Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1546/15-ц
Провадження № 2/674/742/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

ОСОБА_3

до

Дунаєвецької міської ради Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 55714 грн.)

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2015 року позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 та відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт батько не залишав, тому спадщина відкрилась за законом.

Спадкоємцями майна померлого першої черги за законом являєються позивачі, як сини померлого. Мати - ОСОБА_5, яка також являється спадкоємицею майна померлого першої черги за законом, відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_2.

Позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька, звернулись в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини.

У спадковому майні їхні долі розділились таким чином: ОСОБА_6, належить 2/3 частини спадкового майна, а ОСОБА_3 - 1/3 частина. Спору щодо такого розподілу спадщини у них нема. Спадковим майном після смерті батька являються: житловий будинок в АДРЕСА_1; житловий будинок в АДРЕСА_2; земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення підсобного господарства в АДРЕСА_2.

На даний час позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку.

Стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2, то нотаріус повідомила, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на вказаний будинок на ім'я померлого, то не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно, про що винесла постанову.

Вважають, що вони мають всі підстави отримати житловий будинок в порядку спадкування.

Згідно рішення виконкому Дунаєвецької міської ради №8 від 20.05.1959 року ОСОБА_4 було надано право індивідуального будівництва в м.Дунаївці на земельній ділянці АДРЕСА_3 на колгоспній землі.

Згідно з витягом з протоколу загальних зборів членів колгоспу ім.16 Партз'їзду с.Могилівка від 4.03.1959 року вирішено виділити ОСОБА_4 із садиби батька ОСОБА_7 0.12 га для будівництва жилого будинку.

Згідно з актом голови Кам»янець-Подільського МБТІ було проведено відвід земельної ділянки в натурі та складені план цього відведення . 20.05.1962 року батьком було отримано дозвіл відділу комунального господарства Дунаєвецької міської ради на проведення робіт по будівництву житлового будинку ,на підставі затвердженої технічної документації - рішення, акта відводу, плана відводу, дозволу проекту.

Згідно з рішенням виконкому Дунаєвецької міської ради від 29.01.1986 року дозволено проведення прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2 згідно з планом. На підставі вказаних дозвільних документів батько здійснив будівництво житлового будинку.

Згідно рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 27.06.1993 року було вилучено з садиби ОСОБА_7 земельну ділянку, площею 0.10 га, та надано у володіння батькові для ведення городництва.

Земельні ділянки для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку та ведення підсобного господарства були батьком приватизовані, про що є Державний акт на прав приватної власності на землю від 24.06.1994 року, серія НОМЕР_1.

Батько свідоцтво про право власності на будинок не отримав та державну реєстрацію прав власності на житловий будинок не здійснив, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачів, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4,що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 і по АДРЕСА_2 та земельна ділянка, яка знаходиться за даною адресою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, як діти померлого, які прийняли спадщину, що підтверджується копіями свідоцтва про народження , копією спадкової справи, заведеної 02.09.2014 року приватним нотаріусом Дунаєвецького нотаріального округу за № 39-2014р. та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 29.10.2015р. за № 56481532.

З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5, дружина померлого ОСОБА_4, відмовилася від прийняття спадщини на користь сина - ОСОБА_2 на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя за ст. 60 СК України.

Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 13.10.2015 року та від 02.09.2015 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_2, який залишився після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я позивачів відповідно до їх часток в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідками Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 07.09.2015р та від 23.11.2015 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_2 не складався, свідоцтво про право власності на дане домоволодіння не видавалося на прізвище ОСОБА_4, однак домоволодіння в АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_4 на підставі рішення Дунаєвецької міської ради №8 від 20.05.1959 року про виділення під індивідуальне будівництво земельної ділянки.

Судом встановлено, що згідно з витягом з протоколу № 2 загальних зборів членів колгоспу ім.16-го Партз'їзду с.Могилівка від 4.03.1959 року вирішено виділити ОСОБА_4 із садиби батька ОСОБА_7 0.12 га для будівництва жилого будинку.

Рішенням виконкому Дунаєвецької міської ради №8 від 20.05.1959 року ОСОБА_4 було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку в АДРЕСА_3 на колгоспній землі, надано дозвіл №1 на проведення робіт (будівництва) до 20.05.1962 року на підставі затвердженої технічної документації - рішення, акта відводу, плана відводу, дозволу проекту і згідно з актом голови Кам»янець-Подільського МБТІ було проведено відвід земельної ділянки в натурі та складено план цього відведення. Рішенням виконкому Дунаєвецької міської ради від 29.01.1986 року дозволено ОСОБА_4 проведення прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2 згідно з планом.

З копії технічної документації на відведення земельної ділянки під будівництво прибудови до житлового будинку, домової книжки видно, що ОСОБА_4 з 1972 року є власником будинку.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_4 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Проте, померлий ОСОБА_4 своє право власності в БТІ не оформив.

Однак вищезазначені матеріали справи свідчать, що померлий ОСОБА_4 за життя набув право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, яке знаходиться в АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачі позбавлені можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до їх часток у спадковому майні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.86 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст. 331,346, 1216, 1218,1261, 1268-1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, як за спадкоємцем за законом, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, як за спадкоємцем за законом, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук