справа № 208/6982/15-ц
№ провадження 2/208/2270/15
01 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.,
при секретарі: Бардадим О.В.,
розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» - про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходу, моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходу, моральної шкоди.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимог підтримав, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду документів.
Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивач з 31.05.2011 р. по 11.07.2012р. працював на посаді машиніста бурової установки 6-го розряду.
11.07.2012р. позивач звільнився за власним бажанням.
На день звільнення ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата, яка не були сплачені відповідачем ані в день звільнення, ані протягом наступного року.
18.08.2014р. рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УБМ-П» було стягнуто з останнього суму заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Даним рішенням встановлено, що середньоденний заробіток позивача складав 366,50грн. Період, за який було нараховано та стягнуто компенсацію середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати 12.07.2012р. по 18.08.2014р.
22.07.2015р. рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УБМ-П» було стягнуто з останнього суму заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Період, за який було нараховано та стягнуто компенсацію середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати 19.08.2014р. по 22.07.2015р.
В звязку з тим, що на день звернення позивача до суду в вересні 2015р. попередні рішення суду відповідачем виконані не були, позивач просить стягнути суму заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди за період з 23.07.2015р. до дати винесення судом рішення.
Відповідно до ст..117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що,
установивши і при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно роз'яснення, що містяться в ч. 5 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно з якими непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.
Такі ж висновки зроблені Конституційним Судом України у Рішенні від 22.02.2012 р. № 4-рп/2012 по справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, яким зазначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди, визначальним є саме факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Середній заробіток, який має бути сплачений працівникові власником, обчислюється відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. N 100.
Згідно Поряду №100 зроблено розрахунок, з якого кількість днів затримки по виплаті заробітної плати з 23.07.2015р. по 01.12.2015р. складає 90 днів, з яких 6 робочих днів у липні 2015р., 20 робочих дня у серпні 2015р., 22 робочих днів у вересні 2015р., 21 робочий день у жовтні 2015р., 21 робочий день у листопаді 2015р.
Середньоденний заробіток позивача складає 366,50грн.
Таким чином, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні станом на 01.12.2015р. складає:
366,50грн. - середньоденна заробітна плата;
90 дн. - строк затримки розрахунку при звільненні з 23.07.2015 р. по 01.12.2015 р.
Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 5824,79грн.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати « за яким компенсація громадянам втрати частини доходів проводиться у разі затримки на один і більше календарний місяць виплати доходів.
Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.
Згідно даного Порядку сума компенсації становить 5824,79грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача 5 000грн. моральної шкоди, яку зазнав внаслідок невиплати відповідачем заробітної плати. Вимогу мотивує тим, що він постійно перебуває у стресовому стані, його сім'ї ледве вистачає грошей на життя. Внаслідок невиплати позивачу заробітної плати, він змушений постійно позичати гроші на проживання у рідних та друзів.
Згідно з ч.І ст.2371_КЗпП України у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації своїх) життя, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний відшкодувати йому моральну шкоду.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що вимоги щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходу та моральної шкоди, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 116. 117, 237-1 КЗпП, п.п.2.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, ст.ст. 10, 11, 59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 23.07.2015р. по 01.12.2015р., в сумі 32 985,00грн..
Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати в сумі 5824,79грн.
Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі незгоди з заочним рішенням суду, воно може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя Гібалюк Т. Я.