АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.

при секретарі - Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року про повернення заявникові позовної заяви ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року повернуто ОСОБА_2 позовну заяву до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена вище заява за своїм змістом є скаргою, а тому не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, просить скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Послався на те, що процесуальним законом, зокрема ст. 121 ЦПК України, не передбачено такої підстави для повернення позовної заяви, на яку посилався суд першої інстанції. Крім того, зазначав, що судом встановлено, що подана заява за своєю суттю є скаргою на рішення державного виконавця, а тому відсутні перешкоди для її розгляду як скарги.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви заявникові, суд першої інстанції виходив з того, що подана ОСОБА_2 заява за своїм змістом є скаргою, а тому не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Проте, колегія суддів не вбачає за можливе погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Так, ч. 3 ст. 121 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для повернення заявникові позовної заяви. Зокрема, заява повертається у випадках, коли:

1) позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову;

2) заяву подано недієздатною особою;

3) заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

4) справа не підсудна цьому суду;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Крім того, за змістом ч. 2 цієї ж статті, заява повертається, якщо позивач не усуне її недоліки у встановлений судом в ухвалі про залишення заяви без руху строк.

Таким чином, суд, не маючи достатніх правових підстав для повернення заяви та не постановляючи ухвали про залишення останньої без руху, повернув заяву/скаргу позивачеві, чим порушив процесуальний порядок вирішення питання щодо прийняття вказаної заяви/скарги до розгляду.

Також, вирішуючи питання про прийняття поданої ОСОБА_2 заяви, суд першої інстанції встановив, що остання є нічим іншим, як скаргою на рішення державного виконавця, а тому не був позбавлений можливості розглянути її за правилами Розділу VII ЦПК України.

Факт найменування скарги «позовною заявою» та відсутність посилання заявником на відповідні норми вказаного розділу ЦПК України, не створює для суду обов'язку повертати скаргу заявникові, враховуючи що суд першої інстанції мав право залишити скаргу без руху для приведення її у відповідності до норм чинного законодавства або розглянути скаргу по суті, пославшись на норми процесуального закону, які підлягають застосуванню в даному випадку. Крім того, заявник в скарзі послався на ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», яка також регулює порядок оскарження дій та рішень державного виконавця.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року, а справу направити до цього ж суду для повторного вирішення питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: