АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8038/15 Справа № 183/6395/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Управління держкомагенства у м.Новомосковську Дніпропетровської області, Новомосковська міська рада Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації, -

В С Т А Н О В И Л А :

06.10.2014 р. ОСОБА_2 в інтересах недієздатної ОСОБА_3 (а.с.25) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Відділ Держземагенства у м.Новомосковську Дніпропетровської області, Новомосковська міська рада Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації (а.с.1-7, 102).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 р. позов задоволено частково: Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0942 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомоскоськ, вул.Островського, буд.33, шляхом зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести встановлену ними огорожу на земельній ділянці ОСОБА_3. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори за реєстром № 1 3557, належить домоволодіння, розташоване за адресою: м.Новомосковськ, вул. Островського, 33, яке розташоване на земельній ділянці площею 942 кв.м. (а.с.8, 9, 10-17).

Рішенням Новомосковської міської ради № 403 від 05.12.2007 р. ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0938 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Островського, 33 (а.с.18).

Висновком головного архітектора № 153 від 06.12.2011 р., земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Островського, 33, погоджена площею 0,0942 га (а.с.21). З копії акту встановлення та узгодження меж зазначеної земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків від 01.12.2011 р. вбачається, що він не був погоджений з суміжним власником домоволодіння №31 по вул.Островського в м.Новомосковськ (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу ОСОБА_6 згідно Державному акту, виданому на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому № 121 від 27.05.1998 р. була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0558 га (а.с.122). В судовому засіданні колегії суддів відповідач пояснила, що з позивачем у них є спір по межі, оскільки сусід, ставлячи паркан від вулиці вийшов за межі на її участок, а вона, в свою чергу, поставила між ділянками забор по межі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0942 га, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Островського, буд. № 33, шляхом зобовязання відповідачів не руйнувати та не зносити встановлену ОСОБА_3 огорожу будь-якого виду та типу на вказаній земельній ділянці, суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги не конкретизовані і містять вимоги на майбутнє.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_3 без задоволення в частині зобовязання відповідачів не чинити їй перешкоди у відновленні межових знаків на земельну ділянку згідно Акту погодження меж земельної ділянки від 01.12.2011 р. суд правильно, посилаючись на п.4.2 Інструкціі про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, розділом IV якої передбачений порядок відновлення меж земельної ділянки в натурі (Інструкція затверджена Наказом державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686) зазначив, що межі суміжних ділянок сторін по справі були встановлені згідно акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків від 01.12.2011 р. стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул. Островського, буд. № 33 (домоволодіння яке належить на праві власності ОСОБА_3І.). З даного акту вбачається, що він не був погоджений з суміжним власником домоволодіння № 31 по вул. Островського в м.Новомосковськ (а.с.20). Оскільки межі суміжних ділянок можуть бути відновлені у встановленому законом порядку, однак, позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідних органів із заявою про відновлення межових знаків, і що відповідачі чинили перешкоди відповідним органам, уповноваженим відновлювати межові знаки, суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж цієї земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами.

Частиною 3 ст.158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Як вбачається з матеріалів справи 16 вересня 2011 р. рішенням комісії з розгляду земельних спорів Виконавчого комітету Новомосковської міської ради (а.с.22) було відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо встановленого бетонного забору та захвату земельної ділянки з боку ОСОБА_3 та було пропанова ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодити межі ОСОБА_3

Згідно ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян - заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Однак, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, зокрема для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів.

За змістом ст.198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок .

Враховуючи зазначене, а також те, що позивачем не доведено зв'язок позовної вимоги про визнання неправомірною відмови у підписанні Акту погодження меж земельної ділянки (який складено ще у 2011 р.) із способами захисту прав на земельну ділянку, визначеними ст.152 ЗК України, а також того факту, що саме по собі визнання неправомірною судом відмови відповідачів в дачі згоди на приватизацію земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Островського, 33, поновить порушене право ОСОБА_3, за захистом якого вона звернулася до суду в обраний нею спосіб, суд прийшов до правильного висновку в залишенні без задоволення позовних вимог в частині визнання права ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки без підпису відповідачів, оскільки дана позовна вимога не містить способу захисту порушеного права.

Що стосується позовних вимог стосовно знесення встановленої відповідачами огорожі на земельній ділянці ОСОБА_3, то, задовольняючи позов в цій частині вимог, суд обґрунтовано виходив з того, що Рішенням засідання комісії з розгляду земельних спорів від 25 травня 2015 р. було зобовязано ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки по вул.Островського 33, шляхом переносу паркану (а.с.128), яке відповідачі не виконали.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_8