний строк звернення із заявою до КТС або безпосередньо до суду, який обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (ст.ст.225,233 КЗпП), і відповідно до цього з'ясовувати зазначену дату. Десятиденний строк на оскарження рішення КТС обчислюється з дня вручення виписки з протоколу засідання комісії чи копії рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З розрахунку на 28.09.2015р., проведеного позивачем, компенсація за затримку розрахунку складає 6 433 грн.02коп.

Розрахунок проведено у відповідності до постанови КМУ №100 від 08.02.1995року. Тобто з розрахунку заробітної плати за останні 2 робочі місяці: в квітні 1 532,37 грн. та заробітної плати в травні 1853,49 грн.

У квітні було 12 робочих днів, а у травні 18 робочих днів.

(1 532,37 + 1 853,49) / (12 + 18) = 112,86 грн./день.

Таким чином з 07.07.2015р. до 16.09.2015р. було би 51 робочий день 112,86 х 51 = 6 433 грн.02коп.

Суд бере за основу цей розрахунок середнього заробітку позивача, оскільки відповідач, отримавши ухвалу суду від 05.10.2015р. про відкриття провадження по справі, в якій було зазначено про надання суду довідки про розмір нарахованої або невиплаченої заробітної плати позивачу, так цього і не зробив (а.с. № 12, 14). Така сама вимога містилася і у судових повістках позивачу від 27.10.2015р. та 18.11.2015р., але залишилася без відповіді та виконання (а.с. № 21, 22, 30, 32).

Представник відповідача надав суду листом від 18.11.2015р. витяг з відомості про виплату частково зарплати позивачу за квітень 2015р. в розмірі 199грн. 21коп. (а.с. № 23--25).

Між тим, позивач цю суму 199грн. 21коп. отриманої 22.06.2015р. частково заборгованості по заробітній платі до своїх позовних вимог і не включав. Це підтверджується позовною заявою та розрахунковим листом за квітень 2015р. (1 531грн.37коп. 199грн. 21коп. = 1 333грн. 16коп. ) (а.с. № 2-4, 11).

При винесенні рішення суду, суд враховує, що вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком, тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі за квітень, травень, липень 2015р. в загальному розмірі 6 836грн.51коп..

Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 6 433грн. 02коп., то вони предявлені у межах строків позовної давності для цієї категорії справ, передбачених ч. 1 ст. 233 ЦПК України.

Відповідно до положень п.п.2,4 ст. 367 ЦПК України рішення суду в межах стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 2 278грн. 84коп. слід допустити до негайного виконання. Ця сума судом визначена за таким розрахунком за даними позивача (6 836,51грн. : 3 = 2 278,84грн.) з тих самих обставин, що і визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку (відповідач довідки не надав).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивач за законом при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, його позовні вимоги задоволено повністю, то суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1218 грн. (це мінімальний розмір судового збору для юридичних осіб по майновим спорам з 01.09.2015р.).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 115. 116, 117, 232, 233, КЗпП України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, п.п.2,4 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі за квітень 2015р. в розмірі 1 333грн.16коп., за травень 2015р. в розмірі 1 853грн. 49коп., за липень 2015р. в розмірі 3 649грн. грн.86коп., а всього 6 836грн.51коп. (шість тисяч вісімсот тридцять шість грн.) 51коп.

Стягнути з ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 6 433грн. 02коп.

Стягнути з ПрАТ «ОСОБА_2, ІНК» в доход держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218грн.

Рішення суду в межах стягнення середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 2 278 грн.84коп. допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.