У х в а л а

іменем україни

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, редакції газети «Подільські вісті» про захист честі, гідності шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою редакції газети «Подільські вісті» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив:

- визнати недостовірною та такою, що принижує його честь і гідність, інформацію, поширену в газеті «Подільські вісті» у номері НОМЕР_1 від 16 липня 2014 року в статті за авторством ОСОБА_4 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- з метою спростування недостовірної інформації зобов'язати газету «Подільські вісті» протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати на першій сторінці газетного номера резолютивну частину рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування»;

- стягнути з ОСОБА_4 на його користь 15 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що газета «Подільські вісті» у номері НОМЕР_1 на першій сторінці надрукувала статтю за авторством ОСОБА_4 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», проте інформація, яка поширена в цій статті у формі тверджень, не відповідає дійсності, містить наклепи у скоєнні позивачем злочинів, які він не вчиняв, а також розповсюджує відомості, які порочать його честь, гідність і ділову репутацію.

Позивач вважав, що зміст статті засвідчує усвідомлення автором неправдивості поширеної інформації, який не лише передбачав настання негативних наслідків для позивача, але й бажав їх настання, оскільки стаття написана в образливому тоні із застосуванням наклепу та власних вигадок автора і поширена з метою дискредитувати його серед односельчан, що нівелює його позитивну соціальну оцінку в особі оточуючих та порушує його особисті немайнові права, тобто завдає шкоди його особистим немайновим благам, а саме: мати репутацію особи, яка не вчиняла протиправних діянь.

Крім того, позивач посилався на те, що йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що поширена недостовірна інформація сприяє формуванню та поширенню негативного та настороженого ставлення до нього з боку інших осіб, тобто ускладнюються наявні та майбутні взаємовідносини з оточуючими, виникла необхідність інтенсифікувати зусилля, спрямовані на захист психологічного та соціального статусу власної особистості, а також призвела до погіршення його самопочуття і розладів здоров'я.

З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною, такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_3, інформацію, поширену в газеті «Подільські вісті» у номері НОМЕР_1 від 16 липня 2014 року в статті за авторством ОСОБА_4 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» наступного змісту:

«...Бо ОСОБА_3 зі своїми поплічниками фактично викрали його майно і заволоділи ним».

«...Тепер же, привласнивши його майно, ОСОБА_3. незаконно ним користуються. До того ж, аби приховати незаконність своїх дій, тобто експропріацію, вводять людей в оману і прикриваються ними. Наприклад, ОСОБА_3 разом із подільниками зібрали збори за участі 182 чоловік і ухвалили рішення створити сільськогосподарський виробничий кооператив «Кузьминці» на базі СФГ «Кузьминці». Така, з дозволу сказати б, «реорганізація», пов'язана зі зміною власника і форми власності, є подвійним нонсенсом. Як і те, що все майно другого, яке належало ОСОБА_7, самовільно передали першому».

«…Тоді ОСОБА_3 вдався і до відкритого шантажу правоохоронних органів. Взявся садити людей у автобуси і возити під будинки міліції та прокуратури, наймати представників якоїсь самооборони».

«...Попри це, ОСОБА_3 і його подільники переконують селян у протилежному, дезінформують їх, а потім використовують, як живий щит. Свої неправомірні дії намагаються прикрити рішеннями загальних зборів. До слова кажучи, коли хтось із присутніх під час таких зібрань вимагав пояснень, то ОСОБА_3 піднімав цю людину з місця і глузував: «А ну покажіться, хто це там такий розумний. Що ви цим хочете сказати?».

«На сьогодні є невелика група людей наближених до ОСОБА_3, які обманюють своїх односельців, підбурюють їх, а насправді переслідують лише свої особисті інтереси».

«Сьогодні люди не розуміють елементарного: ОСОБА_3 використовує їх у власних інтересах. Наприклад, ініціює питання про дострокове розірвання договорів оренди, підштовхуючи, таким чином, порядних і чесних людей до криміналу».

«...Спочатку такі позови подавалися за його підписом, як виконавчого директора СФГ «Кузьминці».

«Деякі власники паїв збагнули, що тут щось не те коїться. Вони почали телефонувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_9, взялися з'ясовувати стосунки із ОСОБА_3, звертатися у суди».

«Складається враження, що ОСОБА_3 порушив законодавство і зловживав службовим положенням з дальнім прицілом. Аби цих порушень не змогло виявити слідство, він і досі приховує документацію, що можна кваліфікувати, як її викрадення».

«ОСОБА_3 спробував розірвати договори оренди, але суд визнав його повноваження нікчемними. Тоді звідкись з'явилися договори про розривання угоди на оренду землі, датовані ще 2011 роком - за підписом людей і ОСОБА_11. ОСОБА_3 приніс їх до державного реєстратора. Той, знаючи ситуацію відмовився ці договори реєструвати. Таким чином ОСОБА_3 умисне підставив людей. Бо кожен із тих, хто поставив свій підпис на угоді, датованій 2011 роком, але фактично оформленій зараз, вчинив підробку документів. І це легко довести хоча б на тій підставі, що люди отримували орендну плату за користування землею у 2012 і 2013 роках. Якби вони дійсно розірвали договори, то хто б і за що, а головне, на якій підставі мав їм платити?».

«Тепер ОСОБА_3 всіляко покриває сліди цих оборуток, приховуючи документи».

«Очевидно, внаслідок такого попереднього розслідування сталася перекваліфікація дій ОСОБА_3 з посадового злочину на майновий».

«Люди нині нічого не знають ні про хід слідства, ні про те, кому належить майно, до того ж, не розуміють, що створений кооператив належить лише чотирьом особам».

«ОСОБА_3 не пояснює селянам, що своїми діями завдав ОСОБА_7 шкоди, через що можуть постраждати власники землі. Вони також проходитимуть по справі, як співучасники зчиненого самоуправства».

«Навіщо ОСОБА_3 підводить людей до ситуації, коли їм заявлять: «Ви співучасники розкрадання, підробки документів і ухилення від сплати податків?» Засновники кооперативу: ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 також вводять людей у оману з приводу реальної цінності майна».

«Мешканці села Кузьминці повинні перестати бути сліпим знаряддям у руках ОСОБА_3 і його угруповання».

З метою спростування недостовірної інформації зобов'язано газету «Подільські вісті» протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати на першій сторінці газетного номера резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у даній справі під заголовком «Спростування».

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 4 000 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року апеляційну скаргу редакції газети «Подільські вісті» відхилено, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі редакція газети «Подільські вісті», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Частиною 2 статті 324 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходили із того, що відповідач поширив відносно позивача недостовірну інформацію, яка принижує його честь і гідність, оскільки в ній містяться безапеляційні твердження автора статті про скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення у вигляді кримінальних злочинів, інших порушеннь законодавства, зловживання службовим становищем, підробку документів тощо, а тому така інформація не є оціночними судженнями, а за своїм характером, стилем викладення є безспірним твердженням, фактичним повідомленням громадськості автором щодо вчинення позивачем протиправних і протизаконних дій, у зв'язку із чим дійшли висновку, що поширення вказаної вище інформації спричинило останньому моральну шкоду, яку суд оцінив у розмірі 4 000 грн.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що у номері НОМЕР_1 газети «Подільські вісті» від 16 липня 2014 року в статті за авторством ОСОБА_4 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» було викладено відомості про громадянина ОСОБА_3, зокрема, зазначено наступне:

«...Бо ОСОБА_3 зі своїми поплічниками фактично викрали його майно і заволоділи ним».

«...Тепер же, привласнивши його майно, ОСОБА_3. незаконно ним користуються. До того ж, аби приховати незаконність своїх дій, тобто експропріацію, вводять людей в оману і прикриваються ними. Наприклад, ОСОБА_3 разом із подільниками зібрали збори за участі 182 чоловік і ухвалили рішення створити сільськогосподарський виробничий кооператив «Кузьминці» на базі СФГ «Кузьминці». Така, з дозволу сказати б, «реорганізація», пов'язана зі зміною власника і форми власності, є подвійним нонсенсом. Як і те, що все майно другого, яке належало ОСОБА_7, самовільно передали першому».

«…Тоді ОСОБА_3 вдався і до відкритого шантажу правоохоронних органів. Взявся садити людей у автобуси і возити під будинки міліції та прокуратури, наймати представників якоїсь самооборони».

«...Попри це, ОСОБА_3 і його подільники переконують селян у протилежному, дезінформують їх, а потім використовують, як живий щит. Свої неправомірні дії намагаються прикрити рішеннями загальних зборів. До слова кажучи, коли хтось із присутніх під час таких зібрань вимагав пояснень, то ОСОБА_3 піднімав цю людину з місця і глузував: «А ну покажіться, хто це там такий розумний. Що ви цим хочете сказати?».

«На сьогодні є невелика група людей наближених до ОСОБА_3, які обманюють своїх односельців, підбурюють їх, а насправді переслідують лише свої особисті інтереси».

«Сьогодні люди не розуміють елементарного: ОСОБА_3 використовує їх у власних інтересах. Наприклад, ініціює питання про дострокове розірвання договорів оренди, підштовхуючи, таким чином, порядних і чесних людей до криміналу».

«...Спочатку такі позови подавалися за його підписом, як виконавчого директора СФГ «Кузьминці».

«Деякі власники паїв збагнули, що тут щось не те коїться. Вони почали телефонувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_9, взялися з'ясовувати стосунки із ОСОБА_3, звертатися у суди».

«Складається враження, що ОСОБА_3 порушив законодавство і зловживав службовим положенням з дальнім прицілом. Аби цих порушень не змогло виявити слідство, він і досі приховує документацію, що можна кваліфікувати, як її викрадення».

«ОСОБА_3 спробував розірвати договори оренди, але суд визнав його повноваження нікчемними. Тоді звідкись з'явилися договори про розривання угоди на оренду землі, датовані ще 2011 роком - за підписом людей і ОСОБА_11. ОСОБА_3 приніс їх до державного реєстратора. Той, знаючи ситуацію відмовився ці договори реєструвати. Таким чином ОСОБА_3 умисне підставив людей. Бо кожен із тих, хто поставив свій підпис на угоді, датованій 2011 роком, але фактично оформленій зараз, вчинив підробку документів. І це легко довести хоча б на тій підставі, що люди отримували орендну плату за користування землею у 2012 і 2013 роках. Якби вони дійсно розірвали договори, то хто б і за що, а головне, на якій підставі мав їм платити?».

«Тепер ОСОБА_3 всіляко покриває сліди цих оборудок, приховуючи документи».

«Очевидно, внаслідок такого попереднього розслідування сталася перекваліфікація дій ОСОБА_3 з посадового злочину на майновий».

«Люди нині нічого не знають ні про хід слідства, ні про те, кому належить майно, до того ж, не розуміють, що створений кооператив належить лише чотирьом особам».

«ОСОБА_3 не пояснює селянам, що своїми діями завдав ОСОБА_7 шкоди, через що можуть постраждати власники землі. Вони також проходитимуть по справі, як співучасники зчиненого самоуправства».

«Навіщо ОСОБА_3 підводить людей до ситуації, коли їм заявлять: «Ви співучасники розкрадання, підробки документів і ухилення від сплати податків?» Засновники кооперативу: ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 також вводять людей у оману з приводу реальної цінності майна».

«Мешканці села Кузьминці повинні перестати бути сліпим знаряддям у руках ОСОБА_3 і його угруповання» (а. с. 16-17).

Обґрунтовуючи підставність позову, ОСОБА_3 посилався на те, що вказана стаття містить недостовірну інформацію, яка порочить його честь, гідність, ділову репутацію та є для нього негативною.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно із ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 19 Постанови судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що вказана стаття викладена у формі конкретних фактів і є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, оскільки автором зазначено такі ствердні фрази, як «…Бо ОСОБА_3 зі своїми поплічниками фактично викрали його майно і заволоділи ним», «...Тепер же, привласнивши його майно, ОСОБА_3 незаконно ним користуються. До того ж, аби приховати незаконність своїх дій, тобто експропріацію, вводять людей в оману і прикриваються ними», «Тоді ОСОБА_3 вдався і до відкритого шантажу правоохоронних органів» тощо, що є конкретним твердженням щодо певних фактів; при цьому стаття містить інформацію про події і факти, які можуть бути перевірені на предмет їх правдивості і достовірності, а тому відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та принижує ділову репутацію ОСОБА_3

Таким чином, суди попередніх інстанцій, враховуючи принцип добросовісності, справедливості та розумності, дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 4 000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу редакції газети «Подільські вісті» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О.Писана

Г.В. Юровська