Справа № 521/8300/15-ц
провадження № 2/521/3945/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В Малиновський районний суд м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада про встановлення факту належності документу, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 20.12.2014 р. № 3-19.70 посвідченого в 7-й Держноткоторі м. Одеси державним нотаріусом ОСОБА_3 вона та відповідач частково прийняли спадщину у вигляді по 1/2 частці житлового будинку з житловими спорудами № 9 по вул. Квітневій (вул. Апрельська) в м. Одесі.Оригінал державного акт серії ЯБ № 295658 від 13 січня 2006-року на право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку втрачено. На все майно спадкодавця у рівних частках на користь позивачки та відповідача - ОСОБА_4 було складено заповіт зареєстрований у реєстрі № 3-1647 та посвідчений державним нотаріусом Л. ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4 позивач та відповідач звернулись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але отримали відмову, так як ними не був наданий оригінал Державного акту про право власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, позивач була вимушена звернутися до суду з вище зазначеним позовом.

В процесі розгляду справи представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залишення частини вимог без розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги, щодо встановлення факту належності документу, визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом залишено без розгляду.

Позивач надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, на обґрунтування яких посилався на обставини, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи до суду не зявився про час і дату був повідомлений належним чином.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до якого за змістом частини

четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд приймає визнання позову відповідачем і задовольняє позов, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 61. ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ № 295658, виданого на підставі рішення виконкому Одеської міської ради від 02.12.1994 року № 1093. зареєстрованої в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 від 13.01.2006 року, ОСОБА_4Ж є власником земельної ділянки площею 0.0571 га з цільовим призначенням- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно заповіту, 6.10.2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт зареєстрований у реєстрі за № 3-1647,посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по ? частці., а саме спадщину, що складається з: житлового будинку з надвірними спорудами під № 9 А" (девятим "А), розташованого в м.Одесі по вулиці Квітневій (вулиця Апрельська). Цей житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за згоном, виданого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори -26.01.1971 за реєстровим № 1-409, право власності на який зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 02.02.1971, в книзі 60, на стор.7, під реєстровим № (3) 6986. Житловий будинок складається в цілому з одного житлового будинку під літерою «А», загальною житловою площею 35,0 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Б» - вбиральня, «В» - сарай, «Г» - погріб, І - мостіння,№ 1-4.- огородження, розташованих на земельній ділянці площею 0,0571 га, кадастровий номр :53:019:0002, яка знаходиться у приватній власності та земельну ділянку, площею 0.0571 та, яка розташована за адресою: м. Одеса, пул. Квітнева. 9-А.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД 376757, актовий запис № 5159, виданого 15.05.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у місті Одесі, 14 травня 2014 року ОСОБА_4 померла

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після померлої, та отримиав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.12.2014 року, згідно якого вони стали власниками спадкового майна після померлої ОСОБА_4, а саме, житлового будинку з надвірними спорудами під № 9 А" (девятим "А), розташованого в м.Одесі по вулиці Квітневій (вулиця Апрельська). Цей житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за згоном, виданого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори -26.01.1971 за реєстровим № 1-409, право власності на який зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 02.02.1971, в книзі 60, на стор.7, під реєстровим № (3) 6986. Житловий будинок складається в цілому з одного житлового будинку під літерою «А», загальною житловою площею 35,0 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Б» - вбиральня, «В» - сарай, «Г» - погріб, І - мостіння,№ 1-4.- огородження, розташованих на земельній ділянці площею 0,0571 га, кадастровий номр :53:019:0002 по ? частці кожному.

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею, 0.0571 та, яка розташована за адресою: м. Одеса, пул. Квітнева. 9-А., державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 до ОСОБА_6 у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту про право власності на спірну земельну ділянку.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка, площею 0,0571 га. яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Квітнева. 9-А. що належала ОСОБА_4, яка померла «14" травня 2014 року на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення виконкому Одеської міської ради від 02.12.1994 року № 1093 зареєстрованої в Книзі записів

реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 від 13.01.2006 року, яку було передано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до вимог діючого законодавства свідоцтво про право на спадщину видається за наявністю у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей (ст.ст. 42. 68 Закону України «Про нотаріат»), п. 4.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно п. 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видасться свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (п. 4.15 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно - п. 4.20. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України « про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Однак,згідно положень ст.ст. 1217,1223,1234,1236, 1296 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування мають право спадкоємці, які прийняли спадщину; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, їз збереженням її цільового призначення.

Відпоідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), дло інших осбі (спадкоємців).

Згідно положень ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права влсності на земельні ділянки на підставі, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини;) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Враховуючи положення вищезазначених норм цивільнорго і земельного законодавства України, суд дійшов висновку, що відсутність у спадкодавця ОСОБА_1 оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, не позбавляє права спадкоємця за заповітом- позивача ОСОБА_1 на визнання за нею права власності на ? частку спадкової земельної ділянки, тому у суду є підстави задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставіст. ст. 1216,1217,1223,1234,1236, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності у порядку успадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки № 9-А по вул. Квітневій (вул. Апрельська) в м. Одесі, площею 0,0571 га, яка належала ОСОБА_4. померлій 14 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ