Справа № 136/1917/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, який мотивувала тим, вона перебувала в зареєстрованому шлюб з відповідачем, який було розірвано 13.02.2006 року. Від цього шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), батьком якої в Свідоцтві про народження записаний відповідач. Донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі сама утримувати їх спільну із відповідачем дитину. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний сплачувати аліменти так як працює. У зв'язку з навчанням доньки у Вінницькому національному аграрному університеті на денній формі навчання, позивач вважає, що вона має право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини на період навчання. Вказане стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 31.08.2016 року.

В подальшому, позивач подала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просила суд стягнути з відповідала аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 31.08.2016 року.

Вказана заява ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року була прийнята до розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити.

Відповідач, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. До канцелярії суду відповідач подав заяву в якій зазначив, що заявлені вимоги визнає в розмірі 600 грн., справу просив розглянути у його відстуність.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладеня розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засідані на підставі зібраних у справі доказів, в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюб з ОСОБА_2, який було розірвано 13.02.2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 8).

Від шлюбу з відповідачем народилася донька - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Як вбачається із Свідоцтва про народження (а.с. 3), батьками дитини є сторони спору.

Дитина проживає разом з матір'ю в АДРЕСА_1, що підтверджується даними в довідці виданою Липовецькою міською радою Вінницької області (а.с. 5).

З довідки Вінницького національного аграрного університету (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_3 навчається на 3 курсі денного відділення з 01.09.2015 року, термін навчання - до 31.08.2016 року.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 199 СК України).

Відповідно до ст. 199 ч.3 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Враховуючи те, що дочка проживає разом з позивачем, а також те, що вона навчається, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як слідує зі змісту ст. 200 ч.1 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини в запропонованому позивачем розмірі.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 10, 57-60, 88, 158 ч.2, 174 ч.4, 208, 209, 212-215, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) на утримання доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 02.11.2015 року і до закінчення ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) навчання, тобто до 31.08.2016 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.І. Стадник