АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9514/15 Справа № 185/4012/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Врона А. О. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 серпня 2015р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його вселення до даного будинку та передачі ключів від нього, а також шляхом виселення відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 з даного домоволодіння без надання іншого місця проживання, посилаючись на те, що він є власником вказаного будинку, зареєстрований в будинку, проте не має можливості користуватись своєю власністю, оскільки ОСОБА_3, змінив замки, не пускає в домоволодіння тим самим чинить перешкоди у користуванні будинком. Відповідачі не є членами його сім'ї, і не є власниками будинку, а тому позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.08.2015р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та виселення з житлового приміщення задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні ним будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування будинком, шляхом вселення до будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду в частині відмови йому в задоволенні позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, прийнято всупереч вимогам чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2011р. є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Інша ? частина вказаного будинку на підставі зазначеного рішення суду належить на праві власності третій особі по справі ОСОБА_5

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2008р. було визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по ? частині домоволодіння, та земельної ділянки АДРЕСА_1 та вказане домоволодіння було поділено між ними в натурі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.02.2009р. рішення в частині визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по ? частині вказаного домоволодіння та земельної ділянки було скасовано, і провадження в цій частині було закрито, а в частині поділу між сторонами домоволодіння в натурі було залишено без змін.

Частиною 1 ст. 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивач, ОСОБА_2 є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, його місце проживання зареєстровано за вказаною адресою, а тому суд правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо вселення його до спірного житлового будинку.

Крім того судом встановлено, що в частині житлового будинку АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5 зі згоди останньої проживають без реєстрації ОСОБА_3 - син ОСОБА_2 та ОСОБА_5; ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_3, та їх дочка ОСОБА_6, 2006р.н.

Встановивши вказані обставини, суд правильно прийшов до висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання відповідачів передати позивачу ключі від вказаного житлового будинку, оскільки позивач не надав доказів про те, що у відповідачів є ключі від частини домоволодіння, що належить позивачу, та обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів зі спірного житлового будинку, оскільки відповідачі проживають в частині будинку, що належить третій особі по справі ОСОБА_5 з її згоди, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду в частині відмови йому в задоволенні позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, прийнято всупереч вимогам чинного законодавства з посиланням на те, що ОСОБА_5 не зареєструвала своє право власності на ? частину спірного житлового будинку., а тому не є власником ? частини вказаного житлового будинку безпідставні, оскільки згідно інформації КП Павлоградського МБТІ за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 29.04.2010р., а за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на ? частину вказаного будинку 06.07.2012р. на підставі рішення суду від 12.12.2011р.

Крім того факт реєстрації за ОСОБА_5 права власності на ? частину спірного домоволодіння підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду в частині відмови йому в задоволенні позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, прийнято всупереч вимогам чинного законодавства не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки зводяться до непогодження з висновками суду, та не спростовують встановлених обставин по справі, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про незаконність судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 серпня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: