Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про захист прав споживача за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01 червня 2012 року уклав із публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі ‒ ПАТ «ВТБ Банк») кредитний договір, в якому містилося третейське застереження. Посилаючись на те, що його не було ознайомлено із регламентом Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків, а також на те, що він був позбавлений права вибору третейського суду, позивач просив визнати зазначене третейське застереження (угоду) недійсним.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. Визнано третейську угоду, викладену у вигляді третейського застереження у п. 8.1 ст. 8 кредитного договору від 01 червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «ВТБ Банк», недійсною.

У касаційній скарзі ПАТ «ВТБ Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов про визнання кредитного договору від 01 червня 2012 року в частині третейського застереження недійсним, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що з 12 березня 2011 року, тобто з дати набрання чинності змін до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (п. 14) існує заборона на розгляд цим судом справ про захист прав споживачів (у тому числі й споживачів послуг банку).

Вказаний висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-64цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М. Фаловська