СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1292/15-ц
Провадження №2-о/547/89/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання С.А.Сінельник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Заїчинська сільська рада Семенівського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою, у якій просив встановити факт, що померла 27.08.2004 ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого 18.08.2003 ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що його мати заявника ОСОБА_2 за життя її брата ОСОБА_3 доглядала за останнім, користувалася його будинком та земельними ділянками, після смерті продовжила користуватися його майном, що є прийняттям спадщини брата (дядька заявника).

Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги заяви повністю, пояснив, що встановлення зазначеного юридичного факту необхідно для оформлення його права на спадщину права на земельну частку (пай) площею 3,7 умовних кадастрових га, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Представник заявника ОСОБА_4 вимоги заяви підтримав, додатково пояснив, що у заявника є потреба у нотаріальному оформленні права на спадщину дядька і матері. Діючий на той час ЦК УРСР передбачав, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 забрала із його будинку речі домашнього вжитку, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), продовжила користуватися землею та будинком покійного брата, тобто фактично управляла спадщиною.

Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення вимог заяви не заперечує.

Ураховуючи зазначене, справа розглядається за відсутності заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

18.08.2003 помер ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 8). Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 3,7 умовних кадастрових гектарів розташована на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 11).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 (а.с. 6). ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_6 (а.с. 6), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на "Новохатько" (а.с. 7). Отже ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є сестрою і братом.

Заявник є сином ОСОБА_2 (а.с. 7), яка померла 27.08.2004 (а.с. 9), є її спадкоємцем за законом (а.с. 10).

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 дала показання, що проживала неподалік покійних ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Вони були братом і сестрою, майже щодня ходили один до одного додому, ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_3 по господарству, прала його речі, допомагала готувати їжу, обробляти земельні ділянки, доглядати за будинком. Після смерті ОСОБА_3 його поховала ОСОБА_2, продовжила користуватися будинком та землею брата.

Аналогічні за змістом показання у судовому засіданні дала свідок ОСОБА_8. Також вона повідомила, що працюючи листоношею знала усіх жителів с. Заїчинці, розносила їм пошту, часто бачила ОСОБА_2 у будинку ОСОБА_3, ОСОБА_3 у будинку ОСОБА_2. У ОСОБА_3 не було дружини і дітей. Після смерті останнього ОСОБА_2 поховала його, доглядала за його будинком, обробляла його земельні ділянки.

На час смерті ОСОБА_3 діяв ЦК УРСР. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що померла 27.08.2004 ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого 18.08.2003 ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном та, відповідно, задовольняє вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214, 215, 223, 235, 256, 259, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, що померла 27.08.2004 ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого 18.08.2003 ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 03.12.2015.