Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванківці», про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванківці», про визнання недійсним (нікчемним) державного акта на право приватної власності на землю, визнання недійсним (нікчемним) договору оренди земельної ділянки

за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванківці» (далі - ТОВ «Агрофірма «Іванківці»), про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації.

На обґрунтування вимог зазначала, що на підставі розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) членам колишніх КСП «Жовтень», «КСП «Заповіт Леніна», КСП «Перемога», АТ «Україна» та КСП ім. Шевченка» вона отримала у власність із земель колишнього КСП ім. Шевченка земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 5, 12 га на території Іванковецької сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_1), на яку 26 серпня 2002 року їй видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. За договором оренди від 23 серпня 2005 року вона передала спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма «Іванківці».

Разом з тим, із позову ОСОБА_4 до ТОВ «Агрофірма «Іванківці» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, відшкодування майнової та моральної шкоди стало відомо, що на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 5, 12 га на території Іванковецької сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_1) видано інший державний акт на право приватної власності серії НОМЕР_4 від 26 серпня 2003 року на ім'я ОСОБА_6, у якому підставою видачі вказано розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р. Вказаним розпорядженням ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку НОМЕР_5 площею 4, 05 га, а не земельну ділянку № НОМЕР_3, тобто державний акт видано ОСОБА_6 із порушенням вимог закону, а ОСОБА_4 оформила право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на земельну ділянку № НОМЕР_3, що до складу спадщини не увійшла, оскільки спадкодавцеві не належала.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила визнати недійсними державні акти на землю, видані ОСОБА_6 та ОСОБА_4, скасувати їх державну реєстрацію.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, ТОВ «Агрофірма «Іванківці», про визнання недійсним (нікчемним) державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_3, визнання недійсним (нікчемним) договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2005 року. Зазначала, що спірна земельна ділянка виділена її матері - ОСОБА_6 Шляхом виправлень у Книзі реєстрації видачі державних актів ім'я власника змінено на іншу особу.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3, у цій частині ухвалено нове рішення. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 26 серпня 2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_6, скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий на ім'я ОСОБА_4, скасовано його державну реєстрацію. Вирішено питання про судові витрати.

У частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 рішення першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За п. 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної

власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 ЗК України (тут і далі в редакції станом на 24 травня 2002 року) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постановах № 6-319цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-46цс14 від 04 червня 2014 року, № 6-14цс13 від 24 квітня 2013 року, № 6-33цс13 від 22 травня 2013 року, № 6-103цс12 від 26 вересня 2012 року, державні акти на право власності на земельні ділянки на час виникнення спірних відносин визнавалися документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Судами встановлено, що п. 5 розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) членам колишніх КСП «Жовтень», «КСП «Заповіт Леніна», КСП «Перемога», АТ «Україна» та КСП ім. Шевченка» передано у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього КСП ім. Шевченка, розташованих на території Іваковецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам - власникам сертифікатів відповідно до затвердженої схеми поділу та списку 5, що додається.

За вказаним списком 5 ОСОБА_3 (порядковий номер 237) передано земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 5, 12 га на території Іванковецької сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_1), на яку 26 серпня 2002 року їй видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. За договором оренди від 23 серпня 2005 року вона передала спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма «Іванківці».

ОСОБА_6 за порядковим номером 398 у списку 5 передано земельну ділянку НОМЕР_5 площею 4, 05 га. Розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р не оскаржено та не визнано недійсним.

Разом з тим, державний акт на право приватної власності на землю (серії НОМЕР_4 від 26 серпня 2003 року) ОСОБА_6 видано на ту ж земельну ділянку, що й ОСОБА_3 - № НОМЕР_3 площею 5, 12 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Підставою видачі в державному акті вказано розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р.

Після смерті ОСОБА_6 02 березня 2006 року ОСОБА_4 успадкувала спірну земельну ділянку та отримала державний акт про право власності на неї серії НОМЕР_6 від 17 травня 2007 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 видано ОСОБА_6 всупереч розпорядженню Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р, за яким ОСОБА_6 передано земельну ділянку НОМЕР_5, а тому є недійсним. Відповідно у спадщину спірна земельна ділянка ОСОБА_4 не перейшла, що є підставою для визнання недійсним й державного акта серії НОМЕР_6 від 17 травня 2007 року на її ім'я.

Дійсний зміст розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 травня 2002 року № 186-р щодо передачі земельної ділянки № НОМЕР_3 саме ОСОБА_3 апеляційний суд встановив на підставі повного й всебічного дослідження обставин справи із перевіркою їх доказами, які оцінено за правилами ст. 212 ЦПК України

Норми матеріального права застосовано правильно. Порушень процесуального закону не вбачається.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко