Справа № 589/4129/15-ц
Провадження № 2/589/998/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Сумської обласної ради «Центральна районна аптека № 40»

- про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 30.10.1981 року по 02.03.2015 року вона працювала в комунальному підприємстві Сумської обласної ради «Центральна районна аптека № 40» .

В порушення вимог ст.ст. 116 та 117 КЗпП України відповідач не виплатив позивачу всіх належних їй сум, а саме: заробітну плату за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 4 419 грн 20 к., тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду у сумі 2 000 грн, оскільки вона була вимушена просити гроші у своїх близьких, вона страждала з цього приводу, їй було соромно.

В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд прийшов до наступного висновку:

Записами в трудовій книжці підтверджується, що позивач працювала з 30.10.1981 року фармацевтом, а з 09.12.2014 року товарознавцем аптеки № 57 смт. Вороніж, що є структурним підрозділом КП «Центральна районна аптека № 40». 02.03.2015 року позивач звільнилась з роботи. (а.с. 8)

З довідки № 96 від 12.06.2015 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 становить 4 419 грн 20 к. (а.с. 3)

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Доказів сплати вказаної заборгованості суду відповідач не надав та в цій частині позов визнає тому вимога позивача про стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач просить стягнути на її користь компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку по день фактичного розрахунку. Тобто фактично позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно довідки № 127 від 07.09.2015 р. середньоденна заробітна плата позивачки складає 48 грн 09 к. (а.с. 16)

Відповідно до п 20. постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Факт накладення державним виконавцем арешту на майно відповідача (а.с. 20-23) не має правового значення для вирішення спору, так як законодавством не передбачено такої підстави для звільнення роботодавця від відповідальності перед працівником за порушення трудових прав.

Посилання на тяжкий фінансовий стан відповідача також не приймається судом, оскільки пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Обрахування середнього заробітку здійснюється згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати».

Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає: 48 грн 08 коп. (середньоденний заробіток) х 147 (кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2015 р. по 06.10.2015 р.) = 7 067 грн 76 к.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що відповідач порушив трудові права позивачки, що в будь-якому випадку викликає моральні страждання та потребує додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки особі доводиться враховувати відсутність коштів, які вона законно сподівалась отримати, викликає почуття невпевненості щодо можливості забезпечити себе та родину.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що позивачці призначена пенсія за вислугу років (а.с. 8), а отже вона не була позбавлена засобів до існування.

Виходячи з вищезазначеного, розмір моральної шкоди в сумі 2 000 грн. суд знаходить завищеним, таким, що не відповідає обставинам справи та доказам щодо фактично заподіяної моральної шкоди, тому розмір заподіяної моральної шкоди позивачу суд визначає у сумі 500 грн.

Таким чином з відповідача по справі на користь позивача підлягає стягненню загалом 4 419,2 + 7 067,76 + 500 = 11 986,96 грн

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог (100 % - задоволених вимог про стягнення заборгованості, середнього заробітку та 25 %- вимоги про відшкодування моральної шкоди) - 304,5 грн судового збору (243,6 + 60,9).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства Сумської обласної ради «Центральна районна аптека № 40» () на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату у сумі 4 419 грн 20 к., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.03.2015 року по 06.10.2015 року в сумі 7 067 грн 76 к. з наступним утриманням з даних сум належних податків та зборів, та моральну шкоду в сумі 500 грн, разом визначивши до стягнення 11 986 грн 96 к.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства Сумської обласної ради «Центральна районна аптека № 40» () на користь держави судовий збір в сумі 304 грн 50 к.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2