Номер провадження: 22-ц/785/6542/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Одеська міська рада, Четверта Одеська нотаріальна контора, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Одеська міська рада, Четверта Одеська нотаріальна контора, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її онук ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 16,6 кв.м , загальною площею 30,9 кв.м.

Спадкоємців першої черги немає, вона як бабуся померлого є єдиним спадкоємцем другої черги за законом.

1/2 частина зазначеної квартири належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №2001-011С, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь» 06.03.2001р. та зареєстрований в «ОМБТІ та РОН» за №226 стор.9, кн. 189 пр., 06.06.2001р.

Друга половина цієї квартири належала ОСОБА_4 на підставі прийняття ним спадщини згідно ст. 1269 ЦК України, після смерті його матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

04.09.2012р. ОСОБА_4 звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину отримати не встиг.

Вона, позивачка, не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті онука, оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири був укладений на Одеській універсальній біржі, який за висновками нотаріуса не відповідав вимогам законодавства, а саме по біржовим угодам за участю неповнолітніх та має місце порушення ст. ст. 1, 8, 9 ,15 Закону України «Про товарну біржу, тому що біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам, тому постановою державного нотаріуса від 05.12.2014р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру.

Посилаючись на ці обставини, позивачка з підстав, передбачених ст. ст. 14, 47 ЦК УРСР, ст. ст. 1262, 1268,1269 ЦК України, просила визнати дійсним зазначений біржовий договір купівлі - продажу квартири від 03.03.2001р., укладений між ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені й в інтересах своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, та ОСОБА_3, та визнати за нею ОСОБА_2, право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом.

Справу розглянуто у відсутності сторін та третіх осіб.

Відповідач ОСОБА_3 у своєї заяві від 03.06.2015р. позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а/с. 93.

Одеська міська рада заперечувала проти позову з тих підстав, що ОСОБА_2 у своєму позові не обґрунтована та не навела жодного доказу щодо ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що унеможливлювало відповідно до ст. 47 ЦК УРСР визнання угоди дійсною.

Рішенням суду від 03.06.2015р. позов задоволено у повному обсязі.

У апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу, позивачка вважаючи рішення суду законним та обгрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідач та треті особи в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Вирішуючи справу суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини сторін щодо визнання договору дійсним виникли 2001р. і регулюються ЦК України у редакції 1963р. а правовідносини про визнання права власності в порядку спадкування виникли у 2012р., 2014р. та регулюються ЦК України в редакції 2003р.

Згідно зі ст. 47 ЦК України у редакції 1963р., нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання у цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди із наслідками, передбаченими ст. 48 ч.2 ЦК України у редакції 1963р. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Судом установлено, що 06.03.2001р. член біржі ОСОБА_3 та член біржі ОСОБА_5, що діє від свого імені та від імені і в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на Одеській універсальній біржі «Вітязь» уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_5, ОСОБА_4 купили в рівних частках кожний квартиру АДРЕСА_1 ( а/с. 9).

06.06.2001р. Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості зареєструвало право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на спірну квартиру, (а/с.9 зворот).

На час укладення зазначеного договору діяла ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої не вимагалось подальше нотаріальне посвідчення угоди, укладеної на біржі.

Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994р. і чинної на момент укладення договору між сторонами (06.03.2001р.) - договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Згідно п.1 договору купівлі-продажу квартири, укладеного на біржі, вказану квартиру продано за 6 700 грн., які продавец отримав до підписання договору (а/с.9).

З березня 2001р. спірна квартира знаходиться у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а у 2002р. вони зареєстрували своє постійне місце проживання у квартирі,(а/с. 62 зворот).

На теперішній час посвідчити укладений договір купівлі продажу зазначеної квартири у нотаріальному порядку неможливо, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 померли.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю виконали угоду про купівлю-продаж спірної квартири, яка потребує нотаріального посвідчення і вони померли, що виключає нотаріального оформлення угоди, договір між сторонами, який укладений на біржі 06.03.2001р., підлягає визнанню дійсним на підставі рішення суду.

Оскільки за рішенням суду угода визнана дійсною, наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За приписами ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору), членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі. Статею 15 цього ж Закону встановлено - біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на момент укладення спірного договору була членом біржі та діяла в інтересах неповнолітнього сина, придбавши на його ім'я рівну частку спірної квартири.

Відповідно ст. 14 ЦК УРСР за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав цей договір купівлі-продажу дійсним, оскільки ці висновки суду відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_4 04.09.2012р., тобто у межах шести місяців з часу відкриття спадщини, звернувся до нотаріальної контори їз заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5, що видно зі спадкової справи №1083/2012, щодо майна померлої 14.03.2012р. гр. ОСОБА_6, чим спростовуються доводи апеляційної скарги Одеської міської ради про те, що ОСОБА_4 не звертався до нотаріальної конторси із заявою про прийнятя спадщини після смерті матері, ( а/с. 86-92).

Суд у відповідності до положень ст. ст. 1216, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України вірно визнав за позивачкою право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів вважає, що рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування або зміни немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, а зібраним доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д. Громік