АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/3142/11 Суддя доповідач Хорошевський О.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Хорошевського О.М.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Липецького відділу міліції ГУМВС України в Харківській області, Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення порушеного права; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення права , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2009 року виділено в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Після доповнення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили визнати недійсною та зобовязати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Липецького відділу у Харківському районі ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1, здійснену 02 липня 2001 року; визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, та зобовязати ВГІРФО Липецького відділу у Харківському районі ГУМВС України в Харківській області скасувати реєстрацію ОСОБА_3 у зазначеній квартирі.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що власниками квартири, щодо користування якою виник спір, є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

У серпні 2009 року позивачем стало відомо, що у зазначеній квартирі зареєстровано сина ОСОБА_3 - ОСОБА_7 Згоду на реєстрацію ОСОБА_7 власники не надавали, у квартирі він ніколи не проживав.

Шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_3 було розірвано у 2009 році. Але ще з 2006 року він у спірній квартирі не проживав, має інше місце проживання у м. Харкові. Поштової кореспонденції він за місцем реєстрації у спірній квартирі не отримує, на диспансерному обліку за місцем реєстрації не перебуває, медичної допомоги не отримує.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3, який діяв у інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, просив встановити порядок користування приміщеннями спірної квартири, виділивши ОСОБА_7 кімнату площею 14,8 кв.м., виділивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлові кімнати площею 11,7 кв.м. та 11,4 кв.м., залишивши у загальному користуванні кухню, коридор, санвузол, ванну кімнату та інші підсобні приміщення. ОСОБА_9 0.0. та ОСОБА_5 і членів їх сімей не чинити перешкод у здійсненні ОСОБА_8 та ОСОБА_3 права користування приміщеннями, виділеними ОСОБА_8

Позов містить посилання на те, що у ОСОБА_8 з матірю та сестрою, які також є співвласниками квартири, не склались відносини. Мати забрала у нього ключі від квартири і він не має можливості нею користуватися.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2011 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і ухвалити нове рішення, визначивши порядок користування спірною квартирою.

Зазначив, що ОСОБА_8 є неповнолітнім і потребує піклування з боку свого батька. Користуватися квартирою, співвласником якої він є, ОСОБА_8 не може, оскільки йому чинять перешкоди інші співвласники.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 0.0. та ОСОБА_5 просять змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши їх позовні вимоги. Зазначили, що ОСОБА_7 ніколи у спірній квартирі не проживав, дозвіл на реєстрацію його у квартирі вони не надавали. ОСОБА_3 більш ніж три роки у квартирі не проживає.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація ОСОБА_7 у спірній квартирі відбулась з дозволу самої ОСОБА_4, а скасування реєстрації з інших підстав позивачі не просили.

ОСОБА_3 є користувачем квартири, оскільки є членом сімї співвласника квартири - ОСОБА_8.

Вимоги про виділення у користування ОСОБА_8 кімнати площею 14,8 кв.м. суд визнав такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що ОСОБА_9 0.0. та ОСОБА_5 заперечували проти їх задоволення, а інших варіантів визначення порядку користування надано не було.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Згідно відповіді начальника СГІРФО Липецького відділу у Харківському районі ГУМВС України в Харківській області №8650 від 10 жовтня 2011 року документи, на підставі яких була оформлена реєстрація ОСОБА_7 за адресою: квартира АДРЕСА_1 з 02.07.2001 року, знищені за спливом терміну зберігання.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не доведено, що ОСОБА_7 зареєстровано без їх згоди, а вимог про скасування реєстрації з інших підстав вони не заявляли, судова колегія погоджується з судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні таких вимог.

З наданих суду актів, складених депутатом сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 фактично не користується житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Речей, які б належали ОСОБА_3 у зазначеній квартирі немає, медичної допомоги ОСОБА_3 медичною амбулаторною установою, що обслуговує територію, на якій знаходиться квартира, у 2009 році не надавалось (а.с. 26, 29).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 більше року не користується житлом, в якому зареєстрований, вимоги про визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України, обгрунтовані. Доказів на підтвердження поважності причин відсутності у цьому житлі понад одного року він не надав.

Судом беззаперечно встановлено, що між співвласниками квартири виник спір щодо користування нею. З пояснень ОСОБА_8 вбачається, що він позбавлений можливості користуватися спірною квартирою, оскільки його мати - ОСОБА_4 забрала у нього ключі від вхідної двері квартири і не допускає його у цю квартиру.

За вказаних обставин судова колегія вважає, що визначення порядку користування квартирою є способом захисту порушених прав співвласника і у суду першої інстанції були підстави для задоволення таких вимог.

Щодо визначення кімнати, про виділення якої просив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8, судова колегія бере до уваги, що заперечуючи проти варіанта, запропонованого ОСОБА_3, ОСОБА_9 0.0. та ОСОБА_5 свого варіанта не надали. ОСОБА_5 фактично спірною квартирою не користується, проживає у іншому місці.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що вимоги про визначення порядку користування квартирою і виділення ОСОБА_8 у користування кімнату площею 14,8 кв.м. підлягають задоволенню.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, оскаржуване рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.З ч.І ст.307, п. З ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2011 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_3, заявлені в інтересах ОСОБА_8, задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою 1 будинку 17 по пров. Садовий с. Стрілене Харківського району Харківської області, виділивши у користування ОСОБА_8 кімнату площею 14,8 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кімнати площею 11,7 кв.м. та площею 11.4 кв.м.

В загальному користуванні сторін залишити кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор.

В частині відмови у задоволенні інших позовних вимог рішення залишити без

змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Суддя: