Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3234/15-ц
Провадження № 2/191/1419/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
23.11.2015 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А. В.
за участю секретаря Якимчук Я. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Синельниківський районний сектор Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 надала суду пояснення таким чином, як це зазначено вище та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Її позицію у судовому засіданні підтримав й представник - ОСОБА_4
Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до початку проведення судового засідання заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Представник третьої особи до початку проведення судового засідання надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що відповідач є сином позивачів, який близько десять років не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відповідач більше десяти років не проживає у квартирі №36, розташованій у будинку №43 у м. Синельникове Дніпропетровської області.
Суд, заслухавши позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07 квітня 1998 року, встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 7).
В Довідці, виданій 04. 09. 2015 року Синельниківським МКП ЖЕК-2 зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Окрім того, відповідно до акту №102 від 04. 09. 2015 року, складеного паспортистом Синельниківського МКП ЖЕК-2, а також двома свідками засвідчено та підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 11. 11. 2005 року, але не проживає за даною адресою з 01. 06. 2006 року по теперішній час.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено
Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивачі є власниками зазначеної вище квартири, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачам перешкоди у користуванні нею, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачів документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 209, 212, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, 10. 12. ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №36 будинку 43, по вул. Миру м. Синельникове Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_3, 10. 12. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, 06. 12. ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, 08. 08. ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн.. 20 коп.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_7