пр. № 2/759/7043/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Борденюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: ОСОБА_3, про визнання правочину удаваним та визнання майна спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1.

Суд вважає за необхідне позовну заяву про визнання правочину удаваним та визнання майна спільною сумісною власністю залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Пунктом 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2013 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що перерахування сум судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

У зв'язку з тим, що позивач не надав підтверджуючих документів ціни позову, не можливо визначити чи в повному обсязі сплачений судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України необхідно зазначити дійсну ціну позову (надати документи які б це підтверджували ціну позову на час звернення до суду, з 01.09.2015 року судовий збір повинен сплачуватись у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4% розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене та те, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову майнового характеру у сумі 6090 грн.

Таким чином, позивач повинен доплатити суму судового збору (надавши оригінал квитанції) в розмірі 5 602,8грн.

Крім того, як вбачається з абзацу другого частини 3 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», у раз коли в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивач крім визнання майна спільною сумісною власністю, просить суд визнати удаваним правочин яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 спірну квартиру. Позивачу необхідно надати суду належні докази сплати судового збору за розгляд немайнової заяви позивача.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись 98, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: ОСОБА_3, про визнання правочину удаваним та визнання майна спільною сумісною власністю - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали, також роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: