Справа № 740/3930/15-ц Провадження № 22-ц/795/2127/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Гордієць Л. В. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року, якою було відмовлено у забезпеченні її позову, та постановити нову ухвалу, якою в порядку забезпечення позову накласти арешт на будинок, що розташований у АДРЕСА_2, та квартиру №10, що розташована у АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою в зв'язку з її невідповідністю вимогам матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що 12 жовтня 2015 року вона подала заяву про забезпечення позову з врахуванням того, що 07 жовтня 2015 року нею було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ставилося питання про компенсацію переобладнання та поліпшення власності відповідача, а саме будинку, що розташований у АДРЕСА_2. Таким чином, з 07.10.2015 року цей будинок вже був об'єктом позовної вимоги. Проте, 12.10.2015 року, не дочекавшись сплати судового збору, який був сплачений 13.10.2015 року, та не врахувавши збільшених позовних вимог, суд постановив ухвалу про відмову в забезпеченні позову. Також ОСОБА_5 зазначає, що відповідач ОСОБА_6 готує документи на відчуження спірного будинку, тому невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки у відповідача вже не буде майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2015 року ОСОБА_5 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_6 про розподіл майна подружжя (а.с.1-4). Об'єктом позову був автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON та земельна ділянка, що розташована у с.Хвилівка Ніжинського району. Одночасно ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована у с. Хвилівка Ніжинського району; будинок, що розташований у АДРЕСА_2, та квартиру №10, що розташована у АДРЕСА_1 (а.с.14).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року дану заяву було задоволено частково: в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку, що розташована у с. Хвилівка Ніжинського району; в задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині було відмовлено, оскільки будинок, що розташований у АДРЕСА_2, та квартира №10, що розташована у АДРЕСА_1, не є об'єктом позову (а.с.15-16).

07 жовтня 2015 року ОСОБА_5 було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просила: розподілити спільне рухоме майно подружжя по 1/2 частини кожному; автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON залишити у власності відповідача, стягнувши на її користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля; визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована у с. Хвилівка Ніжинського району, стягнувши на користь відповідача грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини грошової оцінки земельної ділянки; поділити нерухоме майно; стягнути з відповідача на її користь компенсацію переобладнання та поліпшення власності відповідача у розмірі 1/2 частини від усіх виконаних будівельних робіт та вартості будівельних матеріалів (а.с.18-20).

12 жовтня 2015 року ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані у АДРЕСА_2, та квартиру №10, що розташована у АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову було відмовлено з тих підстав, що її вимоги є ідентичними вимогам заяви від 28.08.2015 року, в задоволенні яких було відмовлено, і що жодних доказів, які б свідчили про зміну причин чи обставин забезпечення позову ОСОБА_5 у заяві не зазначено та до неї не додано (а.с.23-24).

Апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В заяві про забезпечення позову не наведено переконливих підстав (обставин), які б свідчили про неможливість чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому, не доведено наявність наміру у відповідача на умисне пошкодження майна для його знецінення, знищення чи відчуження майна іншим особам, також відсутні дані щодо співмірності заявлених вимог запропонованим заходам забезпечення позову. З врахуванням збільшених позовних вимог (а.с.18-20) ОСОБА_5 заявлений позов, зокрема, про стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації вартості переобладнання та поліпшення належних відповідачу будинку та літньої кухні у АДРЕСА_2, у розмірі 1/2 частини від усіх виконаних будівельних робіт та вартості будівельних матеріалів, при цьому вартість будівельних робіт та будівельних матеріалів нею не визначена. Докази співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам суду не були надані. Після збільшення позовних вимог житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані у АДРЕСА_2, а також квартира №10, що розташована у АДРЕСА_1, та зі слів позивача належать відповідачу, не є предметом судового спору, оскільки вимоги щодо визнання на них права власності позивачкою заявлені не були. Докази про те, що будинок в с. Липів Ріг виставлений на продажу, ОСОБА_5 надала 13.10 2015 року, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали від 12.10.2015 року (а.с.27-30).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону щодо забезпечення позову, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: