Справа № 463/3510/15 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/6642/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «ВіЕс Банк», вважає її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Личаківському районному суду м. Львова. З таким висновком суду не погоджується та посилається на ч. 2 ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, яким для нього є АДРЕСА_1, що належить до Галицького району м. Львова. Відтак, робить висновок про підсудність даної справи Галицькому районному суду м. Львова. Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2015 року та передати справу на розгляд за підсудністю.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час судового засідання (а.с. 114-117), тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

У відповідності до статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» звернулося в суд з позовом до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 22 липня 2015 року відкрито провадження по даній справі, оскільки справа підсудна Личаківському районному суду м. Львова.

Проте погодитись з такими висновками районного суду не можна з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним.

Стаття 110 ЦПК України містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

Як роз'яснено в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Із змісту позовної заяви убачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» звернулося в суд з позовом до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та вважало, що місцем виконання виконавчого напису є Личаківський район, що дає йому можливість вибору місця пред'явлення позову за правилами територіальної чи альтернативної підсудності.

Однак з матеріалів справи, і зокрема - постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.05.2015 року (а.с. 8) вбачається, що місцем виконання по виконавчому напису нотаріуса про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль, який належить боржнику, що має місце знаходження АДРЕСА_2, - є Шевченківський район м. Львова. Крім того, відповідачі по даній справі - Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» знаходяться відповідно - у Франківському та Галицькому районах м. Львова.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушив норми ЦПК України, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2015 рокускасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 324 ЦПК України оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.