У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом компанії «Hagworth Management Limited» до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради,про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності,витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою представника компанії «Hagworth Management Limited» - Оріненко Євгенії Сергіївни на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року, касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року, касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року компанія «Hagworth Management Limited» звернулася до суду з вищевказаним позовом, із урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог просила визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір іпотеки від 20 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5; в рахунок часткового задоволення вимог компанії «Hagworth Management Limited» щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2006 року в розмірі 28 545 302 грн 71 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 32,2 кв.м., загальною площею

99,8 кв.м. у житловому будинку літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1, шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «Hagworth Management Limited» за ціною 1 911 000 грн; припинити право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь позивача зазначену квартиру; застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 16 лютого

2010 року, зобов'язавши ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 отримані за договором грошові кошти в розмірі 287 262 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Агробанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Восток» (далі - ПАТ «Банк Восток»), та ОСОБА_8 укладено кредитний договір № 94.840.06.14, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 941 439 доларів США зі сплатою процентної ставки 16 % річних на строк до 29 червня 2026 року.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між вказаними сторонами був укладений договір закладу від 30 червня 2006 року, предметом якого є цінні папери - облігація іменна безпроцентна, випущена емітентом ЗАТ «АКТА» в бездокументарній формі, серія К, № 5 в кількості 1 штука номінальною вартістю 258 750 грн. За умовами п. 1.4 договору закладу від

30 червня 2006 року заставна вартість предмета закладу визначена сторонами у 721 455 грн. Відповідно до п. 1 угоди № 1807/А/100-к від 30 червня 2006 року покупцю надано право на отримання однієї квартири за будівельним № 1807 у будівлі по АДРЕСА_1.

27 квітня 2007 року між ОСОБА_8 та ЗАТ «АКТА» складено акт про погашення облігації.

7 серпня 2008 року між ЗАТ «Хоум Кредіт Банк», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк», та ОСОБА_8 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 94.840.06.14.2, предметом якого є майнові права на нерухоме майно, а саме: незакінчене будівництвом приміщення (квартира) квартири за будівельним № 1807 у будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 103,5 кв. м.

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») був укладений договір про відступлення права вимоги № 7, згідно з яким ПАТ «Банк Восток» відступив право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 30 червня 2006 року № 94.840.06.14, боржником за яким був ОСОБА_8

Також 26 червня 2013 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

1 жовтня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та компанією «Hagworth Management Limited» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Кредекс Фінанс» в повному обсязі передало компанії «Hagworth Management Limited» право вимоги за кредитним договором від

30 червня 2006 року.

На виконання вимог договору від 1 жовтня 2012 року (із урахуванням додаткової угоди від 26 червня 2013 року), 26 червня 2013 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та компанією «Hagworth Management Limited» укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

15 травня 2008 року ЗАТ «АКТА» на виконання своїх зобов'язань за договором передало, а ОСОБА_8 прийняв у власність квартиру № 124, що знаходиться на 18 поверсі третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення (житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями), літ. В - 25, по АДРЕСА_1, фактичною площею 102,9 кв. м.

У подальшому рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 10 липня 2008 року № 2094 було оформлено право власності на об'єкти нерухомого майна (житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями) літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою: АДРЕСА_1, а саме за ОСОБА_8 оформлено право власності у тому числі й на квартиру № 124, у відповідності до договорів:

№ 2108/А/100 - к від 11 серпня 2005 року, № 2303/А/100 - к від 5 січня 2006 року, № 2302/А/100-к від 11 січня 2006 року, № 2301/А/100-к,

2401/А/100-к, 2402/А/100-к, 2403/А/100-к від 12 січня 2006 року, угоди № 1807/А/100-к від 30 червня 2006 року, угоди від 17 березня 2008 року.

На підставі вищезазначеного рішення виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 11 вересня 2008 року ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_8 свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором не виконав у зв'язку з чим станом на 26 вересня

2011 року утворилась заборгованість у розмірі 28 545 302 грн 71 коп.

У подальшому компанії «Hagworth Management Limited» стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.

26 жовтня 2012 року ОСОБА_10, який є сином померлого, подав заяву про прийняття спадщини, однак 19 квітня 2013 року разом із колишньою дружиною померлого та матір'ю померлого подали заяви про відмову від спадщини ОСОБА_8

Компанії «Hagworth Management Limited» стало також відомо про те, що квартира АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року, була відчужена ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 за простим письмовим договором.

Право власності ОСОБА_4 на квартиру за вищевказаною адресою було визнано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 червня 2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року було скасовано та відмовлено ОСОБА_4 у визнанні за нею права власності на квартири № № 124, 160, 161, 162, 164, 165, 166, 167, 168, 169 по АДРЕСА_1.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від

16 лютого 2010 року ОСОБА_4 відчужила квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, внаслідок чого останній набув статус іпотекодавця за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

Після реєстрації права власності на квартиру ОСОБА_3 здійснив перепланування та отримав нове свідоцтво про право власності на неї від

3 грудня 2012 року.

20 лютого 2013 року ОСОБА_3 передав зазначену квартиру в іпотеку ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2014 року позов задоволено частково. У рахунок часткового задоволення вимог компанії «Hagworth Management Limited» про погашення заборгованості за кредитним договором № 94.840.06.14 від 30 червня 2006 року у розмірі 28 545 302 грн 71 коп., з яких тіло кредиту та проценти - 8 195 458 грн 56 коп., пеня - 20 349 844 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 94.840.06.14.2 від 7 серпня 2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (опис об'єкту в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В-25, В1-1, ВІІ-1, в-1 квартира № 124, загальна площа 99,8 кв.м., житлова площа - 32,2 кв.м.), шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «Hagworth Management Limited» (зареєстрований офіс знаходиться за адресою: Посейдонос, 1, Ледра Бізнес Центр, Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) за ціною 1 911 000 грн . Визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений 16 лютого 2010 року між

ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., зареєстрований у реєстрі за № 748. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь компанії «Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_2 (опис об'єкту в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В-25, В1-1, ВІІ-1, в-1 квартира № 124, загальна площа

99,8 кв.м., житлова площа - 32,2 кв.м.). Застосовано наслідки недійсності правочину та зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 отримані за договором купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року кошти у розмірі 287 262 грн. Визнано недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, укладений 20 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., зареєстрований у реєстрі за № 367. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, у частині застосування наслідків недійсності правочину та в частині визнання недійсним договору іпотеки від 20 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову в позові в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 травня 2015 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу повернуто заявнику.

У касаційній скарзі компанія «Hagworth Management Limited» просить рішення апеляційного суду скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та направити апеляційну скаргу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2013_05_16/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 30 червня 2006 року між ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Восток», та ОСОБА_8 укладено кредитний договір № 94.840.06.14, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 941 439 доларів США зі сплатою процентної ставки 16 % річних на строк до 29 червня 2026 року

30 червня 2006 року ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_8 уклали договір купівлі-продажу цінних паперів № 028-К, за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець - прийняти та сплатити вартість цінних паперів - облігацій іменних безпроцентних, випущених емітентом ЗАТ «АКТА» в бездокументарній формі, серія К, № 5 в кількості 1 штука номінальною вартістю 258 750 грн та ціною продажу 848 771 грн.

30 червня 2006 року між ЗАТ «АКТА» та ОСОБА_8 укладено угоду № 1807/А/100-к, за умовами якої ЗАТ «АКТА», як емітент облігації, надає гарантію ОСОБА_12, як покупцю безпроцентної іменної облігації в тому, що при своєчасному пред'явленні облігації до погашення, покупцю надається право на отримання однієї квартири за будівельним № 1807, проектною площею 103,5 кв.м., на 18 поверсі в будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Загальна вартість продажу - 848 771 грн.

30 червня 2006 року ОСОБА_8 отримав кредит у розмірі

941 439 доларів США.

30 червня 2006 року ОСОБА_8 здійснив оплату цінних паперів, перерахувавши емітенту 848 771 грн.

27 квітня 2007 року ЗАТ «АКТА» та ОСОБА_8 підписали акт про погашення облігації, яким підтвердили, що покупець своєчасно пред'явив до погашення безпроцентну цільову облігацію серія К, №5, номінальною вартістю 258 750 грн, а емітент прийняв до погашення таку облігацію. Ця облігація відповідає квартирі № 124 на 18 поверсі третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення, літ. В-25 по АДРЕСА_1, фактичною площею 102,9 кв.м.

15 травня 2008 року ЗАТ «АКТА» та ОСОБА_8 підписали акт прийому-передачі квартири, за якими в рахунок погашення облігації емітент передав, а покупець прийняв у власність квартиру № 124 на 18 поверсі третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення, літ. В-25 по АДРЕСА_1, фактичною площею 102,9 кв.м.

7 серпня 2008 року між ЗАТ «Хоум Кредіт Банк», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк», та ОСОБА_8 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 94.840.06.14.2, предметом якого є майнові права на нерухоме майно, а саме: незакінчене будівництвом приміщення (квартира) квартири за будівельним № 1807 у будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 103,5 кв.м.

Згідно з витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 7 серпня 2008 року № 20136981, на квартиру будівельним № 1807 у будинку АДРЕСА_1 встановлено заборону відчуження.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2094 від 10 липня 2008 року ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення (житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями) літ. В-25, В1-1, ВІІ-1, в-1 по АДРЕСА_1, а саме: № № 124, 153, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169.

7 серпня 2008 року між ОСОБА_8 та ЗАТ «Хоум Кредит Банк», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк», укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 94.840.06.14 від 30 червня 2006 року, за умовами якої ОСОБА_8 до 1 грудня 2008 року зобов'язався зареєструвати право власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно та укласти додаткову угоду до договору іпотеки, предметом якого є квартири № 124, 160, 161, 162 у житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по

АДРЕСА_1.

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 7, за умовами якого до останнього перейшли права кредитора, зокрема, й за кредитним договором № 94.840.06.14 від 30 червня 2006 року.

1 жовтня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та Компанією «Hagworth Management Limited» укладено договір відступлення права вимоги № 1/01-10, за умовами якого остання набула права вимоги за кредитним договором

№ 94.840.06.14 від 30 червня 2006 року.

26 червня 2013 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

26 червня 2013 року між ТОВ «Кредекс-Фінанс» та Компанією «Hagworth Management Limited» укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 7 серпня

2008 року.

Судами також встановлено, що ОСОБА_8 продав квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4 за простим письмовим договором купівлі-продажу. Дозвіл іпотекодержателя квартири на її відчуження ОСОБА_8 надано не було.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня

2009 року за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року ОСОБА_4, яка на підставі рішення суду є власником квартири АДРЕСА_3, відчужила цю квартиру ОСОБА_3 за 287 262 000 грн (опис об'єкта нерухомого майна: квартира № 124 у житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В.-25, ВІ-1, в-1, житловою площею 99,8 кв.м., загальною площею 102,9 кв.м.).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1470 від 13 листопада 2012 року оформлено право приватної власності із видачею ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на квартиру № 124 у житловому будинку літ. В.-25, ВІ-1, в-1 по АДРЕСА_1, загальною площею 99,8 кв.м., житловою площею

32,2 кв.м. (після перепланування квартири на двокімнатну).

3 грудня 2012 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на квартиру № 124 у житловому будинку літ. В.-25, ВІ-1, в-1 по АДРЕСА_1, загальною площею 99,8 кв.м., житловою площею

32,2 кв.м.

25 січня 2013 року ОСОБА_3 зареєстрував в іпотечній квартирі місце проживання ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.

19 квітня 2013 року сином, дружиною та матір'ю померлого

ОСОБА_8 подано заяви до нотаріуса про відмову від спадщини.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 червня 2013 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня

2009 року та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у визнанні дійсним договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_8

Відповідно до звіту про оцінку майна житлової квартири загальною площею 102,9 кв.м. на 18 поверсі 25 поверхового будинку третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення по АДРЕСА_1, її вартість становить 1 911 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року визнано відумерлою спадщину ОСОБА_8

20 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким останній у забезпечення виконання боргових зобов'язань перед ОСОБА_5 у розмірі 320 000 грн передав їй в іпотеку квартиру № АДРЕСА_1. Згідно з п. 1.11 цього договору іпотекодавець ОСОБА_3 засвідчив, що на час укладення цього договору предмет іпотеки не знаходиться в іпотеці у третіх осіб, у тому числі не перебуває в податковій заставі, не подарований, не проданий, в іпотеці та під арештом не перебуває, відносно майна відсутні вимоги інших осіб, у тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що компанія «Hagworth Management Limited» за договором цесії є кредитором

ОСОБА_8 та іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1, яка після перепланування залишається предметом іпотеки. Боржник ОСОБА_8 не виконав своїх кредитних зобов'язань та без згоди іпотекодержателя відчужив іпотечне майно ОСОБА_4, яка у свою чергу відчужила його ОСОБА_3, тому компанія «Hagworth Management Limited» має право отримати задоволення своїх вимог як кредитора, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки в рахунок звернення стягнення на нього за ціною 1 911 000 грн. Оскільки ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 за простим письмовим договором із ОСОБА_8, а також на підставі скасованого в апеляційному порядку рішення Приморського районного суду м. Одеси, то вона не мала права відчужувати цю квартиру ОСОБА_3. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про визнання недійсним нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, із застосуванням наслідків недійсності цього договору, а саме: зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 287 262 грн. Крім того, суд визнав недійсним договір іпотеки квартири, укладений 20 лютого

2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року та в частині застосування наслідків недійсності цього правочину, а також в частині визнання недійсним договору іпотеки від 20 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, апеляційний суд виходив із того, що особа, яка не є стороною договору, може вимагати визнання його недійсним у тому разі, якщо вона не вимагає повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а її порушене право може бути відновлено шляхом повернення сторін цього договору до первісного стану. Оскільки компанія «Hagworth Management Limited» не є стороною договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року та іпотечного договору від 20 лютого 2013 року, а спірна квартира вибула із володіння власника поза його волею, то права позивача у справі можуть бути захищені не шляхом визнання правочину недійсним із застосування наслідків недійсності, а шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 209 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог компанії «Hagworth Management Limited» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що компанія «Hagworth Management Limited» не є стороною оспорюваного нею договору купівлі продажу та не може вимагати визнання його недійсним у зв'язку з вимогою повернути їй передане на виконання цього договору майно; право позивача підлягає захисту в інший спосіб. Доводи касаційної скарги компанії «Hagworth Management Limited» не спростовують висновків апеляційного суду в цій частині.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції ухвалено рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про незаконність ухвалених у справі судових рішень (зокрема, про відсутність підстав для відкриття провадження у справі з огляду на смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2; про неможливість передачі в іпотеку квартири окремо від земельної ділянки під будинком; про неможливість звернення стягнення звернення стягнення на квартиру внаслідок відсутності відомостей про її обтяження в Державному реєстрі іпотек; про неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки після його перепланування; про не перебування квартири в іпотеці внаслідок невнесення відомостей до Державного реєстру іпотеки щодо іпотекодержателя компанії «Hagworth Management Limited») не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовано апеляційним судом і колегія суддів погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_3 на те, що існує рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання недійсним договору іпотеки від 7 серпня

2008 року, є необґрунтованим, оскільки такі доводи не підтверджено матеріалами справи.

До суду касаційної інстанції також надійшла касаційна скарга ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 травня 2015 року.

Постановляючи оскаржувану ОСОБА_7 ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив із того, заявник не має права на оскарження рішення суду першої інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції на підставі укладеного між ним та ОСОБА_15 30 жовтня 2014 року договору іпотеки.

Оскільки такий договір було укладено після рішення суду першої інстанції, то колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_7 заявнику.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника компанії «Hagworth Management

Limited» - Оріненко Євгенії Сергіївни, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від

9 вересня 2014 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 травня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук