Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа Шевченківський відділ у м.Запоріжжі управління державної міграційної служби України,про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 28.09.2015 р.ОСОБА_3та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,вона є власником квартири 44 в житловому будинку 12 по вул.Мікояна в м.Запоріжжі.

Відповідач ОСОБА_2являється членом сім*ї колишніх власників цієї квартири ОСОБА_4та ОСОБА_5,був зареєстрований у вказаній квартирі як співвласник,проте з 05.08.2014 р.фактично у ній не проживає,виїхав за межі України.

Посилаючись на те,що відповідач ОСОБА_2не є членом її сім*ї або близьким родичем, реєстрація його проживання у спірній квартирі порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,відповідач не виконав домовленість добровільно припинити реєстрацію проживання у квартирі,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.391 ЦК України,визнати відповідача ОСОБА_2втратившим право користування спірною квартирою,зобов*язати Шевченківський відділ у м.Запоріжжі управління державної міграційної служби України зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі,в якій наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду за закінчення терміну зберігання.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору купівлі-продажу квартири,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 О.Г.28.09.2015 р.за р№ 755 та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.09.2015 р.за р№ 11367239,ОСОБА_1Б.є власником квартири 44 в житловому будинку 12 по вул.Мікояна в м.Запоріжжі.

З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на спірну квартиру у встановлений законом спосіб та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які відповідач нічим не спростував.

На час укладання договору купівлі-продажу,в квартирі з 2007 р.був зареєстрований відповідач ОСОБА_2,що підтверджено довідкою від 08.10.2015 р.Центру обслуговування абонентів № 3,реєстрація відповідача була проведена як співвласника спірної квартири.

На теперішній час між ОСОБА_2та власником житла ОСОБА_1сімейні стосунки відсутні,згоди на його реєстрацію новий власник житла не надавала.

Відповідно до ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.383 ЦК України,власник житлового будинку,квартири, має право використовувати приміщення для власного проживання,проживання членів його сім*ї або інших осіб.

Згідно вказаних правових норм,які регулюють об*єм житлових прав власника,слідує,що право власника будинку(квартирі) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Оскільки закон не передбачає переходу прав і обов*язків в частині збереження права користування житлом колишнього власника у випадку зміни власника будинку(квартири),суд дійшов висновку,що відповідач ОСОБА_2внаслідок припинення його права власності на спірну квартиру після її продажу,втратив право користування житловим приміщенням зазначеної квартири.

Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час її судового розгляду.

Відповідно до ст.391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірною квартирою відповідачем відсутні,його реєстрація у квартирі без згоди нового власника створює перешкоди ОСОБА_1для користування та розпорядження власністю.

Вирішуючи питання про зобовязання Шевченківського відділу у м.Запоріжжі управління державної міграційної служби України зняти відповідача з реєстрації в спірному будинку, суд дійшов висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають,оскільки заявлені до особи,яка не залучена відповідачем до участі у справі та виходячи з наступного.

Згідно ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст.119 ЦПК України.

Як передбачено ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як передбачено ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як розяснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції»суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги в частині зобовязання зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6заявлені до особи,яка не відповідачем у справі.

Крім того, на час звернення до суду з такими вимогами позивач не зазначив в позові та не обґрунтував з посиланням на докази наявність з боку компетентних державних органів порушень його прав у вигляді бездіяльності чи неправомірних дій і не обґрунтував наявність спору з цього предмету, оскільки наявність судового рішення про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття її з реєстрації.

Також суд звертає увагу на те, що дії зі зняття з реєстрації фізичних осіб в житловому приміщенні здійснюються за заявою уповноваженої особи, у разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації фізичних осіб, зареєстрованих в житловому приміщенні, на підставі звернення особи, такі дії оскаржуються в порядку, встановленому КАС України.

Тому вимоги позивача про зобовязання компетентних органів вчиняти певні дії не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст.156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко