У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Компанія «РАЙЗ» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука Володимира Васильовича, заінтересована особа - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Компанія «РАЙЗ» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Компанія «РАЙЗ» (далі - ПАТ «Компанія «РАЙЗ») звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В., які не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та просило визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця Сіщука В.В. від 24 березня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року, у задоволенні скарги ПАТ «Компанія «РАЙЗ» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Компанія «РАЙЗ» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ «Компанія «РАЙЗ», суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані постанови державного виконавця були прийняті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень головного державного виконавця і права заявника не було порушено.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також, що накладення арешту на майно боржника не є перешкодою для виконання останнім рішення у добровільному порядку.Крім того, на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту в межах суми стягнення державний виконавець не мав будь - яких документів про зупинення виконавчого провадження, а, відтак, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний був протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 24 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно з виданим на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року виконавчим листом № 2-к/759/1/15 про надання дозволу на примусове виконання рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTAвід 23 травня 2014 року № 4323А (і) про стягнення з ПАТ «Компанія «РАЙЗ» на користь «NIBULON SA» 17 млн 536 тис. доларів США збитків, 4 % за період з 11 січня 2011 року до 29 січня 2015 року в розмірі 3 071 329 доларів 52 центи США та 68 762, 43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат, що є еквівалентом 328 633 626 грн 09 коп.

24 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщуком В.В. винесено постанову про арешт майна боржника, що належить ПАТ «Компанія «РАЙЗ» у межах суми звернення стягнення 328 633 326 грн 09 коп. та оголошення заборони його відчуження.

24 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщуком В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми стягнення.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд передчасно погодився з правомірністю дій державного виконавця.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Так, судом установлено, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року зупинено виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року до закінчення касаційного провадження у справі за клопотанням представника «NIBULON SA» до ПАТ «Компанія «РАЙЗ» про визнання та надання згоди на виконання рішення іноземного суду від 23 травня 2014 року.

За заявою боржника постановою від 31березня 2015 року виконавче провадження зупинено до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року касаційну скаргу представника ПАТ «Компанія «РАЙЗ» - Мельник Н.С., на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2015 року задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, виявивши, що арешт накладений всупереч ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року, у порушення вимог ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обмежився винесенням постанови від 31 березня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, хоча було порушено порядок накладення арешту.

Проте апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315, 383 ЦПК України зазначених вимог закону не врахував, доводів апеляційної скарги щодо дотримання державним виконавцем норм діючого законодавства не перевірив, не врахував та дійшов передчасного висновку про залишення в силі ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Компанія «РАЙЗ» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик