Єдиний унікальний номер 340/789/14-ц Номер провадження № 2/340/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючого - судді Данилюк М.П.,

з участю: секретаря : Фурманюк В.М.,

представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник відповідача 1 ОСОБА_3,

відповідач 2 ОСОБА_4,

представник відповідача 2 ОСОБА_5

представник третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_7, представник по довіреності ОСОБА_1 до Верховинської селищної ради, ОСОБА_4, ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог: Відділу Держземагенства у Верховинському районі про визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0699 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0044 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування витягу з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування витягу з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області;

визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області та розташована по АДРЕСА_1, та стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_7 від імені якої згідно довіреності діє ОСОБА_1 звернулася в Верховинський районний суд із позовом до Верховинської селищної ради, ОСОБА_4, ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог: Відділу Держземагенства у Верховинському районі про визнання незаконним рішення Верховинської селещної ради від 20.12.2013 р., витягу з Державного земельного кадастру від 11.02.2014 р. та свідоцтва про право спільної сумісної власності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з дня свого народження вона проживає в АДРЕСА_1. Будинок в якому вона проживає є двоквартирним. В цьому ж будинку проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3. помер її батько, ОСОБА_9 За життя батько належно розпорядився своїм майном та залишив заповітне розпорядження в її користь. Після смерті батька вона прийняла спадщину та оформила її належним чином в державній нотаріальній конторі, на підставі чого їй видано 11.08.2014 р свідоцтво про право на спадщину за заповітом на трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Право власності на спадкове нерухоме майно нею було зареєстровано 11.08.2014 р.в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після цього вона звернулася до відділу Держземагенства у Верховинському районі з метою приватизації частини земельної ділянки, яка призначена для обслуговування будинку №3, зокрема її квартири і там вона довідалася, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 приватизували частину земельної ділянки, яка призначена для обслуговування їхньої квартири, їм передано у спільну сумісну власність дві земельні ділянки площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,0699 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р.

Вважає, що документація із землеустрою та передача у спільну сумісну власність земельних ділянок відповідачам здійснені з порушенням закону, зокрема, незаконно приватизована частина земельної ділянки, на якій розташована частина її квартири, а саме під кімнатою. Їх квартири розділені Г-образно, а тому і Г-образно повинні бути розділені і земельні ділянки цільове призначення яких обслуговування їхніх квартир і господарських квартир та будівель. З копії витягу з Державного земельного кадастру , який виданий ОСОБА_4 та ОСОБА_8 видно, що їм передана у спільну сумісну власність земельна ділянка площею 0,0699 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та біля її квартири проходить пряма лінія, а не Г-образна. В зв'язку з чим вона позбавлена частини належної їй земельної ділянки, яка розташована під кімнатою, та не має можливості обслуговувати свою квартиру належним чином. Також, приватизована відповідачами земельна ділянка площею 0,0044 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, тоді як вона повинна належати їй і її цільове призначення - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Просить визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0699 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1, визнати незаконним та скасувати витяг з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1, витяг з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області та розташована по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

16.01.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме: просить додатково визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0044 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_5 просить в позові відмовити надавши суду заперечення, в якому зазначає, що позивачка намагається ввести суд в оману, вказуючи на те, що з дня народження вона проживала в належній їй на праві власності квартирі та використовувала земельну ділянку, яка на даний час належить ОСОБА_4 на праві власності - для ведення господарської діяльності. Однак, це не відповідає дійсності, так як в квартирі АДРЕСА_1 проживала сім'я ОСОБА_10, які отримали дану квартиру від Верховинського лісокомбінату. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 останнього представника цієї сім'ї - ОСОБА_10, якого, як і його старшого брата і батька, похоронила мама відповідачки ОСОБА_11 та сусідка ОСОБА_12, в 2003 році в дану квартиру вселився ОСОБА_9, який помер в 2007 році. Деякий час він і справді проживав у квартирі з двома доньками, які після його смерті продовжували проживати у своїх дідуся та бабусі ОСОБА_1 та ОСОБА_17 по цій же вулиці ОСОБА_13. В квартирі з того часу проживали рідні та знайомі сім'ї ОСОБА_1.

Земельні ділянки для обслуговування квартир були надані одразу при вселенні в них в 70-х роках минулого століття і з того часу межі між домогосподарствами не змінювалися. Земельна ділянка площею 0,0044 га перебувала у користуванні сім'ї ОСОБА_4, на ній знаходиться сарай, в якому вони тримали свійських тварини, тобто вели сільське господарство. Даний сарай має спільну стіну з сараєм, який використовувався сім'єю ОСОБА_10 і відгороджений від його двору існуючою огорожею. Після смерті матері відповідачок, ОСОБА_11, її дочки прийняли спадщину та оформили право спільної сумісної власності на земельні ділянки, які перебували в користуванні та власності їхньої матері. Реєстрація відбулася по існуючих понад 40 років між домогосподарствами межах та не змінювалася. Єдині зміни відбулись в наданні земельної ділянки, яка межує з Верховинською поліклінікою. Крім того, при оформленні права власності, ОСОБА_7 власноручно погодила межі земельної ділянки та вказала свою серію та номер паспорта. Також зазначила, що з дня смерті ОСОБА_9, в сусідній квартирі постійно проживали якісь чужі люди, які постійно влаштовували п'янки, не бажаючи сваритися з ними ОСОБА_4 просила ОСОБА_1 утихомирити своїх жильців, однак той не реагував. Влітку сусіди повалили паркан, однак ОСОБА_4 знову не повідомила працівників міліції про це з тих же підстав, та відремонтувала паркан самостійно. Пізніше, вона зрозуміла, що це було зроблено навмисно, так як через кілька днів на місце прийшла комісія Верховинської селищної ради, які побачили, що між її сараєм та двором квартири №1 немає огорожі. Вважає, що жодного права ОСОБА_7 - відповідачка ОСОБА_4 не порушила, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Верховинської селищної ради ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_4 звернулася до Верховинської селищної ради про надання земельної ділянки у власність по старих межах, а з боку ОСОБА_7 ніхто не звертався до селищної ради. Відповідно до компетенції селищної ради були прийняті рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_8 які прийняли спадщину після смерті їхньої матері, яка проживала у квартирі та користувалася земельною ділянкою. Земельна ділянка, на яку претендує позивачка перебувала у комунальній власності селищної ради і будь-яких норм закону селищною радою не порушувалося, земельна ділянка передана відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_8 згідно чинного законодавства, а тому просить в позові відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_6вважає, що Державний акт виданий відповідно до вимог закону, можливо якщо були якісь порушення при наданні земельних ділянок, то це не стосується відділу Держземагенства у Верховинському районі. Просить справу вирішити згідно вимог закону.

Свідки, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 суду пояснили, що сарай будував лісокомбінат, 1/2 сараю належала ОСОБА_11, а 1/2 ОСОБА_10, межі не змінилися, огорожа стоїть на тому самому місці. Земельна ділянка перейшла по старих межах від покійної ОСОБА_11 до її дочок за спадщиною.

ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду ствердили, що раніше у квартирі проживала сім'я ОСОБА_10, а після смерті всх членів цієї сім'ї, квартира перейшла до ОСОБА_9, який помер в 2007 році, і спадщину отримала його дочка ОСОБА_7. Земельна ділянка між квартирами ОСОБА_11 і ОСОБА_10 була розділена старою огорожею, однак більше ствердити нічого не можуть.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 власником трьох-кімнатної квартири загальною площею 83,4 кв.м., жила площа 52,4 кв.м. був ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13).

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом спадкове майно ОСОБА_9, а саме, трьох-кімнатна квартира загальною площею 83,4 кв.м., жила площа 52,4 кв.м., по АДРЕСА_1 переходить на його дочку ОСОБА_7 (а.с.19), яка зареєструвала право власності на дану квартиру (а.с.17-18).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.1992 року укладеного між Верховинським лісокомбінатом Верховинського району Івано-Франківської області та ОСОБА_11, ОСОБА_11 купила квартиру, яка становить 43/100 частини будинку, знаходиться в АДРЕСА_3, складається із двох кімнат житловою площею 32,2 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м. (а.с.74).

Згідно рішення №52 виконавчого комітету Верховинської селищної ради народних депутатів від 25.09.90 р. "Про виділення земельних ділянок Верховинського лісокомбінату під будівництво житлових будинків у 1958-1970 роках"АДРЕСА_1 в 1957-1958 р.р. для двох-квартирного житлового будинку №3 виділено 0,04 га. (а.с.145).

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

31.05.1995 року ОСОБА_11 актом (тимчасовий) приватної власності на землю, на підставі рішення сесії Верховинської селищної ради Ради народних депутатів від 26.05.1995 р. №V передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,063 га. для ведення підсобного особистого господарства (а.с. 148).

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Верховинської державної нотаріальної контори 26.02.2008 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_8. отримали в рівних частинах все майно, яке належало ОСОБА_11

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч.6, 9 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Потім, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

В судовому засіданні встановлено, що жильці квартири (АДРЕСА_1 тобто спадкодавці) не зверталися до селищної ради про надання земельної ділянки для обслуговування квартири позивачки крім тієї, яка надавалася під забудову будинку, а тому земельна ділянка перебувала у комунальній власності, та право її надання відносилось до компетенції Верховинської селищної ради особам у користування. З цих підстав при переході права на квартиру позивачка мала право отримати у спадщину і земельну ділянку яка би належала спадкоємцю, однак таких доказів представником позивачки суду не надано.

Рішенням 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. розглянуто заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і винесено рішення про затвердження їм проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу їм даних земельних ділянок із земель комунальної власності у спільну сумісну власність для ведення особистого селянського господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.6, 77).

Виходячи з положень статті 20 Земельного кодексу України, надання (передача) земельних ділянок громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. У разі передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною, як регламентовано статтею 21 Земельного кодексу України.

Таку ж правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові № 6-35цс14 від 14 травня 2014 року.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до п.9 абз. "а" ч.1 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Згідно ст.198 Земельного кодексу України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Як встановлено в судовому засіданні, в дотримання вимог ст.198 ЗК України, ст.33 ЗУ "Про місцеве самоврядування" та ст.50 ЗУ "Про землеустрій" проект із землеустрою земельної ділянки наданої ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а саме акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт.Верховина по вул.Соломійчука від 26.06.2013 року, погоджувався із суміжними землекористувачами і ОСОБА_7 власноручно погодила межі земельної ділянки та вказала свою серію та номер паспорта (а.с.80,81).

Відповідно до ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що позивач та його представники не довели обставин, які б дали суду підстави для визнання недійсними оскаржувані рішення, витяги з Державного кадастру про земельні ділянки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, так як межі земельних ділянок, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_8, були погоджені актами погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельних ділянок, які були підписані позивачем без заперечень та зауважень. Крім того межі ніким не змінювалися протягом багатьох років, що підтвердили в судовому засіданні відповідачі та свідки.

Отже, оскільки судом не встановлено порушень при винесені оскаржуваних рішень, витягів, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, то суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.20, 21, 96, 118, 120, 122, 158, 186-1, 198 ЗК України, Закону України "Про землеустрій", "Про місцеве самоврядування", ст.373, 374 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 62-64, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_7, представник по довіреності ОСОБА_1 до Верховинської селищної ради, ОСОБА_4, ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог: Відділу Держземагенства у Верховинському районі про про визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0699 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 6 демократичного скликання Верховинської селищної ради від 20.12.2013 р. про затвердження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в АДРЕСА_1 та передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0044 га із земель комунальної власності в межах населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування витягу з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування витягу з Державного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 11.02.2014 р. виданий на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області;

визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 реєстраційною службою Верховинського РУЮ Івано-Франківської області та розташована по АДРЕСА_1, та стягнення з відповідачів на її користь судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : ___________________ Данилюк М.П.

Повний текст судового рішення виготовлено

06.03.2015 року.