У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вищого професійного училища № 29, Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області, про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивачі звернулися в суд із позовом до Вищого професійного училища № 29 (далі - ВПУ № 29), Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області, про визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_4, разом із своєю дружиною ОСОБА_5, а також дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7 з 1997 року проживають у квартирі АДРЕСА_1 по даний час. Зазначену квартиру ОСОБА_4 отримав в зв'язку із роботою у ВПУ № 29, де працює по даний час. В квартирі в якій вони проживають, проводять поточні ремонти, своєчасно сплачують всі комунальні платежі та утримують її в належному стані. Враховуючи зазначене, позивачі просили визнати за ними за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю. Зобов'язано Реєстраційну службу Володимирецького районного Управління юстиції в Рівненській області провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на вказану квартиру. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вірно виходив із того, що будинок у якому знаходиться спірна квартира має статус учнівського гуртожитку, належить на праві власності державі в особі Міністерства освіти і науки України та перебуває в оперативному віданні ВПУ № 29. Позивач ОСОБА_4 заселився у спірну квартиру на підставі ордеру виданого ВПУ № 29. Поселення в квартиру та проживання у ній позивачів відбулося у порядку, встановленому законом, зокрема, нормами ЖК УРСР, тобто, випливає із житлових прав квартиронаймача службового житла та не породжує підстав для набуття права власності на належне Державі України в особі Міністерства освіти і науки України нерухоме майно, незалежно від давності користування ним.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук