Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Банилівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, про стягнення аліментів на утримання дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, інтереси яких представляє ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, Відділ реєстрації актів цивільного стану населення реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції в Чернівецькій області, про оспорювання батьківства, за касаційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні первісного позову Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області (далі - ООП Вижницької РДА Чернівецької області) в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено: виключено відомості про батьківство ОСОБА_6 із актових записів від 01 вересня 1997 року № 41 та від 16 лютого 1999 року № 10 про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вчинених Виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

ОСОБА_6 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування йому понесених витрат під час розгляду справи, а саме: витрат на правову допомогу у сумі 500 грн; витрат, пов'язаних із проїздом, по 2 грн 50 коп.; витрат зі сплати судового збору у сумі 114 грн 70 коп.; витрат за проведення судової експертизи у сумі 4 870 грн 14 коп.; витрат на правову допомогу, за зустрічним позовом.

Додатковим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2015 року задоволено частково заяву ОСОБА_6

Доповнено резолютивну частину рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2014 року висновками про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 4 870 грн 14 коп. витрат за проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»; стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 243 грн 60 коп. судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково, скасовано додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2015 року і ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_6 по 2 556 грн 87 коп. із кожного судових витрат.

У касаційній скарзі заступник прокурора Чернівецької області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат.

Проте рішення апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 1 ст. 220 ЦПК України установлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, під час ухвалення 09 жовтня 2014 року рішення у справі судом першої інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 судових витрат, оскільки ОСОБА_9 не є відповідачем у справі, а як опікун представляла в суді інтереси відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому судові витрати на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню саме з відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак із вказаним висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Статтею 39 ЦПК України установлено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Виходячи із вищевикладеного, помилковим є висновок апеляційного суду про стягнення із неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судового збору.

Так, поза увагою й відповідною правовою оцінкою апеляційного суду залишилася та обставина, що станом на час ухвалення рішення у справі - 20 травня 2015 року - відповідачі: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не досягли повноліття, а їхні інтереси у справі представляв опікун ОСОБА_9

Оскільки апеляційний суд порушив норми процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак