АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/594/К/15 Ваврушак Н.М.
Категорія № 52 ( ІУ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа виконком Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_6 в свідоцтві про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, записаний її батьком. Із донькою не спілкується, аліменти на її утримання не сплачує, не цікавився її життям, здоров'ям, не приймає участі у її вихованні, взагалі не виконує обов'язків батька. Ніде не працює, вживає алкоголь, веде анти соціальний образ життя. Тому просить суд позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_7.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Вважає, що суд не взяв до уваги, що відповідач не піклується про дитину, не надає ніякої матеріальної допомоги, взагалі не приймає участі у її житті, зловживає алкоголем.

Судом не взято до уваги висновку Жовтневої райради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, не надано оцінку листу начальника Жовтневого РВ КМУ про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків, пояснення свідків.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача ОСОБА_6 в судове засідання, який належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів винної поведінки ОСОБА_6 та свідомого нехтування ним своїх обов'язків по вихованню дитини.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Судом встановлено що, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 квітня 2009 року ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_6 записаний батьком ( а.с.5).

З серпня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мешкають окремо, шлюбних відносин не підтримують.

Висновком служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради від 10 листопада 2014 року, визначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, так як він не виконує батьківські обов'язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя ( а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з пп. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки заяві відповідача написаної особисто, стосовно визнання позовних вимог та його незгоди приймати участь у вихованні та утриманні дитини. ( а.с.27).

Не надано належної оцінки повідомленню начальника Жовтневого РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області про притягнення відповідача ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст..184 КУпАП у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків ( а.с.14).

Судом не взято до уваги пояснення відповідача ОСОБА_6 надані ним особисто Начальнику служби у справах дітей, що матеріально доньку не забезпечує, роботи не має, згодний на позбавлення його батьківських прав. З ним була проведена співбесіда, щодо його батьківського обов'язку ( а.с.12).

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно із розясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги про не взяття до уваги судом першої інстанції Висновок служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради від 10 листопада 2014 року, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Колегія суддів вважає даний висновок таким, що узгоджується із матеріалам справи, є обґрунтованим та належним доказом у справі.

На думку колегії суддів відповідач ОСОБА_6 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, службою у справах дітей надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав та він із цим погоджується, про що надавав особисто неодноразово відповідні заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та відсутність доказів про ухилення відповідача ОСОБА_6 від виконання батьківського обов'язку.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч.3,4 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав у відношенні неповнолітньої ОСОБА_7

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314- 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: