АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

04 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Соколова В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофарм» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, третя особа: Державна фіскальна служба України про визнання недійсними патентів України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2015 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофарм» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, третя особа: Державна фіскальна служба України про визнання недійсними патентів України.

Не погоджуючись із зазначеним судовими рішеннями, 11.09.2015 відповідачем на адресу суду першої інстанції поштою направлено апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.09.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, та надано апелянтові строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 243, 60 грн. .

Копію ухвали суду від 28.09.2015, апелянтом отримано 20.10.2015, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с. 76).

30.10.2015 до Апеляційного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_1, в якому він просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи це тим, що до нього подано позов, у зв'язку з чим він часто змушений їздити до м. Києва, що в свою чергу потребує значних фінансових витрат, а тому беручи до уваги його майновий стан просить звільнити його від сплати судового збору, а у випадку відмови в задоволенні вказаного клопотання просить надати додатково строк для усунення недоліків апеляційної скарги та сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Справа № 760/14938/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/13635/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, наслідки передбачені ст. 121 ЦПК України, застосовуються лише за умови відмови у задоволенні клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до ст. 82 ЦПК України, про що постановляється відповідна ухвала.

Оскільки, апелянтом до суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплатити судовий збір із врахуванням його майнового стану, а вказана ним підстава, як то скрутне матеріальне становище без належних на те доказів не дає можливості з'ясувати майновий стан апелянта, а тому клопотання про сплату судового збору не підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 121 ЦПК України встановлено строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, та не встановлена можливість продовження судом такого строку для усунення недоліків.

Разом з тим, ч. ч. 1ё3 ст. 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Так, ОСОБА_1 до поданого ним клопотання ніяких документів та доказів передбачених ч. 3 ст. 73 ЦПК України долучено не було, виявлені в апеляційній скарзі недоліки відповідачем не усунуті, а тому суддя приходить до висновку, що в порядку ст. 121 ч. 2 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянтові.

Роз'яснити апелянту, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду, з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, одночасно подавши заяву про поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2015 - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: