Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/3886/14ц Головуючий у 1 інстанції: Парій О.В.
Провадження № 22-ц/778/5581/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північазовбуд», Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, про припинення права власності та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Північазовбуд», Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, про припинення права власності, зобовязання скасувати реєстрацію. У жовтні 2014 року, ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ТОВ «Північазовдбуд», Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, про припинення права власності та зобовязання вчинити певні дії. В уточненій позовній заяві зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2011р. та витягу про державну реєстрацію прав від 21.06.2011р. За ТОВ «Північазовбуд» було зареєстровано право власності на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідчене свідоцтвом на право власності, виданим 18.05.1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради та зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18.05.1999р. у реєстровій книзі № 2 за № 1135. Відповідно до ОСОБА_22 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 01.04.1999р. вказаний вище житловий будинок (перша черга) складався з 17 квартир ТОВ «Північазовбуд» було відчужено усі квартири в житловому будинку за адресою м.Бердянськ, вул.Червона, 15, на теперішній час квартир або будь-яких об'єктів нерухомого майна, які б належали ТОВ «Північазовбуд» у вказаному будинку немає. Одночасно з переходом права власності на квартири в цьому будинку від ТОВ«Північазовбуд» до власників квартир, відбувся також перехід до власників квартир прав власності на загальне та неподільне майно житлового будинку. З моменту переходу прав власності на квартири, а разом з ними на загальне та неподільне майно в будинку №15 по вул.Червона в м.Бердянськ до власників квартир у цьому будинку ТОВ«Північазовбуд» втратило право власності на зазначений будинок в цілому. Однак відповідач із заявою про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок (перша черга) по вул..Червона, 15 в м.Бердянськ, зареєстрованого на підставі свідоцтва про право власності від 18.05.1999 року до КПТІ, а згодом, до державної реєстраційної служби, не звернулося. ТОВ «Північазовбуд» використовує фактично припинене відповідно до вказівок закону право власності на житловий будинок з метою втручання у права власників квартир у вказаному будинку. В листопаді 2013 року ТОВ «Північазовбуд» звернулось до Бердянського міськрайонного суду з позовом до неї про визнання самочинним здійсненої останньою реконструкції належної їй квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання знести прибудови. При цьому в обґрунтування звернення з позовом ТОВ «Північазовбуд» зазначило наявність права власності на будинок на підставі свідоцтва на право власності, виданого 18.05.1999 року, зареєстроване Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18.05.1999р. у реєстровій книзі № 2 за № 1135. Існування формальної реєстрації права власності на будинок по вул.Червона, 15 в м. Бердянську за ТОВ «Північазовбуд» порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_3, як власника квартири у вказаному будинку та співвласника загального майна будинку. На даний час реєстрація права власності на житловий будинок (перша черга) по вул.Червона, 15 в м. Бердянськ на підставі свідоцтва про право власності від 18.05.1999 року залишилась за ТОВ «Північазовбуд». В липні 2014 року вона звернулась до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок (перша черга) по вул.Червона, 15 в м.Бердянськ в зв'язку з відчуженням усіх квартир, в тому числі належної ОСОБА_3 квартири № 15 в зазначеному будинку. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 21.07.2014р. у державній реєстрації припинення права власності було відмовлено. Зазначає, що існує лише судовий порядок захисту прав ОСОБА_3, як власника квартири та співвласника загального майна будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ. Просила суд припинити право власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою: м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідчене свідоцтвом на право власності, виданим 18 травня 1999 року, зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135; зобов'язати реєстраційну службу Бердянського міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою: м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідченого свідоцтвом на право власності, виданим 18 травня 1999 року, зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135; зобов'язати реєстраційну службу Бердянського міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Червона, 15, зареєстрованого реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, номер запису про право власності 7830840, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності б/н, видане 18 травня 1999 року виконавчим комітетом Бердянської міської ради.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ТОВ «Північазовбуд» надано заперечення на апеляційну скаргу, в якому товариство просить про відхилення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4, який також є представником третьої особи ОСОБА_8, представника ТОВ «Північазовбуд» ОСОБА_23, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини.

Позивач ОСОБА_3 є власником квартири № 15 в житловому будинку № 15 по вул.Червона в М.Бердянськ на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 15 червня 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_24 (реєстр. № 1040).

Вказана квартира придбана у ОСОБА_25, яка належала продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконавчим комітетом Бердянської міської ради 20 серпня 2002 року.

Право власності зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі вказаного договору купівлі-продажу, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 21 червня 2011 року № 30364734.

Власниками інших квартир в будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ є треті особи: ОСОБА_5 - квартира № 1; ОСОБА_6 - квартира № 2; ОСОБА_7 - квартира № 3; ОСОБА_8 - квартира № 4; ОСОБА_9 - квартира № 5; ОСОБА_10 - квартира № 6; ОСОБА_11 - квартира № 7; ОСОБА_12 - квартира № 8; ОСОБА_13 - квартира № 9; ОСОБА_14 - квартира №14; ОСОБА_15 - квартира № 16; ОСОБА_22 - квартира № 17; ОСОБА_17 - квартира № 18; ОСОБА_18 - квартира № 19; ОСОБА_19 - квартира № 20; ОСОБА_20 - квартира № 21; ОСОБА_21 - квартира № 22.

Житловий будинок нараховує вісімнадцять квартир.

Після прийняття будинку в експлуатацію з однієї квартири утворено дві.

Нумерація квартир № 10, № 11, № 12 та № 13 в будинку відсутня.

Зазначені обставини визнано сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюються та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Житловий будинок «А» (І черга), розташований за адресою: м.Бердянськ вул.Червона, 15 був зареєстрований Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради.

На час розгляду справи вказаний житловий будинок зареєстрований 24 листопада 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Північазовбуд» на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради.

Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 травня 1999 року, реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 18 травня 1999 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 травня 2015 року №37977385.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року, яке набрало законної сили та яким відмовлено у позові ОСОБА_26, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_27. ОСОБА_28, ОСОБА_7, ОСОБА_29, ОСОБА_15, ОСОБА_8. ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_19 до ТОВ «Північазовбуд» про визнання права сумісної власності на житловий будинок і усунення перешкод у здійсненні права власності (справа № 2-341/2006).

Даним рішенням встановлено наступне: позивачі набули право власності належних їм квартир після 18 травня 1999 року, тобто, після одержання ТОВ «Північазовбуд» свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок та набуття товариством права власності. У рішеннях виконавчого комітету Бердянської міської ради, на підставі яких видавалися свідоцтва про право власності на квартири в будинку № 15 по вул.Червона в М.Бердянськ, відсутні рішення про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на відповідні частини житлового будинку, які передані у власність позивачам. Ці рішення виконавчого комітету не скасовані, не змінені, не оскаржені. Судом також встановлено, що свідоцтво про право власності, видане 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради на житловий будинок «А» (І черга) на час розгляду даної справи не скасовано та недійсним не визнано.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України встановлені названим судовим рішенням обставини щодо правомірності права власності ТОВ «Північазовбуд» на вказаний житловий будинок звільненні від доказування в цій справі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції у рішенні дійшов вірних висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок.

Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Жодної з передбаченої законом підстав для припинення права власності товариства позивачем не наведено і не доведено.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту припинення права власності товариства на вказаний житловий будинок позивач в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України був зобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Відповідно, дійшовши правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог щодо припинення права власності товариства на вказаний житловий будинок, суд першої інстанції, як наслідок, зробив вірний висновок щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок №15 по вул.Червоній у м.Бердянську (перша черга).

Переважна частина апеляційної скарги не містить доводів на спростування рішення суду. Натомість апелянтом перелічені позовні вимоги, заявлені у суді першої інстанції, вказано, які встановлені судом факти та висновки рішення суду апелянт вважає правильними. Вказане не може спростувати рішення суду і не доводить його незаконності.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку рішення суду про відмову у позовних вимогах до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок №15 по вул.Червоній у м.Бердянську (перша черга) не мають свого підтвердження.

Суд першої інстанції належним чином встановив ті обставини, що свідоцтво про право власності ТОВ «Північазовбуд», видане 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради на житловий будинок «А» (І черга) на час розгляду справи не оспорено, не скасовано, недійсним не визнано.

Правових підстав для покладання на Реєстраційну службу Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зобовязання про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок №15 по вул.Червоній у м.Бердянську (перша черга) не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо права позивача заявити вимоги на підставі ч.2 ст.386 ЦК України не спростовують висновки оскарженого рішення.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Проте, апелянт не враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України, згідно яких саме позивач має доводити свої вимоги належним чином, надати належні, припустимі та переконливі докази фактичних та правових підстав заявлених позовних вимог. Доказів позовних вимог апелянт не надала, обмежившись викладенням фактичних обставин справи, що не дає підстав для висновку про обґрунтованість позовних вимог та незаконність рішення суду першої інстанції.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: