Справа № 347/2552/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1518/2015
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є. І. Є.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Максюти І.О., Ковалюка Я.Ю. секретаря Петрів Д.Б.

з участю представника: ОСОБА_2 - ОСОБА_3

ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 18 травня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом та з врахуванням збільшених позовних вимог, зазначав, що 26 червня 2009 року він позичив ОСОБА_2 30 000 доларів СІЛА з терміном повернення 01 вересня 2011 року та 150000 грн. з терміном повернення до кінця 2009 року, про що остання написала розписку. На його неодноразові вимоги про повернення боргу відповідачка не реагує і добровільно повернути борг відмовляється. Ураховуючи викладене, просив поновити трирічний строк позовної давності як пропущений з поважних причин і стягнути з відповідачки в судовому порядку борг у сумі 847800 грн. та судові витрати.

Рішенням Косівського районного суду від 15 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договорами позики в сумі 817800 грн. та 3654 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Косівського районного суду від 18 вересня 2015 року поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду за захистом порушеного права як такий, що пропущений з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, так як згідно першої розписки такий строк закінчився 31 серпня

/

2012 року, другої - 31 грудня 2012 року, а позов до суду поданий 15 грудня 2014 року. Просив застосувати строк позовної давності.

2

% __

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 та його представник вважають оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 26 червня 2009 року ОСОБА_4 позичив ОСОБА_2 30 000 доларів США та 150 000 грн., про що позичальник написала розписки. Оскільки позичальник у добровільному порядку борг не повертає, то суд стягнув з останньої на користь позивача борг у сумі 817800 грн. та судові витрати.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Судом встановлено, що 26 червня 2009 року ОСОБА_4 позичив ОСОБА_2 тридцять тисяч доларів США з терміном повернення 01 вересня 2011 року та сто п'ятдесят тисяч гривень з терміном повернення до кінця 2009 року, про що позичальник написала розписку. Даний факт підтверджується письмовими розписками, які є у матеріалах справи(а.с.90-91). Також зазначені обставини визнані відповідачкою і в силу ч. 1ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно довідки НБУ станом на дату подачі позову офіційний курс гривні становить 2226,24 грн. за 100 грн. (30000 доларів США X 2226,24 грн. = 667800 грн.+150000 грн.=817800 грн. (а.с.83).

Отже, загальний борг відповідача перед позивачем становить 817800 грн.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності, так як спростовуються даними, які містяться у довідці Управління державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківської області про утримання позивача під вартою в Івано-Франківському слідчому ізоляторі з 24 червня 2011 року по 27 червня 2014 року та про відсутність в останнього боргових розписок необхідних для захисту порушеного права (а.с. 13).

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення справедливим, по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Косівського районного суду від 18 травня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д. Фединяк

Я.Ю.Ковалюк

І.О.Максюта