АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Невідомої Т.О.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:

Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.02.2015 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у її вихованні.

Визначений порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у її вихованні, за яким встановлено зустрічі з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин щосуботи та щонеділі без присутності матері.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Справа № 754/4962/14
№ апеляційного провадження 22-ц-796/4329/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2015 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.02.2015 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення порядку спільного відпочинку з дитиною та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення даних позовних вимог частково.

Визначений порядок спільного відпочинку ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, влітку (у червні/ липні/серпні місяці) протягом 15 календарних днів без присутності матері для оздоровлення дитини згідно медичних рекомендацій щодо необхідності такого оздоровлення з урахуванням стану здоров'я дитини та місця відпочинку.

В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва ухваленого 14.04.2015. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що колегія суддів не визначила порядок відпочинку ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3, а саме спеціалізований заклад - санаторій, так як в ході розгляду справи нею були надані всі необхідні документи, які підтверджують стан здоров'я дитини і необхідність лікування. Також відповідач вважає, що судом має бути роз'яснено, що весь необхідний обсяг підготовчих дій має здійснювати ОСОБА_2 за рахунок власного часу та коштів. Крім того, вказує на те, що вона заперечує проти відпочинку дитини у присутності сторонніх осіб (дід, баба, брат, майбутня дружина тощо) і просить суд зобов'язати ОСОБА_2 погоджувати з нею всі умови такого відпочинку та лікування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали подану заяву, просили про її задоволення та роз'яснення рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 заперечував проти доводів заяви, вважає рішення таким, що не потребує додаткового роз'яснення.

Третя особа в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, тому їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В силу зазначеної норми процесуального права, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 14.04.2015 вбачається, що колегія суддів переглянула рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг обох сторін, як те передбачено ст. 303 ЦПК України. За результатами розгляду, судом апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, тим самим погодившись з його доводами про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального і процесуального права. Зокрема, в частині визначення порядку спільного відпочинку позивача, як батька, з дитиною.

Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні та спілкування з дитиною, апеляційний суд врахував малолітній вік дитини, особисті відносин дитини з обома батьками, її стан здоров'я, зокрема, перебування дитини на диспансерному обліку у нефролога з діагнозом гострий піелонефрит, в зв'язку чим рекомендовані загальнооздоровчі заходи в неактивній стадії захворювання в санаторно-курортних зонах України (західних або південних областях), про що зазначено в мотивувальній частині рішення.

Колегія суддів також вказала на те, що виходячи з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення систематичного оздоровлення дитини яке є необхідним для її стану здоров'я, вважає за доцільне визначити і порядок спільного відпочинку позивача з донькою влітку (у червні/липні/серпні місяці) протягом 15 календарних днів без присутності матері, проте з урахуванням медичних рекомендацій щодо необхідності такого оздоровлення, виходячи із стану здоров'я дитини та місця відпочинку.

Також в мотивувальній частині рішення зазначено, що більш конкретне місце та час щорічного відпочинку визначити не є можливим, вони мають бути визначені батьками спільно з урахуванням інтересів дитини, її стану здоров'я, потреб для повноцінного її розвитку відповідного віку.

А отже твердження відповідача про те, що колегія суддів не визначила порядок відпочинку ОСОБА_2 з малолітньою донькою, а саме спеціалізований заклад - санаторій є безпідставними. Колегія суддів звертає увагу, що визначення спеціалізованого закладу залежить від стану здоров'я дитини, який визначається лікарем на час огляду дитини, відповідно не може бути визначений судом при ухваленні рішення. Сама по собі вказівка в мотивувальній та резолютивній частині рішення про урахування медичних рекомендацій щодо необхідності такого оздоровлення свідчить про необхідність визначення такого лікування лікарем відповідно до показань та протипоказань виходячи саме із стану здоров'я дитини.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду чітко викладене та є зрозумілим, тому відсутні підстави для його роз'яснення.

Керуючись статтею 221 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - залишити без задоволення.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: