Справа № 2-735/12
Провадження № 2/752/2048/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

03.11.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та відділу міграційної служби у Голосіївському районі м. Києва Головного управління міграційної служби в м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2011 року ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулися у суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до договору дарування, посвідченого Другою київською державною нотаріальною конторою 31 жовтня 2009 року, 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_2, 2000 року народження, ім"я та прізвище якої змінено на ОСОБА_2 згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2011 року. Власником іншої 1/2 частини вказаного житлового будику є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. 20 березня 2009 року.

Відповідач зареєстрована у вказаному будинку, проте фактично там не проживає з червня 2005 року та її особисті речі за вказаною адресою відсутні.

За таких підстав, позивач просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 та зобов"язати відділ міграційної служби у Голосіївському районі м. Києва Головного управління міграційної служби в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

У листопаді 2011 року представник позивачів подав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку. (а.с. 46)

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Відповідач відділ міграційної служби у Голосіївському районі м. Києва Головного управління міграційної служби в м. Києві в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіслав клопотання про судовий розгляд справи бе їх участі.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Виходячи з наведеного, право членів сім'ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 13 червня 1965 року по 06 грудня 1990 року.

ОСОБА_5 в 1965 році після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 поселилась та була прописана у будинку АДРЕСА_1, який її чоловік ОСОБА_6 успадкував після смерті батька в 1955 році.

03 січня 2003 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 20 березня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з житлового будинку (позначеного літерою "А"), сараю (позначеного літерою "З"), сараю з погребом (позначеного літеро "И"), вбиральні (позначеної літерою "К"), спорудження (позначених № 1-5". (а.с. 7)

31 жовтня 2009 року Другою київською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дірування частини житлового будинку, за умовами якого ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2, 2000 року народження, 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 9)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2011 р. присвоєно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище "ОСОБА_2", ім"я змінено з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", зазначено не вказувати по-батькові. (а.с. 18)

Згідно довідки № 669 від 13.07.2011 р. ТОВ "Житловик-плюс" в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_7 з 06.08.2010 р. та ОСОБА_3 з 30 січня 2003 року. (а.с. 6)

Відповідач вселилася в житловий будинок АДРЕСА_1 зі згоди ОСОБА_6 колишнього власника житлового будинку, як дружина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. (а.с. 127)

З огляду на зазначене, відповідач набула права користування спірною житловою площею зі згоди попереднього власника житлового будинку ОСОБА_6 і її право є похідним від права власності ОСОБА_6 на житловий будинок.

З укладенням договору купівлі-продажу житлового будинку та договору дарування частини житлового будинку позивачами відповідач втратила право користування спірною жилою площею.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю, позивачі посилалися саме на ці обставини, а не на положення ч.3 ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сім'ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У зв'язку з втратою відповідачем право користування жилою площею з наведених підстав, вона зобов'язана була звільнити спірне жиле приміщення та знятися з реєстрації, оскільки її проживання в спірному приміщенні порушує права позивачів, як власників житлового будинку, а тому позивачі просили суд усунути перешкоди в користуванні їх власністю, житловим будинком АДРЕСА_1 та знятися відповідачу з реєстрації, тобто по суті вимоги позивачів зводилися до усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідача зі спірного жилого будинку.

На це зокрема, в своїх поясненнях, вказував представник позивача та випливає зі змісту позовної заяви.

У зв'язку з тим, що наведені обставини свідчать про те, що відповідач утратила право користування спірною жилою площею і з цих підстав підлягає виселенню, а тому підлягають до задоволення і вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, жилим приміщення шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 383 та 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212, 213, 223-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 2000 року народження, в користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, іден. номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 08 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя