Справа № 136/1159/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 002-01020-020608 від 02.06.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,5 % в місяць, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01.06.2011 року. У звязку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за договором щодо повернення коштів, станом на 09.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 2 984,42 грн., з них: 1 094,35 грн. заборгованість за кредитом; 0,07 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 890,00 грн. заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути на його користь.

14.04.2010 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора повністю шляхом одноразового платежу у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, вказаних осіб суд своєю ухвалою залучив до участі в справі як правонаступників ОСОБА_3 (далі-відповідачі).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги не визнає, оскільки позивач вимог до спадкоємців в строк визначений законом не предявив, у зв`язку з чим він позбавляється права вимоги до відповідачів. Також, відповідач просив суд розглянути справу у його відстуність.

Будучи оповіщеним про час і місце розгляду справи в порядку встановленому ст. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи і вважає можливим здійснити її розгляд в загальному порядку ухваливши рішення у справі на підставі наявних в справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановивши істотні обставини у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.06.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта" та ОСОБА_3 (далі-позичальник) було укладено кредитний договір № 002-01020-020608 (далі-Договір), відповідно до умов якого вона отримала грошові кошти в сумі 3 000 грн. (п.1.1 Договору), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних (п.2.3 Договору), плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,5 % в місяць (п.2.6 Договору), з кінцевим терміном повернення не пізніше 01.06.2011 року (п.1.2 Договору).

Свої зобовязання позивач виконав надавши позичальнику кредит в сумі 3 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 23283224 від 02.06.2008 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 припинила виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим в неї виникла заборгованість в сумі 2 984,42 грн., з них: 1 094,35 грн. заборгованість за кредитом; 0,007 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 890,00 грн. заборгованість за комісією.

Судом встановлено, що 14.04.2010 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 34 на звороті). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила.

З матеріалів Спадкової справи № 453/2010 слідує, що правом на спадкування після смерті ОСОБА_3 скористався ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_1 (син), так як подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття.

26.06.2012 року державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області спадкоємцям ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 1242), зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в рівних частинах.

Зі змісту ст. 1282 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як встановлено, кредит був наданий ОСОБА_3 на строк 36 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх платежів не пізніше ніж 01.06.2011 року. З урахуванням доказів наявних в справі, суд дійшов висновку, що позивачу не було відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, тобто кредитору слід було пред'явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Оскільки позивач вимог до спадкоємців в строк визначений законом не предявив, він позбавляється права вимоги до відповідачів.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 634, 1054 - 1056-1, 1220, 1258, 1261, 1268-1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158 ч.2, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.І. Стадник