Провадження № 4-с/761/269/2015
У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний центр медичних технологій», заінтересовані особи - старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є., ОСОБА_2 про визнання неправомірним рішення по виконавчому провадженню №47345014 та скасування постанови від 03.08.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2015 року до суду надійшла вказана скарга.

В скарзі скаржник просить:

-визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мороз Л.Є. про те, що ТОВ «Національний центр медичних технологій» не виконує рішення суду, а саме використовує знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» на сайтах та в доменних іменах: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 та накладення штрафу;

-скасувати Постанову старшого державного виконавця Відділу державної служби Шевченківського РУЮ у м. Києві Мороз Л.Є. у виконавчому провадженні №47345014 від 03.08.2015 року.

У скарзі скаржник, як на підставу звернення до суду, посилається на ст.383-388 ЦПК України.

Розділ VІІ ЦПК України має назву «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 383 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пункт 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснює, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій. За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається із прохальної частини скарги, заявник оскаржує постанову від 03.08.2015 року про накладення штрафу на боржника. А тому зазначені вимоги не можуть бути предметом розгляду скарги в порядку, передбаченому ст.383 ЦПК України.

Стаття 181 КАС України визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, стаття 18 ч.1 п.5 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Статтею 122 ч.2 п.1 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Отже, так як заявник має звернутись до суду не із скаргою, а з позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, суд не вбачає підстав для відкриття провадження за скаргою в частині оскарження постанови від 03.08.2015 року про стягнення з боржника штрафу.

Одночасно необхідно роз′яснити заявнику, що він має право в порядку, передбаченому КАС України звернутися до адміністративного суду із відповідною позовною заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 122 ЦПК України, ст.ст.18, 181 КАС України суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний центр медичних технологій», заінтересовані особи - старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є., ОСОБА_2 про визнання неправомірним рішення по виконавчому провадженню №47345014 та скасування постанови від 03.08.2015 року в частині оскарження постанови від 03.08.2015 року про накладення на боржника штрафу.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Г.Притула