Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/590/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Фомічова С.Є., Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя , поділ майна подружжя, визнання права на майно.

Позивач зазначив, що 19.09.1998 року зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_2, 14.10.2011 р. цей шлюб за рішенням суду розірвано.

Рішенням виконкому Гайворонської міської ради від 23.04.2003 р. № 181 земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під будівництво.

На цій ділянці за спільні сімейні кошти було збудовано: огорожу, фундамент та стіни підвалу, вольєр вартістю близько 60000 гривень.

Посилаючись на це і необхідність поділити майно, позивач просив визнати спільною сумісною власністю подружжя зазначені об'єкти будівництва, визнати за ОСОБА_2 право власності на ці об'єкти та стягнути з неї на його користь ? вартості цих об'єктів.

У грудні 2014 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог,

просив визнати зазначені об'єкти спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на них, та стягнути на його користь з неї вартість цих об'єктів у сумі 19788 грн. та судові витрати (а.с.107-109).

Рішенням Гайворонського районного суду від 20.01.2015 р. позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, позивач з доводами скарги не погодився.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.1998 року сторони уклали шлюб, який було розірвано 04 жовтня 2011 року за рішенням суду.

Рішенням виконкому Гайворонської міської ради від 23.04.2003 року в період цього шлюбу ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_1 (а.с.37), а 18.06.2004 р. інспекцією ДАБК їй видано дозвіл на виконання будівельних робіт відповідно до проектної документації від 18.06.2004 р. (а.с.38). До цього 17.06.2004 року межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 були винесені за Актом в натурі (а.с.39).

Згідно висновку експерта на зазначеній земельній ділянці знаходиться фундамент та стіни підвалу, споруда вольєру та споруда огорожі (а.с.77-89).

Отже, до цього часу за цільовим призначенням земельна ділянка, яка була виділена ОСОБА_2 повністю не використана, сторони не побудували житловий будинок, не здали його в експлуатацію, а право власності на споруди, які є на цій земельній ділянці не зареєстроване в установленому порядку, про що не заперечують і сторони.

За таких обставин, суд не мав правових підстав визнавати право власності на об'єкти незавершеного будівництва на цій земельній ділянці.

Відповідно до ст.331 ЦК до виникнення права власності на ці об'єкти (майно) існує лише право власності на матеріали, обладнання, тощо, але позивач вимог про визнання права власності не заявляв, вартість матеріалів не оцінював і категорично відмовився від поділу матеріалів, вважаючи, помилково, що всі споруди на земельній ділянці є об'єктами незавершеного будівництва і що саме у судовому порядку може встановлюватися право власності на ці об'єкти.

За таких обставин суд не вправі вийти за межі позовних вимог ОСОБА_3, а тому в задоволенні його позову слід відмовити.

Наведене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом не враховані і роз'яснення, які містяться в п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: