Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної служби геології та надр України, державного підприємства «Бурштин України» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до Державної служби геології та надр України, державного підприємства «Бурштин України» (далі - ДП «Бурштин України») про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований тим, що 12 березня 2012 року між Державною службою геології та надр України та ним було укладено контракт № 08, відповідно до якого він призначений на посаду директора ДП «Бурштин України» терміном на три роки, тобто до 11 березня 2015 року. Наказом Державної служби геології та надр України від 05 червня 2014 року його звільнено із займаної посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Зазначав, що його звільнення із займаної посади є незаконним, оскільки він завжди дотримувався трудової дисципліни, вчасно та у повному обсязі виконував обов'язки, покладені на нього контрактом, що підтверджується, зокрема, відсутністю дисциплінарних стягнень та зауважень з боку керівництва. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 липня 2014 року, яке набуло законної сили, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, його було звільнено в період непрацездатності та з порушенням строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив визнати незаконним його звільнення на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, поновити на посаді директора ДП «Бурштин України» та стягнути з ДП «Бурштин України» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору можуть встановлюватись угодою сторін.

Обов'язковість контрактної форми трудового договору із керівником державного підприємства передбачається Законом України «Про управління об'єктами державної власності».

Виходячи із особливостей зазначеної форми трудового договору при укладенні контракту законом надано право сторонам самостійно встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Судами встановлено, що 12 березня 2012 року між Державною службою геології та надр України та ОСОБА_3 було укладено контракт № 08, відповідно до якого він призначений на посаду директора ДП «Бурштин України» терміном на три роки, тобто до 11 березня 2015 року.

Відповідно до п. 2.3.1. контракту керівник зобов'язаний формувати структуру підприємства та розробляти штатний розпис за погодженням із органом управління майном; п. 2.3.2. контракту зобов'язує керівника погоджувати призначення на посаду та звільнення з посади заступників директора підприємства, директорів за направленістю діяльності підприємства (комерційний директор, директор з персоналу тощо), керівників відокремлених підрозділів підприємства та головних спеціалістів (головного бухгалтера, головного інженера тощо) з органом управління майном.

Пунктом 7.4. контракту визначаються додаткові підстави розірвання трудового договору із позивачем, якими зокрема є: систематичне невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом (п. 7.4.1.); одноразове грубе порушення керівником законодавства або обов'язків, що передбачені даним контрактом, внаслідок чого для підприємства настали значні негативні наслідки (завдані збитки, сплачено штрафи, постраждала ділова репутація тощо) (п. 7.4.2.); невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати (п. 7.4.4.); недотримання керівником фінансового або бюджетного законодавства, а також незабезпечення виконання в установлені строки законних вимог органів державної контрольно-ревізійної служби (п. 7.4.8.).

Положення п. п. 2.11.-2.15 контракту визначають, що на підставі матеріалів про порушення керівником обов'язків, передбачених цим контрактом, що надійшли до органу управління майном, та результатами їхнього розгляду, наказом керівника органу управління майном створюється комісія для перевірки факту зазначених порушень.

На підставі відповідного наказу керівника органу управління майном комісія проводить перевірку факту порушення керівництвом обов'язків, передбачених цим контрактом, а саме: здійснює перевірку фактів, викладених у матеріалах; встановлює перелік та порядок дій у перевірці; визначає термін проведення перевірки.

Орган управління майном має право відсторонити керівника від виконання повноважень на час проведення перевірки та призначає особу, яка тимчасово виконуватиме обов'язки керівника.

Після закінчення перевірки комісія готує висновки щодо проведеної перевірки та подає зазначені документи керівнику органу управління майном.

За результатами розгляду матеріалів, поданих комісією, керівник органу управління майном приймає рішення про притягнення керівника до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Наказом Державної служби геології та надр України від 26 березня 2014 року № 37-К ОСОБА_3 відсторонено від виконання повноважень директора ДП «Бурштин України» на термін до закінчення перевірки. Підстава: доповідна записка головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції Держгеонадр України ОСОБА_5 від 26 березня 2014 року (Т. 1, а. с. 120).

Наказом Державної служби геології та надр України від 05 червня 2014 року № 70-К його звільнено із займаної посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин п. п. 2.3.1., 2.3.2. контракту № 08 від 12 березня 2012 року, недотриманням фінансового законодавства та відповідно до підпунктів 7.4.1, 7.4.2, 7.4.4., 7.4.8. контракту.

На обґрунтування висновків щодо правомірності звільнення позивача із роботи суди послалися на довідку про результати перевірки інформації, одержаної від фізичної особи ОСОБА_6 про корупційні правопорушення директора ДП «Бурштин України» від 09 квітня 2014 року, в якій зазначається, що за результатами перевірки встановлено, що ДП «Бурштин України» проводилися роботи із пошуку та пошуково-оцінювальні роботи бурштину на Бережанській дільниці Володимиревецького бурштиноносного району на підставі договору від 17 квітня 2012 року, укладеного з Держгеонадра України, за державні кошти. Роботи проведені з порушенням геологічного завдання, пооб'єктного плану геологорозвідувальних робіт підприємства на 2012 рік, а саме: не виконано у повному обсязі пооб'єктний план геологорозвідувальних робіт підприємства на 2012 рік, але витрачено кошти, передбачені на ці роботи в повному обсязі. Також встановлено, що господарські операції з поставки виробів з бурштину на суму 10 843, 64 грн на користь ТОВ «КЮФ «Максаліна» відповідно до договору від 16 грудня 2013 року № 294 не підтверджені належними первинними документами (видатковими накладними). Крім того, встановлено відсутність дій з боку керівництва ДП «Бурштин України», спрямованих на погашення дебіторської заборгованості на загальну суму 14046, 65 грн. Також, перевіркою встановлено, що позивачем безоплатно отримано продукцію на загальну суму 78 668, 40 грн, а саме: на підставі накладних на внутрішнє переміщення позивачем отримано продукцію у 2013 році на загальну суму 40 140, 36 грн, на час здійснення перевірки продукція позивачем не повернута, станом на початок 2013 року ОСОБА_3 має дебіторську заборгованість перед підприємством у сумі 38 528, 04 грн. Встановлено, що ДП «Бурштин України» було подано неправдиві дані бухгалтерського обліку підприємства та фінансової звітності: наявні розбіжності між даними Балансу (Звіту про фінансовий стан) за 2013 рік та записами у Головній книзі за 2013 рік .

На підставі доданих відповідачем до матеріалів справи наказів суди дійшли висновку про те, що під час перебування на посаді директора підприємства позивач допускав призначення та звільнення без погодження з Держгеонадрами України працівників на посади, щодо призначення та звільнення яких необхідне таке погодження.

Крім того зазначено, що відсутність у діях ОСОБА_3 щодо несвоєчасної виплати заробітної плати складу адміністративного правопорушення не спростовує факту невиплати заробітної плати у першочерговому порядку у період із січня по березень 2014 року, що встановлено актом перевірки Територіальної інспекції з питань праці у Рівненській області від 29 травня 2014 року № 17-02-006/0030 .

Висновки судів про дотримання порядку розірвання контракту із позивачем та наявності підстав, передбачених контрактом, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні обставин справи із належною оцінкою здобутих доказів.

Норми матеріального права судами застосовано правильно, порушень процесуального закону не вбачається.

Враховуючи те, що трудові відносини припинено із позивачем з підстав, встановлених у контракті та не передбачених нормами трудового законодавства, правильними є висновки про те, що на правовідносини сторін у такому випадку не поширюються норми ст. ч. 3 ст. 40, ст. ст. 147-149 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 висновків судів про те, що він у неповній мірі виконував передбачені контрактом обов»язки, не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

В.О. Савченко