Справа № 462/1082/15 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6431/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта», третя особа - профспілковий комітет Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта», третя особа профспілковий комітет Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2, просить таке скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою покликається на те, що рішення є незаконним внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими , невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права. Суд визнав доведеними факти його запізнення на роботу,що обґрунтував лише записами у журналі який веде охорона заводу, однак суд не перевіряв обставин щодо справності годинника на прохідній заводу та не пересвідчився чи дійсно такий показував точний час, та взяв до уваги пояснення лише свідків щодо наявності годинника та справність такого. Суд не взяв до уваги факт встановлення ненормованого робочого дня для заступника директора згідно колективного договору. Наявність такого факту робить безпідставним висновок про потребу дотримуватись визначених проміжків робочого часу .

Суд не навів обґрунтування, з яких підстав він, як заступник директора, маючи встановлений ненормований робочий день, зобов'язаний був дотримуватись правил щодо нормованого робочого дня, а також, чому ненормований робочий день починається обов'язково о 8 год.30 хв., судом не наведено підстав, за яких Правила внутрішнього розпорядку мають перевагу над Колективним договором. За тих обставин, що до початку роботи кожен працівник має відмітити свій прихід на роботу згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, що суперечить висновкам про фіксацію приходу працівниками охорони, суд не зажадав підтверджень саме ним, позивачем, відміток приходу.

Згідно посадової інструкції він забезпечує виконання наказів і розпоряджень директора, суд зробив безпідставний висновок про те, що він не виконує вказівок першого заступника директора ОСОБА_3, адже будучи на роботі такі вказівки міг давати директор. Суд встановив особу, яка мала нести відповідальність за непідготовку звітів, однак зробив безпідставний висновок що саме він є відповідальним за його несвоєчасну підготовку. Суд взяв до уваги безпідставні свідчення свідка ОСОБА_3 про невиконання вказівки бути на засіданнях, які він проводив, та не взяв до уваги того, що він, позивач, не знав про проведення таких, а також не звернув увагу на відсутність доказу про потребу виконувати саме вказівки першого заступника - ОСОБА_3

Заслухавши суддю доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 12.05.2014 року працював у Державному підприємстві «Львівський державний завод «Лорта» на посаді заступника директора з маркетингу та збуту апарату управління заводу (520) .

Наказом № 51-к від 31.01.2015 року був звільнений з 02.02.2015р. із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором за п. З ст.40 КЗпП України /т.1 а.с.6/.

Наказом директора ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_4 №501 «Про дисциплінарне стягнення» від 26.12.2014 року ОСОБА_2 була винесена догана за порушення трудової дисципліни, а саме: систематичне запізнення на роботу від 2-х до 12-ти хвилин, недотримання встановленого «Правилами внутрішнього розпорядку» режиму обідньої перерви. З даним наказом такий відмовився ознайомитися, про що було складено акт від 29.12.2014р. / т.1 а.с.29/.

Як встановлено, на підприємстві діють Правила внутрішнього трудового розпорядку ДП «Львівський державний завод «Лорта», затверджені наказом №110 23.06.1999р., з внесеними змінами наказом №275 від 12.10.211р., такі є основним документом, який впроваджує, регламентує, визначає правила поведінки, правила внутрішнього трудового розпорядку, взаємовідносини між робітниками та адміністрацією заводу./т.1 а.с.152-158, 159,160/.

Окрім того, встановлено, що між власником в особі директора ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_4 та найманими працівниками в особі профспілкового представника голови профкомітету первинної профспілкової організації ОСОБА_5 укладено Колективний договір ДП «Львівський державний завод «Лорта» на 2004-2006р., який діє на підприємстві по даний час /т1 а.с.192-197, 198-199,200/.

Згідно Колективного договору - для заступників директора заводу встановлено ненормований робочий день.

Встановлено, що з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДП «Львівський державний завод «Лорта» та Колективним договором ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_2 був ознайомлений під час укладення трудового договору під особистий підпис /т.1 а.с. 114,115/.

Окрім того, встановлено, що на підприємстві діє Положення про відділ воєнізованої охорони, затвердженого директором ДП ЛДЗ «ЛОРТА» 16.12.2013р. /а.с. 118-123/, основним призначенням і завданням Відділу воєнізованої охорони (ВОХР), який є самостійним структурним підрозділом заводу, є охоронні та контрольно-перепускні функції. Завданням ВОХР є здійснення встановленого на ЛДЗ «ЛОРТА» перепускного та внутрішньооб`єктового режиму. У функції підрозділу входить організація і здійснення перепускного та внутрішньо - об"єктового режиму охорони матеріальних цінностей підприємства. Підрозділ має право представляти заступнику директора з кадрів відповідні документи на предмет притягнення до відповідальності осіб, які причетні до порушень вимог охорони, перепускного та внутрішньо-об`єктового режиму.

Діє і Положення про пропускний режим, затверджене директором ДП ЛДЗ «ЛОРТА» 05.11.2014р. /а.с. 124-140/, яким визначено основні вимоги з організації пропускного режиму на ДП ЛДЗ «ЛОРТА», та таке поширюється на всіх працівників незалежно від посади та виконуваної роботи. Згідно цього положення, перепустки надають право на прохід і перебування на території підприємства та в його підрозділах. Перепустки по термінах дії поділяються на постійні (кишенькові, касетні), тимчасові і разові. П. 4.5 Положення, передбачено, що вихід працівників за територію підприємства в робочий час по виробничих справах здійснюється згідно службової записки, яка підписується керівником підрозділу і візується заст. директора з кадрів, а п.4.6 - вихід працівників за територію підприємства в робочий час по особистих справах, хворобі та інших причинах дозволяється згідно записки про звільнення, яка підписується керівником підрозділу, візується заступником директора, головним інженером і де проставлено штамп бюро перепусток відділу охорони. При проході КПП записки про звільнення відбираються і на протязі доби передаються у відділ кадрів. Згідно п.9.16.10, в бюро перепусток ведеться журнал реєстрації входу-виходу працівників заводу з кишеньковими перепустками.

Окрім того, встановлено, що заступник директора з маркетингу та збуту ОСОБА_2 працював в апараті управління заводу - 520 підрозділ, в нього був ненормований робочий день і він користувався кишеньковою перепусткою. Усі працівники ДП ЛДЗ «ЛОРТА» заходять на територію заводу через приміщення контрольно-пропускного пункту. В цьому приміщенні розміщений електронний годинник, за яким працівники Відділу воєнізованої охорони (ВОХР) фіксують час входу і виходу працівників з кишеньковими перепустками на територію і з території заводу, що відображають в журналі реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про визнання недійсним наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 26.12.2014 року, суд першої інстанції зазначив про те, що позивач допускав порушення трудової дисципліни, систематично протягом листопада-грудня 2014р. не дотримувався розпорядку роботи, встановленого Правила внутрішнього трудового розпорядку, із запізненням приходив на роботу та повертався з обіду, а відтак, зробив висновок, що наказ від 26.12.2014 року «Про дисциплінарне стягнення» винесений з дотриманням вимог чинного законодавства.

З висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, основними обов'язками працівників заводу є: працювати чесно і сумлінно, додержувати дисципліну праці -основу порядку, на виробництві, вчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки.

Згідно п.5.1.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, для підрозділів 520, 527, 528, 532, 533, 536, 537, 538, 543, 545, 561, 562, 563,565, 566, 570, 572, 578 встановлено наступний розпорядок роботи: початок роботи - 8.30 год., обідня перерва - 12.30 -13.00год., кінець роботи -17.00 год. Згідно п.п.5.3, 5.4 Правил, до початку роботи кожний працівник зобов'язаний відмітити свій прихід на роботу, а після закінчення робочого дня - залишення роботи. Адміністрація зобов'язана організовувати облік приходу на роботу і вихід з роботи. Біля місця обліку повинний бути годинник який правильно вказує час.

Згідно п.7.1 Правил, за порушення трудової дисципліни адміністрація заводу застосовує заходи стягнення - догану, звільнення.

Як видно з матеріалів справи, в посадових осіб - заступників директора, керівників відділів адміністрації, начальників цехів заводу був встановлений ненормований робочий день, та кожен з них перед закінченням робочого дня зобов'язаний був повідомити директора чи першого заступника директора або секретаря директора про залишення території підприємства.

Окрім того, як видно з матеріалів справи - начальником відділу кадрів ОСОБА_6, 26 грудня 2014 року було проведено аналіз щодо дотримання правил внутрішнього розпорядку керівним складом заводу, в тому числі і працівників з кишеньковими перепустками, згідно журналу реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками, в ході якого було виявлено, що заступник директора з маркетингу та збуту ОСОБА_2 систематично із запізненням приходив на роботу і повертався з обіду та відлучався впродовж робочого часу, про що була складена доповідна записка на ім'я директора заводу /а.с.81/. В своїх письмових поясненнях на ім'я директора заводу ОСОБА_2 зазначив, що звинувачення щодо запізнення на роботу вважає безпідставними, так як не порушував пропускного режиму.

3 журналу реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками за 2014 рік /а.с.84-98/, оригінал якого був оглянутий в першій інстанції, вбачається, що в такому відображено час приходу і виходу працівників з кишеньковими перепустками, в тому числі і позивача ОСОБА_2, за період з 25 листопада по 23 грудня 2014р.

Згідно цього журналу, ОСОБА_2 у вказаний період неодноразово приходив на роботу із запізненням від 2-х до 12-ти хвилин та недотримувався встановленого «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» режиму обідньої перерви. Так, 27 і 28 листопада, 1, 2, 10, 11, 15, 18, 19, 22 та 23 грудня 2014р. приходив на роботу із запізненням від 2 хв. до 12 хв. 27 і 28 листопада, 1, 2, 10, 11, 12, 15, 17, 18, 22 та 23 грудня 2014р. повертався на роботу з обідньої перерви із запізненням від 20 хв. до 30 хв.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що відносно нього діє лише режим ненормованого робочого часу та відсутність такого у певний час на роботі без його на те відома неналежно зафіксована. Відтак, суд першої інстанції мав підстави зробити висновок з врахуванням вищезазначених письмових доказів про те, що директор з маркетингу та збуту, позивач, всупереч встановленого розпорядку роботи (початок роботи о 8.30 год., обідня перерва з 12.30 до 13.00 год.) протягом листопада і грудня 2014р. систематично приходив на роботу із запізненням і порушував встановлений режим, Правила внутрішнього трудового розпорядку ДП ЛДЗ «ЛОРТА» та вимоги посадової інструкції заступника з маркетингу та збуту.

Доводи апелянта щодо наявних сумнівів у справності годинника, за яким відслідковується прихід на роботу через прохідну та фіксуюється час перетину прохідної, на увагу не заслуговують, оскільки жодними іншими належними та допустимими засобами доказування такі припущення не підтверджені, а наявні у матеріалах справи засоби такої фіксації -журнали реєстрації приходу з записами про встановлені факти нічим не спростовано.

Окрім того, що керівники -заступники директора працюють за ненормованим робочим часом, на підприємстві діє і Положенням про пропускний режим, вимоги за яким поширюються на усіх працівників незалежно від посади та виконуваної роботи, що спростовує доводи апелянта про те, що за наявності ненормованого робочого дня є необов`язковим дотримуватись визначених проміжків робочого часу та фіксувати відсутність на роботі в певний час.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що за передбаченими п.З ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Як видно з матеріалів справи 31.01.2015 року директором ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_4 був винесений наказ № 51-к, яким позивача ОСОБА_2, було звільнено з займаної посади з 02.02.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, п.3 ст.40 КЗпП України. Від ознайомлення з даним наказом і отримання трудової книжки позивач відмовився, про що складено акт від 02.02.2015р. /т.1 а.с.46 /.

Як видно з зазначеного наказу, підставою винесення такого було те, що 14.01.2015 р.-заступнику директора з маркетингу і збуту ОСОБА_2 першим заступником директора з комерційних питань ОСОБА_3 було дано розпорядження підготувати до 15.01.2015р. інформацію для складання звітів по формах «Дані щодо укладених контрактів (договорів)» та «Дані щодо виконання контрактів (договорів)» для відправки до ДК «Укроборонпром». Станом на 19.01.2015р. завдання ОСОБА_2 не виконав, що призвело до зриву терміну відправки даних звітів. Окрім цього, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх посадових обов'язків і не приймав участі в нарадах 16.01.2015р. про оформленню договорів на поставку виробів у 2015 року на ДП «Житомирський бронетанковий завод», а 17 січня 2015р. - про закриття дефіциту виробів «Оплот» для ДП «Завод ім. В.О. Малишева».

Як встановлено судом, згідно посадової інструкції заступника директора з маркетингу та збуту, такий забезпечує якісне і своєчасне виконання наказів та розпоряджень директора заводу; забезпечує розробку і погодження проектів, планів матеріально-технічного постачання; забезпечує контроль за станом запасів матеріалів і комплектуючих виробів, оперативним регулюванням виробничих засобів на заводі; контролює своєчасне подання встановленої звітності по виконанню планів матеріально-технічного постачання; контролює підготовку звітності про зовнішньоекономічну діяльність заводу, рух та залишки продукції. З даною посадовою інструкцією ОСОБА_2 ознайомлений 27.05.2014р. /т.1 а.с.106/.

Окрім того, ДП «Львівський державний завод «Лорта» підпорядковане Державному концерну «Укроборонпром» м. Київ та Наказом ДК «Укроборонпром» від 19.12.2012р. №334 зобов'язано всіх підприємств-учасників концерну надавати щоквартально до 15 числа місяця наступного за звітним кварталом інформацію щодо укладених контрактів, договорів та господарської діяльності підприємства за відповідною формою.

Судом встановлено, що перший заступник директора з комерційних питань ОСОБА_3 від імені директора надав заступнику директора з маркетингу і збуту ОСОБА_2 усне розпорядження підготувати інформацію для складання звітів по формах, передбачених вищевказаним наказом ДК «Укроборонпром», за 4 квартал 2014р. в термін до 15.01.2015р. Станом на 19.01.2015р. завдання ОСОБА_2 не виконав, а звіт, який він підготував 17.01.2015р. не відповідав поставленому завданню.

Доводи апелянта про те, що підготовка звіту не входить у його компетенцію, на увагу не заслуговує, оскільки складання зазначених звітів входить в обов`язки працівника відділу підпорядкованого саме позивачу та такий, позивач, не заперечував про отримання усного розпорядження від першого заступника директора підготувати інформацію для складання звіту, та невиконання розпорядження призвело до порушення терміну відправлення до ДК «Укроборонпрому».

Як встановлено судом з пояснень свідків 16 та 17.01.2015 року на 17.00 год. було скликано нараду про оформлення договорів на поставку виробів у 2015 року на ДП «Житомирський бронетанковий завод», та про закриття дефіциту виробів «Оплот» для ДП «Завод ім.В.О. Малишева», проте позивач залишив територію підприємства о 17.10 год. та від дачі письмових пояснень відмовився, про що було складено відповідний акт від 19.01.2015р., з яким ОСОБА_2 відмовився ознайомитися /т.1 а.с.73/.

Як видно з матеріалів справи, звільнення позивача відбулося зі згоди профкому ДП «Львівський державний завод «Лорта» /а.с. 130/, на засіданні якого 21.01.2015 р. був присутній ОСОБА_2 /т.2 а.с.5, 6/.

Враховуючи наведене, докази, які підтверджують невиконання усних розпоряджень першого заступника директора стосовно виконання доручень, виконання яких є в компетенції за існуючою посадою саме позивача, відсутність на роботі такого в межах робочого дня та на виробничих нарадах, суд першої інстанції, враховуючи системність порушення трудової дисципліни, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних наказів такими, що підлягають скасуванню та поновлення звільненого за оспорюваними наказами позивача.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.