У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб МихайлоІгорович, публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України», Національний банк України, про встановлення способу і порядку виконання рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Стягнуто з відритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь ОСОБА_4 за договором № 811145/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий вклад для фізичних осіб» від 22 січня 2008 року заборгованість по депозитному вкладу-банківський метал: золото в зливках 999,9 проба номіналом 100 грам в кількості 9 шт., золото в зливках 999,9 проби вагою 40 грам в кількості 1 шт., 5 грамів, які в гривневому еквіваленті 1 065 грн., всього: 940 грам, що складає в гривневому еквіваленті 261 320 грн. та 1 065 грн., а всього: 262 710 грн.

18 листопада 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

було винесено постанови № 22676216 та ВП № 22676812 про відкриття виконавчих проваджень, а 26 листопада 2010 року виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження, за яким ВАТ КБ «Надра» є боржником.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення порядку і способу виконання рішення, яку у подальшому уточнила і просила встановити наступний спосіб та порядок виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року, відповідно до якого зобов'язати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» здійснити купівлю банківських металів (цифровий код літерний 959 XAU) за рахунок переказаних відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 487 844 грн., за виключенням комісії банку, загальною вагою, яка не перевищує 22,86 тройських унцій; зобов'язати відповідних співробітників відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» видати ОСОБА_4 одноразовою операцією через касу ПАТ «Укрексімбанк» банківський метал - золото загальною вагою, що не перевищує 23,79 тройських унцій або 740 грамів, у вигляді штампованих банківських зливків; зобов'язати Національний банк України: списати з кореспондентського рахунку ПАТ КБ «Надра» кошти у національній валюті України у розмірі, достатньому для купівлі Національним банком України банківських металів (цифровий код літерний 959 XAU) відповідно до поданих уповноваженою особою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві документів; здійснити купівлю за рахунок списаних коштів банківських металів (цифровий код літерний 959XAU); перерахувати придбані банківські метали (цифровий код літерний 959 XAU) на поточний рахунок у банківських металах ОСОБА_4, відкритий у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за відповідними реквізитами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, у задоволені заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із постановленням ухвали про задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні судовим рішенням законної сили, воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що постановляючи оскаржувані ухвали суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року немає, оскільки обставини, які б свідчили про неможливість виконання цього рішення відсутні та судове рішення може бути виконане у спосіб, який встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року та ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2012 року, а тому підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 у порядку ст. 373 ЦПК України не встановлено.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують. За таких обставин постановлені ухвали є законними, а тому підлягають залишенню без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана

Колегія суддів: