Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2015 Справа №607/5420/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., Матвійчук В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає .

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник позову не визнали, відповідач подав заперечення на позовну заяву в обгрунтування якого зазначив, що твердження позивача про ненадання ним жодної матеріальної допомоги не відповідає дійсності. Він вносить плату за відвідування сином дитячого садка, дитячого гуртка з вивчення англійської мови, недільної підготовчої школи. Крім того, він проводив оплату в сумі 1500 грн. у травні 2015 року на проведення свята випускного в дитячому садку, а також постійно придбаває сину одяг, взуття, іграшки та інші необхідні речі. Позивач жодного разу не зверталася до нього із претензіями щодо неналежного виконання обов»язку щодо утримання дитини. Син зареєстрований та проживає разом із ним, а довідка представлена позивачем про те що дитина проживає із нею є неналежним доказом.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим повторно 04.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1470.

Із довідки №222 від 11.03.2015 року виданої ТОВ «Коменерго - Тернопіль 3» вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 та разом із нею проживає син ОСОБА_3, 2009 року народження.

Із довідки №097 від 15.06.2015 року виданої ОСББ «Котляревського, 13» вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає із сином ОСОБА_3, 2009 року народження у квартирі АДРЕСА_1, що додатково стверджується копією будинкової книги .

Довідкою «Коменерго - Тернопіль 3» від 30.07.2015 року стверджується, що ОСОБА_3, 2009 року народження проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 згідно Акту від 30.07.2015 р. та свідчень сусідів.

Крім того, із довідки №350 Поліклінічного відділення Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні вбачається, що ОСОБА_3, 2009 року народження проживає АДРЕСА_3 та обслуговується дільничним педіатром даної поліклініки.

Свідки ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що дитина дуже часто перебуває вдома у відповідача за адресою: АДРЕСА_4 та він піклується про нього .

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які приходяться батьками позивача, у судовому засіданні показали, що дитина проживає із матір»ю по АДРЕСА_5, а батька відвідує зазвичай у вихідні дні.

Заявами на договірне списання та меморіальними ордерами ( арк.25-34) стверджується, що відповідачем ОСОБА_2 вносилася батьківська плата за відвідування сином ОСОБА_3 дитячого садка №25 .

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини.

За таких обставин, суд в межах розумності та справедливості, враховуючи норми Сімейного кодексу України, враховуючи той факт, що відповідач частково бере участь в утриманні дитини вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи із 30.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття та в дохід держави 243.60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.51 Конституції України, ст. ст.180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_6 ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_7, ідентифікаційний код: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку починаючи із 30.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.