Справа №345/4227/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючої судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Войнилівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 12.05.2000 року помер ОСОБА_3 , якому на праві приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,6500 га, яка розташована на території Войнилівської селищної ради й її цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповів йому все своє майно та всі свої права, якими він володів на момент смерті. Позивач звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову, оскільки ОСОБА_4 на право приватної власності на землю виданий органом місцевого самоврядування після смерті ОСОБА_3 У звязку з цим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом й просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, позов просять задоволити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка позов визнала .

Суд, вислухавши доводи сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 12.05.2000 року помер ОСОБА_3, дідусь позивача по справі , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.7) . Відповідачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3

Із Державного ОСОБА_4 на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №044341 вбачається , що ОСОБА_3 на праві приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,6500 га, яка розташована на території Войнилівської селищної ради й її цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва й даний ОСОБА_4 акт виданий на підставі рішення сесії Войнилівської селищної Ради від 24.11.2000 року ( а.с.8) .

Однак, в судовому засіданні з»ясовано, що ОСОБА_3 постійно користувався даної ділянкою й її приватизацію розпочав ще до своєї смерті.

Таким чином, суд вважає, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельна ділянка площею 0,6500 га

04.02.1988 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно з яким всі свої майнові права, а також все майно, що належатиме йому , на яке за законом буде мати право, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів - ОСОБА_1 ,про що зроблено запис в реєстрі за №15 ( а.с.9).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст .1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, оскільки ОСОБА_4 на право приватної власності на землю виданий органом місцевого самоврядування після смерті ОСОБА_3, що підтверджується Листом нотаріуса № 591/02-31 від 22 жовтня 2015 року (а. с. 3 ). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати за рішенням суду.

Таким чином , суд приходить до висновку , що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом . Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців, які претендують на обов'язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України немає , також, спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, отже він має право на спадкове майно.

За таких обставин суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст..1217,1218, 1222, 1223, 1233, 1241, ст.ст. 213,214,215 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов зодовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті 12 травня 2000 року ОСОБА_3, а саме: на земельну ділянку площею 0,6500 га, яка розташована на території Войнилівської селищної ради й її цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ОСОБА_4 на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №044341, виданий 26.04.2001 року )

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуюча :