Справа № 444/2127/15-ц
Провадження № 2/444/1053/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне заочне)

12 листопада 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Жовківський районний відділ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третьої особи: Жовківського районного відділу ДМС України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації місця проживання.

Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва на право власності № НОМЕР_1 від 28.12.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі по справі) є власниками квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі вони зареєстровані та проживають станом на теперішній час. Відповідач по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 і також зареєстрований у цій квартирі. Однак ОСОБА_3 не проживає разом з ними вже більше 20 років, не приїжджає та не навідує їх, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом». Жодних домовленостей щодо зберігання за ОСОБА_3 права на користування житловим приміщенням протягом усього часу його відсутності не існує. З довідки, виданої виконавчим комітетом Орининської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області № 1349 від 10.08.2015 року вбачається, що гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. Факт відсутності відповідача підтверджено трьома актами обстеження житлових умов заявника, проведеними представниками та депутатами Рава-Руської міської ради, і також підписані сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене просять позов задоволити та позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим приміщенням та просять останнього зняти із реєстраційного обліку.

Позивачі у судове засідання не прибули, однак подали до суду письмові заяви, у яких свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд справу розглядати у їх відсутності та на підставі поданих до суду доказів .

Відповідач жодного разу в судове засіданні не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах цієї цивільної справи.

Представник третьої особи - Жовківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не прибув, відношення до позову не висловив.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Окрім того, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності № НОМЕР_1 від 28.12.1998 року позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, будинку АДРЕСА_1 присвоєно НОМЕР_2 згідно рішення № 270 від 24.07.1997 року, №459 від 13.11.1997 року, №31 від 29.01.1998 року «Про проведення перенумерації будинковолодінь по вулицях м.Рава -Руської» .

Із актів обстеження житлово-побутових умов від 09.06.2015 року, 26.08.2015 року, 08.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. Однак протягом 20 років жодного дня за цією адресою не проживає і не з'являється.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, зокрема, право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16 ЦК України.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_3 не знявся з реєстрації місця проживання, позивачі, як власники АДРЕСА_1 позбавлені можливості розпоряджатися житловим будинком на власний розсуд.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖКУ, ст. 405 ЦКУ. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивачі не можуть розпорядитися своїм майном на власний розсуд через реєстрацію особи, яка тривалий час не проживає у їхньому будинку, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 57-58, 60, 88, 197, 208-209, 212-215,218,224-228, 294 ЦПК України; ст. ст. 319, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням , а саме : квартирою АДРЕСА_1.

Зобов"язати Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстраційного обліку , зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.