У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О.,

Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Елена» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Елена» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Елена» (далі - ПП «ВКФ «Елєна») про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що відповідно до контракту про найм, який укладений між ним та ПП «ВКФ «Елєна», у період з 02 березня 2011 року по 25 травня 2011 року він виконував роботу старшого механіка на теплоході «Марія». Після закінчення дії контракту розрахунок із заробітної плати з ним не було проведено, у зв'язку із чим рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 листопада 2012 року стягнуто на користь позивача з ПП «ВКФ «Елєна» 11 599 грн 48 коп. заборгованості із заробітної плати та 257 508 грн 51 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вказане рішення набрало законної сили.

Оскільки рішення суду не виконано, позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ПП «ВКФ «Елєна» 38 210 доларів США середнього заробітку в еквіваленті на момент розгляду справи, який складає 499 786 грн 80 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПП «ВКФ «Елєна» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 листопада 2012 року по 18 вересня 2014 року в розмірі 512 778 грн 20 коп.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У касаційній скарзі ПП «ВКФ «Елєна» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ПП «ВКФ «Елєна» підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судами установлено, що згідно з контрактом ОСОБА_4 з 02 березня 2011 року працював у ПП «ВКФ «Елєна» старшим механіком на теплоході «Марія», власником якого є відповідач.

Заробітна плата ОСОБА_4 складала 58,07 доларів США на добу, окремо йому повинні були нараховуватись бонуси в розмірі 800 доларів США на місяць.

За заявою позивача контракт 25 травня 2011 року достроково припинено.

Зазначені обставини встановлено рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 листопада 2012 року. Цим же рішенням з ПП «ВКФ «Елєна» стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати в сумі 11 599 грн 48 коп. та 257 508 грн 51 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення суду відповідачем не виконано.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки передбачені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс14.

Однак судом першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, під час проведення розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку поза увагою залишилось те, що здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-195цс14.

За таких обставин, суд у порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України на вказане уваги не звернув та не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.

Апеляційний суд, переглядаючи справу, на порушення вимог ст. 303 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, недоліків, допущених судом першої інстанції, не усунув та залишив рішення суду першої інстанції, яке не відповідало вимогам ст. 213 ЦПК України, без змін.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Елена» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.О. Леванчук

І.К. Парінова