АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору на туристичне обслуговування № 1470 від 11 квітня 2014 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2, який діяв від імені та за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел», позивач придбала комплекс туристичних послуг, а саме: подорож тривалістю з 28.04.2014 року по 05.05.2014 року для двох дорослих та дитини за маршрутом Дніпропетровськ-Ларнака із проживанням у готелі King Evelthon 5 * вартістю 32 080 грн. Однак умови відпочинку взагалі не відповідали заявленим умовам та стандартам, а умови для проживання у готелі були небезпечними для життя. Не дивлячись на неодноразові скарги позивача, турагент в повному обсязі проігнорував всі претензії.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти у сумі 32 080 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року позовні вимоги позивача задоволені частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в сумі 32 080 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору на туристичне обслуговування № 1470 від 11 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, який діяв від імені та за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел», позивач придбала комплекс туристичних послуг, а саме: подорож тривалістю з 28 квітня 2014 року по 05 травня 2014 року (7 ночей) для двох дорослих та дитини 7 років за маршрутом Дніпропетровськ-Ларнака із проживанням у готелі King Evelthon 5* із проживанням у номері Standart SV Water Park Tickets вартістю 32 080 грн.

Грошові кошти за придбану путівку були в повному обсязі сплачені позивачем на користь турагента, що підтверджується копією квитанції № 41238.175.1 від 11 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що позивач була проінформована, а сторонами було погоджено, що позивач та її родина відповідно до туристичної путівки будуть проживати у готелі King Evelthon 5* у номері Standart SV Water Park Tickets (2+1 (2-13.99). Позивач обрав вказаний номер і готель, керуючись такими його якостями, про які його повідомив турагент: наявність аквапарку для розваг дитини, розвинута інфраструктура (ресторани, спа), висока якість та безпечність умов проживання.

Встановлено, що умови відпочинку, які отримали позивач та її родина взагалі не відповідали заявленим умовам та стандартам, умови для проживання у готелі були небезпечними для життя, адже готель виявився недобудованим, фактично на стадії будівництва, інфраструктура відсутня взагалі, все засмічено будівельним сміттям, із стін стирчала електропроводка, у басейні траплялося бите скло.

Одразу по приїзду позивач неодноразово зверталась до турагента із проханням надати їм інше житло, аналогічне за якістю, адже отримане ними взагалі було непридатне.

Не дивлячись на неодноразові скарги позивача, турагент в повному обсязі проігнорував всі претензії, не вжив будь-яких заходів для усунення недоліків в умовах проживання позивача з родиною, не відреагував і на претензії, які позивач надсилала на адресу турагента та туроператора щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, всупереч п. 3.1.3. Договору на туристичне обслуговування № 1470 від 11 квітня 2014 року, ані туроператор, ані турагент у встановлений строк не повідомили позивача про суттєву зміну умов проживання у готелі, та, відповідно, не надали позивачу можливість відмовитись від путівки, яка не задовольняла її потреби.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми сплаченої путівки у розмірі 32080 грн., суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 24, ч. 2 ст. 30, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про туризм», ст. 10, 22, ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також посилався на підтверджений факт неналежного виконання відповідачами своїх зобовязань.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань.

Однак, з таким висновком суду не можна погодитися в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору про туристичне обслуговування від 11.04.2014 року за № 1470 між ОСОБА_3 та ТОВ «Ньюз Тревел», від імені та за дорученням якого діяла ФОП ОСОБА_2, позивач придбала комплекс туристичних послуг.

На виконання вищезазначеного договору ФОП ОСОБА_2 виконав вимоги такого договору, ознайомивши позивачку з умовами туру та проживання у готелі King Evelthon 5* у номері Standart SV Water Park Tickets (2+1 (2-13.99).

Виходячи з того, що за предметом агентського договору ФОП ОСОБА_2 діяв від імені ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі саме агентського договору, а також те, що ФОП ОСОБА_2 не має права надавати туристичні послуги, адже останній не є туроператором, в розумінні ст. 5 ЗУ «Про туризм», у зв'язку з тим, що саме туроператор через дії працівника туроператора зобов'язання не було виконане (у встановлений строк не повідомлено позивача про суттєву зміну умов проживання з метою надання позивачу можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування) шкода має бути відшкодована саме виконавцем, тобто туроператором.

Судом першої інстанції взагалі не встановлювались обставини заподіяння безпосереднього ФОП ОСОБА_2 майнової (збитків) та немайнової (моральної) шкоди, а саме перелік невиконаних за договором обов'язків, які саме ФОП ОСОБА_2 мав виконати та наслідків невиконання таких обов'язків, встановивши причинно-наслідковий зв'язок між незаконними діями (бездіяльністю) ФОП ОСОБА_2 та позивача.

Підставами для солідарної відповідальності з відшкодування майнової шкоди, передбачені ч. 1 ст. 1190 ЦК України, відповідно до якої «Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.»

Отже, для того, щоб на відповідачів покласти солідарну відповідальність за дії або бездіяльність останніх, суд зобов'язаний був встановити обставини спільності таких дій (бездіяльності) у відповідачів та перелік відповідних дій, які не були вчинені. Виходячи з того, що зобов'язання між сторонами було договірним, адже виникло на підставі договору, спільність дій мало визначатися через зобов'язання, в якому беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників (ст. 540 ЦК України) або солідарне зобов'язання (ст. 541 ЦК України). В даному випадку, наявність множинності на стороні Виконавця послуг і невиконання (неналежне виконання) зобов'язання створили б передумови для солідарної відповідальності.

Виходячи з того, що туристичний агент реалізує туристичний продукт туроператора, здійснюючи посередницьку діяльність, від імені такого туроператора, у виниклому договірному зобов'язані сторонами договору є турист та туроператор.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ГК України «Комерційний агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, заподіяну суб'єкту, якого він представляє, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків, якщо інше не передбачено агентським договором.».

Виходячи з вищезазначеного ФОП ОСОБА_2 не вчинялося незаконних дій (бездіяльності) щодо споживача туристичних послуг і стягнення матеріальної та моральної шкоди з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки є необґрунтованим.

Також, ТОВ «Ньюз Тревел» зобов'язаний був завчасно повідомити ФОП ОСОБА_2 та споживача (позивача) про зміну умов проживання, що стало наслідком ненадання туроператором послуг та спричинення збитків позивачу, а тому ФОП ОСОБА_2 вважається таким, який виконав власні обов'язки, передбачені агентським договором та договором на туристичне обслуговування.

Щодо відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем наявності моральної шкоди та факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитків, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015року в частині солідарного стягнення грошових коштів з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4