Провадження №2/263/3485/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення компенсації заробітної плати і середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ПрАТ «Азовелектросталь», зазначивши, що з 01.12.2010 року по 04.06.2015 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, який не провів із ним повний розрахунок при звільненні. Згідно з уточненим позовом просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05.06.2015 року по 30.09.2015 року в розмірі 14382,80 грн., компенсацію заробітної плати у звязку із невчасною виплатою за період з листопада 2014 р. по червень 2015 р. в сумі 4224,36 грн.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, надавши заперечення, з яких вбачається, що згідно з довідкою № 3413 від 04.11.2015 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 була повністю погашена 29.09.2015р. Відносно стягнення суми середнього заробітку зазначив, що позивач вірно розрахував середній заробіток в розмірі 175,40 грн., а також погодився із розміром компенсації заробітної плати у звязку із невчасною виплатою за період з листопада 2014 р. по червень 2015 р. в сумі 4224,36 грн.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.12.2010 року по 04.06.2015 року перебував у трудових відносинах в ПрАТ «Азовелектросталь», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.16-19).

Згідно з вимогами ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі вбачається з наданої суду довідки про погашення заборгованості № 3413 від 04.11.2015 року заборгованість по заробітній платі позивачу була повністю погашена 29.09.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За правилами ст. 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2001 року № 958, від 31 березня 2003 року № 430, від 25 січня 2012 року № 35), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Визначаючи розмір компенсації втрати частини заробітної плати за листопад-грудень 2014 року, січень-червень 2015 року у звязку з порушенням строків її виплати, суд приймає до уваги визнання відповідачем позову в цій частині, внаслідок чого задовольняє цю вимогу в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути на користь позивача компенсацію заробітної плати у звязку із невчасною виплатою за період з листопада 2014 р. по червень 2015 р. в сумі 4224,36 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як зазначено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Суд, вважаючи обґрунтованою вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку із ним по заробітній платі при звільненні, вирішує питання про розмір стягуваної суми, виходячи з наступного.

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

З наданих суду заперечень відповідача вбачається, що ним визнається розрахунок середнього заробітку позивача в розмірі 175,40 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_1 з ПрАТ «Азовелектросталь» по день повного розрахунку по заборгованості із заробітної плати (з 05.06.2015 року по 29.09.2015 року) відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на 2015 р. минуло 80 робочих днів. Оскільки повний розрахунок здійснено з позивачем 29.09.2015 р., то підстав нараховувати ще й за 30.09.2015 р., як зазначає позивач, у суду немає, тому в цій частині позов задовольняється частково.

Отже, сума середнього заробітку за період з часу затримки розрахунку із позивачем при звільненні до повного розрахунку становить 14032 грн. (80 днів х 175,40 грн. = 14032 грн.) і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого, відповідно до закону, звільнена позивачка.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4, 33 ЗУ "Про оплату праці", ст. 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст.10,11,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення компенсації заробітної плати і середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05 червня 2015 року по 29 листопада 2015 року в розмірі 14032 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з листопада 2014 р. по червень 2015 р. в сумі 4224,36 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий райсуд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.С. Ікорська