Номер провадження: 22-ц/785/9768/15
Головуючий у першій інстанції Бобуйок А. Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі: Желєзнові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до начальника Біляївського РЕМ Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» про стягнення майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до начальника Біляївського РЕМ Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, мотивуючи це тим, що 13 серпня 2013 року, у його відсутність, без узгодження і без наявності необхідних дозвільних документом навпроти його будинку варварським методом знищили чотири дерева та вишневий чагарник, посаджений ним в 1969 році з метою укріплення узбіччя дороги та затримання пилу. По факту необґрунтованого знищення зелених насаджень він звернувся до Біляївського РВ та Державної екологічної інспекції Одеської області, співробітники якої, в свою чергу, склали протокол та винесли постанову про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн. і розрахували розмір шкоди в сумі 838 грн. Вказує, що у зв'язку з тим, що реконструкція проводилась без відповідного проекту, працівниками Біляївського РЕМ вдалось вкрасти залізобетонну опору, яку він придбав за 187 руб. 45 коп. По даному факту він також звертався до Біляївського РВ, де йому рекомендували звернутись до суду. Він неодноразово намагався вирішити питання повернення йому залізобетонної опори з ОСОБА_2., однак останній відмовив йому.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.09.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Одесаобленерго» (а. с. 44).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Одесаобленерго» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду за нищення зелених насаджень в сумі 838 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ «Одесаобленерго» в особі представника ОСОБА_2. звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Апелянтом в апеляційній скарзі наведені обґрунтування щодо незгоди з рішенням суду лише в частині задоволених вимог та не наведено доводів про незгоду в частині вимог, в задовленні яких районним судом відмовлено, внаслідок чого судова колегія вбачає, що рішення суду оскаржується в частині задоволених вимог - про стягнення майнової шкоди в сумі 838 грн. за знищення зелених насаджень та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. тому рішення суду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ПАТ «Одесаобленерго» переглядається лише у фактично оскарженій частині.

Позивачем ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Судом першої інстанції встановлено, що:

- в липні 2013 року жителі с. Ш.Балка, в тому числі позивач по справі, отримали повідомлення про поетапне відключення електроенергії у зв'язку з виконанням робіт з реконструкції ПЛ 10-0,4 кВ, відповідно до об'яви (а.с.3);

- під час проведення робіт по реконструкції ПЛ 10-0,4 кВ комісією у складі: старости с. Ш.Балка - ОСОБА_4, головного інженера Біляївського РЕМ - ОСОБА_5, старшого майстра РЕМ - ОСОБА_6, директора КП «Фріденталь» - ОСОБА_7 було вирішено: дерева, які заважають в здійсненні зняття опор, встановлення нових опор, та прокладення кабелю спилювати частково або повністю;

- як вбачається з листа Державної екологічної інспекції в Одеській області № М-4125 від 08.11.2013 року (а.с.5), за адресою: АДРЕСА_1, виявлено знищення дерев до ступеня припинення росту. При цьому роботи проводились без наявності дозвільних документів, а саме ордера на знищення зелених насаджень;

- даний факт зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення № 001115, та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на суму 510 грн., за ст. 153 КУпАП. В результаті чого розраховано розмір шкоди, заподіяний незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев на суму 838 грн.

Задовольняючи позов частково, стягуючи майнову шкоду за знищення зелених насаджень та моральну шкоду, суд першої інстанції, виходив з доведеності обставин нанесення ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_3 збитків, заподіяних внаслідок самовільного знесення зелених насаджень, на суму 838 грн. та з доведеності спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків.При цьому суд вважав, що розмір моральної шкоди в сумі 60000 грн., заявлений позивачем є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі та зменшив його до 2000 грн., як такий що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, також вину заподіювача шкоди.

В якості обґрунтування заявлених вимог по стягнення майнової шкоди позивач послався на те, що працівниками ПАТ «Одесаобленерго» в особі Біляївського РЕМ у серпні 2013 року знищені зелені насадження у вигляді 4-х дерев без зазначення найменування пород та вишневий чагарник, які він посадив у 1969 році. Розмір спричинених йому збитків у сумі 838 грн. та вина ПАТ «Одесаобленерго» у знищенні належних йому зелених насаджень підтверджена складеним протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення на працівника ПАТ «Одесаобленерго».

Доведення факту завдання реальних збитків та втрати доходів, які б особа могла отримати, якщо її право не було б порушено, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається на позивача.

Будь-яких належних доказів, що ОСОБА_3 посадив у 1969 році саме ті зелені насадження, які були знищені працівниками «Одесаобленерго» у серпні 2013 року під час проведення робіт по реконструкції ПЛ 10-0,4 кВ на території прилеглій до будинку АДРЕСА_1, позивачем не надано.

Сам по собі факт звернення до Біляївського РВ та Державної екологічної інспекції Одеської області із заявами про те, що знищені зелені насадження належать позивачеві не є належним доказом, що підтверджує, що вказані зелені насадження є приватною вланістю позивача або принаймні росли на земельній ділянці, що виділена йому у користування або належить на праві приватної власності.

Єдиний документальний доказ, який представлений позивачем на підтвердження заявлених вимог - протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні головного інженеру ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_5 посадовою особою Державної екологічної інспекції в Одеській області 04.11.2013 року та постанова про накладення адміністративного штрафу від цієї ж дати на суму 510 грн.

Зі змісту вказаних документів вбачається, що ОСОБА_5 здійснив знищення 2-х дерев - слива 9 см. у діаметрі та горіх 21,9 см. у діаметрі. Інші земельні насадження, зокрема вишневий чагарник в протоколі про адміністративні правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначені.

Зі змісту відповіді Державної екологічної інспекції Одеської області на адресу позивача від 08.11.2013 року вбачається, що знищені два дерева - горіх та слива росли на прилеглій території до будинку АДРЕСА_1. Тобто зі змісту даної відповіді та інших документів, що додані до матеріалів справи не вбачається, що вказані дерева росли на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні (у власності) позивача. Будь-яких правовстановлюючих документів про належність дерев позивачу або про те, що вони росли на території земельної ділянки, яка виділена йому у користування ( належить на праві приватної власності), позивачем не надано.

Крім того відповідно до претензії Державної екологічної інспекції в Одеській області № 105 від 08.11.2013 року, вбачається, що претензія до ПАТ «Одесаобленерго» щодо знищення 2-х дерев на прилеглій території до будинку АДРЕСА_1, заявлена на користь держави., а не ОСОБА_3 Тобто діями винної особи - головного інженера Біляївського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_5 у вигляді несанціонованого знищення 2-х дерев - сливи та горіха, збитки в сумі 838 грн. спричинені саме державі, а не приватній особі.

При таких обставинах, з урахуванням зазначених документів, які не скасовані і дії посадових осіб щодо складення яких не визнані незаконними, а також виходячи з обґрунтувань заявлених вимог та не представлення позивачем будь-яких належних доказів на їх підтвердження, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення на його користь 838 грн. за знищення зелених насаджень на території прилеглій до будинку АДРЕСА_1.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, обставини справи у повній мірі не з`ясував, існуючи протиріччя щодо належності дерев не усунув, у позивача про найменування пород знищених дерев не уточнив, на те, що вишневий чагарник взагалі не зазначений серед знищених земелених насаджень, уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про доведеність позивачем заявлених вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Згідно із розясненнями, наданими у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Отже висновок районного суду в частині задоволення вимог про стягнення майнової шкоди за знищення зелених насаджень не відповідає встановленим у справі обставинам.

Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задовленні вимог про стягення майнової шкоди в сумі 838 рн. за знищені земельні насадження з підстав наведених у рішенні апеляційного суду Одеської області.

Також не відповідає матеріалам справи висновок суду про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач заявив моральну шкоду з посиланням на протиправність дій відповідача щодо себе та свого майна, зокрема у вигляді зелених насаджень, а також додав до справи довідку від 27.03.2015 року про направлення на лікування в санаторій «Лермонтовський» у зв`язку з хворобою кровообігу (а. с. 9).

Частково задовольняючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходив з того, що ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду, яка полягала в моральних стражданнях та порушенні нормальних життєвих зв`язків. Інших мотивувань - зокрема щодо підстав спричинення позивачу моральної шкоди, у рішенні не наведено.

Тому ухвалене рішення в цій частині не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи власне рішення, апеляційний суд виходить з того, що позивачем не доведено факт належності йому земельних насаджень, які знищені працівником ПАТ «Одесаобленерго» під час виконання останнім службових обов`язків.

Крім того, стосовно протиправної поведінки щодо себе, як споживача електроенергії, в частині не видачі йому розрахункової книжки, позивачем заявлено окрему вимогу у задоволенні якої районним судом відмовлено за безпідставністю. Позивачем рішення суду не оскаржено.

Тому відсутні підстави стягнення з відповідача моральної шкоди у зв`язку з протиправною поведінкою до ОСОБА_3, як до споживача електроенергії.

Крім того, також не вбачається причинного зв`язку між винними діями відповідача та пошкодженням здоров`я позивача у вигляді захворювання на хворобу кровообігу у зв`язку з чим йому видано довідку на одержання путівки на санаторно-курортне лікування на липень 2015 року.

Отже позивачем не доведено спричинення йому ПАТ «Одесаобленерго» моральної шкоди за правовими підставами передбаченими ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Наведений в апеляційній скарзі ПАТ «Одесаобленерго» довід про те, що притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи ОСОБА_5, якого визнано винним у знищенні зелених насаджень на території прилеглій до будинку АДРЕСА_1 виключає можливість притягнення за позовом ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди у якості відповідача ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» є неспроможним, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 під час несанкціонованого знищення зелених насаджень, займав посаду головного інженеру Біляївського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» та знаходився при виконанні своїх посадових обов`язків. Саме тому майнова претензія за знищення зелених насаджень на суму 838 грн. була направлена ПАТ «Одесаобленерго» з пропозицією добровільно відшкодувати збитки заподіяні державі незаконним вирубуванням дерев з внесенням розрахованої суми збитків на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Мирненської сільської ради.

Оскільки судова колегія не погодилася з усіма наведеними в апеляційній скарзі доводами, апеляційної скарги, а взяла до уваги лише частину з них, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Таким чином, судова колегія доходить остаточного висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Одесаобленерго» підлягає частковому задоволенню, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року - скасуванню в частині задоволених вимог з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди (збитків) в сумі 838 грн. за знищення працівником ПАТ «Одесаобленерго» при виконанні службових обов`язків зелених насаджень на прилеглій території будинку АДРЕСА_1 та відмову у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн.

В іншій частині рішення суду не переглядалося узв `язку з фактичним не оскарженням сторонами по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» про стягнення майнової шкоди (збитків) в сумі 838 грн. за знищення працівником Публічного акціонерного товариства «Одесаоблеренго» при виконанні службових обов`язків зелених насаджень на прилеглій території будинку АДРЕСА_1 та про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн.- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

Ю.І. Кравець