справа № 198/725/15-ц
провадження № 2/0198/295/15
У Х В А Л А

24 листопада 2015 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Гайдар І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням ст. 119 ЦПК України, з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів на їх підтвердження.

Так, позивачкою, окрім розірвання шлюбу, заявлено вимогу про визначення місця проживання малолітнього сина разом з нею. Між тим мотивувальна частина позовної заяви не містить жодного посилання з зазначенням відповідних доказів на підтвердження наявності спору між батьками про те, з ким буде проживати дитина після розірвання шлюбу, та обґрунтування необхідності вирішення цього питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак не надала суду оригінал свідоцтва про шлюб, що є необхідною умовою для розгляду даної категорії справ.

За вимогами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви повинен додаватись документ, що підтверджує сплату судового збору.

Питання щодо розміру та порядку сплати судового збору врегульовані в ЦПК України та Законі України «Про судовий збір».

Згідно з підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 487,20 грн. Крім того, за нормами ч. 3 ст. 6 цього ж Закону у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позові заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру:

- розірвання шлюбу;

- визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_1 надано квитанцію про сплату судового збору лише на суму 487,20 грн., тому недоплачена сума судового збору складає 487,20 грн.

Таким чином, позивачем виконано вимоги закону не в повному обсязі та не подано документу, що підтверджує сплату судового збору за одну з позовних вимог немайнового характеру, а тому пропонується подати на адресу Юрївського районного суду Дніпропетровської області оригінал документу про сплату судового збору в розмірі 487,20 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів УДКСУ в Юрївському районі; код отримувача 36877575; банк отримувача ГУДКУ в Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ; код банку отримувача 805012; рахунок отримувача 0379.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного, вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення недоліків шляхом подання уточненого позову з зазначенням обставин та доказів на підтвердження наявності спору між подружжям про місце проживання дитини, надання квитанції про сплату судового збору за одну з вимог немайнового характеру та оригіналу свідоцтва про шлюб.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, надати позивачу строк 5 (пять) днів з дня отримання нею ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат в порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.

Суддя: І.О.Гайдар