Справа № 513/1334/15-ц
Провадження № 4-с/513/4/15
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

судді Смірнової І.О.

секретаря Коноваленко Т.М.

у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Сарата,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

15.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою, вказуючи, що 01 серпня 2006 року, на підставі кредитного договору за № 014/0079/73/61770, нею було отримано з ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» кредит у іноземній валюті 16280 доларів США. Кредит був виданий їй строком на 84 місяці, з 1 серпня 2006 року до 1 серпня 2013 року.

У звязку з економічно кризисними обставинами в Україні, росту офіційного курсу долару, заявниця не мала можливості своєчасно розрахуватися за отриманим кредитом.

Тому ПАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_4" у 2012 році звернувся з позовом до Саратського районного суду Одеської області про стягнення з неї суми кредитного боргу і іншої заборгованості в розмірі 27 751 доларів США 43 центи, що за курсом НБУ, станом на 27 березня 2012 року, дорівнювало в гривневому еквіваленті 221817 гривень 17 копійок.

20 грудня 2012 року Саратським районним судом було ухвалено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

На підставі даного рішення, 18 лютого 2013 року ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» був виданий виконавчий лист за № 2 -506/12 про примусове стягнення із заявниці вищевказаної суми боргу.

Виконавчий лист стягувачем був направлений до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про примусове виконання рішення суду.

Державним виконавцем Щербаковим Ю.С. виконавчий лист був прийнятий до виконання, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, винесені постанови також про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 22 181 гривня 72 копійки.

Заявниця вважає, що дії державного виконавця Щербакова Ю.С. під час виконання судового рішення, не обгрунтовані, не правомірні, не законні, в результаті якого призвели до порушення її прав, з наступних підстав:

1. Виконавчий лист № 2 - 506/12 Саратським районним судом був виданий стягувачеві 18 лютого 2013 року.

2. Згідно ст. 22 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред явлені до виконання в такі строки:

- п. 2 - інші виконавчі документи (у тому числі і виконавчий лист) - протягом року, якщо інше не передбачено законом».

Згідно частині 2 вищевказаної статті, «строки зазначені у частині першої встановлюються:

- п.1 - виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили...

Рішення Саратського районного суду від 20 грудня 2012 року набуло чинності 18 лютого 2013 року і виконавчий лист також був виданий у цей день - 18 лютого 2013 року. Строк для пред'явлення виконавчого листа до державної виконавчої служби почався з 19 лютого 2013 року і, згідно до ст. 22 Закону України, закінчився 18 лютого 2014 року.

Але стягувач, ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», звернувся із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання 21 лютого 2014 року, тобто після закінчення встановленого законом строку.

Згідно ст.ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

- п.1 - пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Державний виконавць ОСОБА_2 під час виконання рішення суду, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням ст. ст. 22, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Далі, на підставі незаконно винесеної постанови, 28 лютого 2014 року, ОСОБА_2 виніс іншу незаконну постанову - про стягнення з божника виконавчого збору у розмірі 22 181 гривня 17 копійок і 20 березня 2014 року винесена ще одна постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, вищевказані постанови винесені з порушенням діючого законодавства, у зв'язку з чим, заявниця вважає, що вони підлягають скасуванню.

2. 27 березня 2015 року, державний виконавець Щербаков Ю.С. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 7 ч.І ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження» і виконавче провадження було закрито.

Але, 18 червня 2015 року, за взаємною згодою між заявницею та ПАТ « ОСОБА_3 ОСОБА_4», в особі регіонального директора Одеської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» ОСОБА_5, був складений договір про припинення зобовязань за кредитним договором №014/0079/73/61770 від 1 серпня 2006 року. На підставі даного договору, у п. 10 зазначено, що у зв язку з припиненням забезпечених заставою транспортного засобу зобов'язань позичальника та розірванням Кредитного договору, згідно даного Договору, застава транспортного засобу за Договором застави транспортного засобу б/н, посвідченим 31 серпня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстрованим за № 6726 припиняється та кредитор ініціює вилучення записів про обмеження майна на користь кредитора із усіх державних реєстрів, за наявності таких обтяжень, шляхом направлення заяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як видно з даного договору, ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» з 18 червня 2015 року до заявниці, а також до заставленого майна - транспортного засобу, не має ні яких вимог.

Але 13 жовтня 2015 року, приблизно о 14 годині, заявниця рухалась на своєму автомобілі марки "Нісан Альмера", державний реєстаційний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві особистої власності, була зупинена працівником поліції і, на підставі Постанови державного виконавця Щербакова Ю.С. від 20 березня 2014 року про арешт майна боржника та голошення заборони на його відчуження, в неї був вилучений автомобіль.

У цей же день, приблизно о 17 годині 30 хвилин, заявниця звернулася до державного виконавця Щербакова Ю.С. з проханням розяснити підставу вилучення її автомобілю, а також вирішення питання про повернення незаконно затриманого у неї автомобіля. На це ОСОБА_2 пояснив заяниці, що у звязку з тим, що виконавче провадження закрито, він нічем не може їй допомогти. При відсутністю справи про виконавче провадження, він не має ніякого права виносити будь які постанови, зокрема, про відміну арешту на заставлене майно. ОСОБА_2 пояснив заявниці теж, що це питання, про зняття арешту з автомобілю, і в загалі, вирішення питання про повернення автомобілю, може вирішити тільки суд.

Вищевикладені обставини заявниці стали відомі лише 13 жовтня 2015 року, після вилучення працівниками поліції у неї автомобіля, та спілкування з державним виконавцем Щербаковим Ю.С.

Згідно ст. 82 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Віповідно до ст. 383 Цивільно процесуального кодексу України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадовою особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їх права та свободи.

Неправомірні дії державного виконавця Щербакова Ю.С. стали підставою для вилучення автомобілю заявниці, цим самим порушили її право на вільне володіння, користування та розпорядження її майном.

Крім того, до часу розгляду її скарги судом, її автомобіль буде знаходитися на штраф майданчику на зберіганні, за що мабуть їй необхідно буде сплатити величезну суму коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі вищевикладеного, заявниця просила суд визнати дії державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження після закінчення строку на предявлення виконавчого документу, на виконання рішення суду. Скасувати постанови винесені державним виконавцем Щербаковим Ю.С. від 28 лютого 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 20 березня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зобовязати управління патрульної служби МВС м. Одеси повернути їй автомобіль марки "Нісан Аальмера", державний номер ВН48 40 АТ, який належить їй на праві особистої власності, тимчасово затриманий 13 жовтня 2015 року у м. Одесі.

03.11.2015 року від представника Приморського відділу державної виконавчої служби надійшло заперечення на скаргу, в якому він вказав, що виконавчий лист 2-506/12, який видав Саратський районний суд Одеської області набрав чиності 15 лютого 2013 року та був дійсний для предявлення до виконання до 15.02.2014 року. Відповідно до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження № 114-10-0-00/733, вона відправлялася 11.02.2014 року, а згідно вхідного штампу зазначена заява разом із виконавчим документом надійшла до відділу 14.02.2015 року, тобто за день до закінчення строку для предявлення виконавчого документу до виконання, тому просив суд у задоволенні скарги відмовити.

У дане судове засідання ОСОБА_1, її представник ОСОБА_7, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання скарги, не зявились. Від представника ОСОБА_7 надійшла заяву про залишення скарги без розгляду (а.с 72).

Представник другого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеса, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання скарги, не зявився, не повідомив суд про причину неявки.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання засновано на законі, не порушує права сторін, тому підлягає задоволенню.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 207, ст.ст. 293, 294 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

клопотання задовольнити. Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Одеської області, протягом пяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які були відсутні у залі судового засідання під час проголошення ухвали, у цей же строк з дня отримання копії ухвали, через Саратський районний суд.

Суддя І. О. Смірнова