Провадження № 2/522/8250/15
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, а також заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Заява обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідачка може відчужити спірну квартиру з метою уникнення виконання своїх зобовязань.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа.

Оскільки позовними вимогами ОСОБА_1 по вищевказаній цивільній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, та повернення вказаної квартири у власність позивачу, то суд вважає, що заява позивача в частині накладення арешту на дану квартиру, є обґрунтованою.

Однак, суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, оскільки позивачем не вказане коло осіб, щодо яких повинна бути поширена така заборона.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, а тому вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову частково шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову суд також виходив із співмірності з заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 151, п. 1, 3 ч.1, 9 ст. 152, ч. 9 ст. 153, ст.ст. 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог заяви, - відмовити.

Копію ухвали суду для виконання направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса, вул. Старицького, 10-а), та сторонам для відома.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б.Свячена