Справа № 463/2135/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2680/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 рокуКолегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника заінтересованих осіб(ОСОБА_2 та ОСОБА_3) - ОСОБА_4.

представника заявника Управління ПФУ в Личаківському районі - Панчишина Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова заяву Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про скасування рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2005 року - задоволено.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2005 року у цивільний справі №2-3242/05 про оголошення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 01 серпня 1998 року - скасовано.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що судом першої інстанції було встановлено, що згідно листа Залізничного РВ ЛМУ УМВСУ у Л/о від 30.09.2011 року за №16/14-3348 СВ, при перетині кордону 27.06.2011 року ОСОБА_7 був затриманий і доставлений в Залізничний РВ ЛМУ УМВСУ у Л/о у зв'язку із тим, що перебував у розшуку. Проте, крім отриманої інформації в рамках кримінальної справи та з прикордонної служби, жодних інших доказів, які б свідчили про появу особи, заявником та судом не отримано. Також, судом не перевірено чи інформація з правоохоронних органів є достовірною. Крім того, суд першої інстанції не встановив, що саме ОСОБА_7 був затриманий, а не інша особа з його паспортом. Враховуючи вищенаведене, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова про скасування рішення Личаківського районного суду м.Львова від 04.07.2005 року про оголошення ОСОБА_7 безвісно відсутнім.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, представника заявника на її заперечення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Задовольняючи заяву Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про скасування рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2005 року, яким ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано безвісно відсутнім з 01 серпня 1998 року, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7, який рішенням суду визнаний безвісно відсутнім з'явився та отримано відомості про місце його перебування.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Встановлено, що Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2005 року у цивільний справі №2-3242/05 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано безвісно відсутнім з 01 серпня 1998 року.(а.с.25-26)

Згідно із ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Вказані наслідки виникають не тільки у разі появи особи щодо якої ухвалено рішення про визнання її безвісно відсутньою, але й у результаті отримання відомостей про місце її перебування.

Обґрунтовуючи заяву про скасування судового рішення управління ПФУ в Личаківському районі м.Львова вказувало, що відповідно до наданої інформації Залізничного районного відділу ЛМУ МВС України у Львівській області листом від 30.09.2011р. , управління пенсійного фонду в Личаківському районі було повідомлено, що визнаний безвісно відсутнім ОСОБА_7 був затриманий 27.06.2011р. при перетині українського кордону і доставлений в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області і на даний час знаходиться і проживає в межах м.Львова. (а.с.24-36)

Частиною першою ст.250 ЦПК України передбачено, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих особі і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Тобто, на відміну від вимог ст.43 ЦК України, ст.ст. 247-249 ЦПК України, якими урегульовано порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою і які вимагають від зацікавленої особи зазначити у заяві для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою та обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, і зобов'язують суд до початку розгляду справи встановити осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, зробити запити до відповідних організацій за останнім місцем проживання відсутнього і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, - для скасування рішення суду, яким фізичну особу було визнано безвісно відсутньою, достатньо, якщо особа, яку визнано безвісно відсутньою або інша заінтересована особа подасть до суду заяву про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінальної справи №140-4034 про обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст.114 КК України в редакції 1960р.(а.с.37), 27.06.2011р. було проведено допит свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який підтвердив, що при перетині кордону був затриманий прикордонниками.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації від 13.10.2014р.(а.с.105), останній підтверджує факт перетину 27.06.2011 р. кордону громадянином ОСОБА_7.

Крім того, 05.10.2011р. слідчим СВ Залізничного РВ було проведено додатковий допит свідка ОСОБА_7(а.с.55) та 06.10.2011р. винесено постанову про закриття кримінальної справи у зв'язку з відсутністю події та складу злочину(а.с.62-63)

Колегією суддів також встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 вибув 29.09.2011р. на прізвище ОСОБА_7 в Пустомитівський район с.Сокільники.(а.с.158)

За таких обставин, в матеріалах справи достатньо відомостей, що ідентифікують ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, та відомостей які свідчать про місцеперебування цієї особи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, колегія суддів вважає безпідставними, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року -залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець