Ухвала іменем україни
25 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» про відстрочку виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант» (далі - ТОВ «Гарант») звернулося до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року, яким стягнуто з ТОВ «Гарант» на користь ОСОБА_6 заборгованість у сумі 192 930 грн 41 коп. та судові витрати в сумі 1 929 грн 30 коп.

Також заявник зазначав, що ТОВ «Гарант» є сільськогосподарським підприємством, строк виконання рішення припадає на початок весняних посівних робіт, коли витрати підприємства збільшуються та протягом яких підприємство не отримує прибутків. Через дефіцит вільних коштів та скрутне економічне становище заявник не має можливості на даний час виконати рішення суду. Виконання рішення суду може спричинити зупинення діяльності підприємства, у тому числі банкротство.

На підставі наведеного вище ТОВ «Гарант» просило суд відстрочити виконання рішення Згурівського районного суду Київської області

від 30 грудня 2014 року у справі № 365/525/13-ц про стягнення з ТОВ «Гарант» на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 192 930 грн 41 коп. та судових витрат - 1 929 грн 30 коп. на період до 01 жовтня 2015 року.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року у задоволенні заяви ТОВ «Гарант» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано.

Заяву ТОВ «Гарант» задоволено.

Відстрочено виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року у справі № 365/525/13-ц за позовом

ОСОБА_6 до ТОВ «Гарант» про стягнення заборгованості у сумі

192 930 грн 41 коп., судових витрат - 1 929 грн 30 коп. до 01 жовтня

2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Гарант» про відстрочку виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року про стягнення заборгованості з товариства на користь ОСОБА_6, виходив із того, що обставини, що утруднюються виконання рішення суду, передбачені ст. 373 ЦПК України, відсутні.

Апеляційний суд, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та постановивши ухвалу про задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, виходив із того, що наведені заявником обставини, зокрема, що боржник є сільськогосподарським підприємством, має дефіцит коштів на рахунках, отримує дохід лише після збирання та продажу урожаю - у серпні, вересні поточного року, тому дійшов висновку про доцільність відстрочити виконання рішення на строк до 01 жовтня 2015 року.

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 березня 2015 року, стягнуто з ТОВ «Гарант» на користь ОСОБА_6 заборгованість у сумі 192 930 грн 41 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заяви посилався на те, що ТОВ «Гарант» є сільськогосподарським підприємством, строк виконання рішення співпадає з початком весняних посівних робіт, коли витрати підприємства збільшуються та протягом цього часу підприємство не отримує прибутку. Доходи ТОВ «Гарант» отримує лише після збирання і продажу врожаю - у серпні-вересні.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Гарант» є сільськогосподарським підприємством, яке обробляє земельну ділянку площею 1537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Надані до суду першої інстанції докази, а саме договори поставки, видаткові накладні, виписка з рахунку товариства (а. с. 4-80) не свідчать про скрутне становище товариства, а та обставина, що строк виконання рішення співпадає з початку посівних робіт не є відповідно до положень ст. 373 ЦПК України такою, що утруднює виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року.

З огляду на викладене зроблені в ухвалі апеляційного суду висновки про доцільність відстрочення виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2014 року про стягнення заборгованості з товариства на користь ОСОБА_6.є помилковими, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2015 року скасувати, ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська