Справа № 159/4833/15-ц
Провадження № 2/159/1383/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 20 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Банк звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 25.02.2015 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № АУ2-7549-Ф/15-ШУ про приєднання до публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків (далі - Договір). Відповідно до вказаного Договору: п.6.4. Клієнт погоджується з тим, що зазначена в п. 6.3. цього Договору заборгованість має бути погашена в день її виникнення: по «Ощадному» рахунку в іноземній валюті за рахунок залишку коштів на «Ощадному» рахунку в іноземній валюті, в тому числі суми в банку, та/або надходження коштів на «Ощадний» рахунок Клієнта в іноземній валюті у порядку, передбаченому Договором; по «Ощадному» рахунку в національній валюті України за рахунок залишку коштів на «Ощадному» рахунку в національній валюті України, в тому числі суми в банку, та/або надходження коштів на «Ощадний» рахунок в національній валюті України Клієнта у порядку, передбаченому Договором. Клієнт погоджується з тим, що у разі відсутності залишку коштів на «Ощадному» рахунку в національній валюті України та/або ненадходження коштів на «Ощадний» рахунок Клієнта в національній валюті України, погашення заборгованості здійснюється за рахунок кредиту, який виникає на «Ощадному» рахунку Клієнта в національній валюті України в разі неможливості виконання Клієнтом зобов'язань за цим Договором за рахунок власних коштів (далі та по тексту - Овердрафт (кредит)). п.6.5. в разі непогашення Овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за Овердрафтом (кредитом) визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості. п.6.6. на суму простроченої заборгованості за Овердрафтом (кредитом) Банк нараховує проценти у валюті Овердрафту (кредиту) за фактичний строк використання Клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «Ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього Договору, виходячи з тарифів даного Договору (36,0%), починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365/366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти. п.6.7. Клієнт зобов'язується сплатити проценти, нараховані Банком на суму простроченої заборгованості за Овердрафтом (кредитом) відповідно до п. 6.6. цього Договору у розмірі, визначеному у тарифах Банку. Банк посилається на положення ст. 530 та 1049 ЦК України, при цьому вказує, що Банк виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі. Факт користування Відповідачем овердрафтом підтверджується випискою за Договором. Станом на 15.04.2015 - року сума заборгованості Відповідача перед Банком за Договором становить 54 484,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків в сумі 54 484,62 грн., та понесені судові витрати в сумі 544,85 грн.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні. Свою позицію він мотивував тим, що він звернувся до установи Банку з питанням, чи можуть вони відкрити рахунок для того, щоб він міг вносити кошти, а за межами України їх використовувати. Представник Банку запевнив, що у них існує така послуга, тому йому надали заяву, яку він підписав. Зі слів представника Банку він зрозумів, що Банк відкриває йому рахунок на який він буде накопичувати свої кошти, Банк має право користуватися цими коштами і за це буде сплачувати йому відсотки. Коли він забажає за кордоном зняти кошти, то це він може зробити у будь-який час та у сумі, яка є на його рахунку. Його задовольняли такі умови. Про те, що він повинен платити Банку якісь кошти, представник Банку нічого не казав і у підписаній заяві він нічого подібного не читав. Про те, що умови користування рахунком були опубліковані у газеті він нічого не знав і йому про це ніхто не казав, про даний факт він дізнався тільки при отриманні позовної заяви, де був додаток з газети. Він заперечує, що був повідомлений про необхідність оплати послуг Банку, оскільки вважав, що Банк буде користуватися його коштами і з цього буде мати свій зиск. Він не просив банк надавати свої кошти чи купувати для нього валюту на суму більшу його вкладу. Він звертався до Банку після отримання позовної заяви, там йому пояснили, що сума позову складається із різниці курсу валют. Він не погоджується з таким твердженням, оскільки вважає, що банк не довів, що надав йому послуги на зазначену у позові суму чи надав свої кошти, які його заявою не обумовлені, або діяв у спосіб ними необумовлений.

Зважаючи на позиції позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 25.02.2015 року Банк відкрив рахунок ОСОБА_1, згідно заяви-анкети № AY2-7549-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків. Згідно даної заяви ОСОБА_1 просить відкрити йому «Ощадний» рахунок на умовах тарифного плану «Pro-запас+» з наступними параметрами: він надає власні заощадження у національній валюті - гривня, із щомісячним оборотом до 50 (п'ятдесят) тисяч гривень, а Банк надає послуги з розрахунково-касового обслуговування.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», розрахунково-касове обслуговування є послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення зобов'язань.

Тобто, між Банком та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини зобов'язального характеру.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Суд оцінює, що всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог.

Так, у позовній заяві позивачем не зазначено коли і в якій сумі надійшли кошти на рахунок ОСОБА_1, які дії вчинив Банк та яку винагороду повинен за це отримати. Як із змісту позовної заяви, так і з доданих до позову документів не вбачається з яких сум була вирахувана заборгованість і за що саме.

Згідно публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків передбачено, що Банк нараховує проценти за користування залишками коштів Клієнта, повинен був повідомити Клієнта про заборгованість та надати відповідний розрахунок заборгованості, однак дані положення будь-якими доказами не підтверджені, тому в суду відсутні дані про наявність чи відсутність таких дій.

З аналізу Виписки за Договором за період з 25.02. по 15.04.2015 року слідує, що прибуток за договором складає 600 165.13, а видаток складає 653 919.40, однак не зазначено в якій грошовій одиниці та чому видаток перевищує прибуток, чи це є нараховані відсотки чи кошти Клієнта або Банку.

Суд вважає, що Банк діяв у спосіб не передбачений договором, а саме, отримавши кошти від Клієнта у розмірі 600 165.13 гривень, Банк без попередження і узгодження з Клієнтом, фактично надає кредит нестандартний на суму 52 754.27 гривень.

Згідно умов договору Банк має право встановлювати розмір суми коштів, яка має залишатися на «Ощадному» рахунку Клієнта до моменту його закриття для забезпечення оплати Клієнтом наданих Банком послуг. Суду не надано доказів, чи існував такий залишок, чи отримав Банк задоволення своїх вимог за рахунок залишкових коштів Клієнта, як це передбачено Договором.

У своєму позові позивач не зазначає яка сума була внесена відповідачем на відкритий рахунок, на якій підставі ця сума збільшена за обумовлену (50 тис.) у заяві-анкеті, де, в якому розмірі і ким були використані вкладені кошти, які послуги і коли надав Банк.

Не надано суду доказів щодо періоду обрахування заборгованості, чому обрахування заборгованості проведено саме з 25.02. по 15.04.2015 року. Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не містить даних про рух коштів на рахунку, а тільки зазначає суму нестандартного кредиту, що, на думку суду, не може бути достатнім доказом для задоволення позовних вимог.

Як пояснив відповідач у судовому засіданні, що на його звернення до Банку щодо заявлених вимог, йому суму позову пояснили тим, що це є різниця в курсах валют. Суд не приймає до уваги такі твердження, оскільки жодних доказів придбання Банком валюти саме для ОСОБА_1 суду не надано, навіть не зазначено у позові про операції з вкладом відповідача, про курс валют та їх різницю.

Суд вважає недостатнім посилання Банку у позовній заяві на пункти Пропозицій за якими у Банку виникає право вимоги, при цьому не доводячи самої суті цивільно-правових відносин.

При таких обставинах суд приходить до переконання, що позивачем не доведено заявлених позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, С У Д, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий: В. М. Бондар