Справа № 314/5064/15-ц Провадження № 2/314/1625/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Надворної О.С.,

при секретарі Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 04 грудня 2005 року помер її дідусь ОСОБА_5. Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай), площею 6,43 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначає позивач, дружина діда ОСОБА_4 (тобто бабуся позивача) фактично прийняла спадщину чоловіка, проте своє право на спадкове майно не оформила і 24.10.2010 року померла. Син вказаного подружжя - ОСОБА_6 ( який є батьком позивача) помер 11.06.1999 р., тобто ще до смерті своїх батьків. Спадкоємцями ОСОБА_6 є позивач (донька), а також відповідачі: ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (дружина).

Проте, як зазначає позивач, вона не може успадкувати вищезазначену земельну ділянку, оскільки бабуся за життя не оформила за собою право на спадщину дідуся. Тому в нотаріальній конторі позивачу було рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку. Отже ОСОБА_1 прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті бабусі право власності на земельну частку (пай), площею 6,43 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ділянку, яку було виділено діду позивача - ОСОБА_5

В судове засідання сторони не зявились. При цьому представник позивача надав суду заву, в якій прохає розглянути справу без своєї участі та без участі позивача, зазначивши при цьому, що позов ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання також не зявились, надавши заяви, в яких зазначили, що позов ОСОБА_1 визнають в повному обсязі, не заперечують проти його задоволення; прохають суд розглянути справу без своєї участі.

Отже, дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступних висновків:

Факт смерті ОСОБА_5, 04 грудня 2005 року підтверджено Свідоцтвом про смерть серії І- ЖС № 027021, виданим Михайло-Лукашівською сільською радою Вільнянськогго району Запорізької області 06.12.2005 року.

З витребуваної судом з Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області копії спадкової справи № 108/2006, заведеної після смерті ОСОБА_5, вбачається, що померлий заповіту не лишив. А єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини померлого, - була його дружина ОСОБА_4.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_4 не отримала у нотаріуса відповідного Свідоцтва про право на спадщину свого чоловіка, вона у відповідності з вимогами ст., ст. 1268, 1269 ЦК України здійснила дії, які свідчать про прийняття нею цієї спадщини.

24.10.2010 року ОСОБА_4 померла, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 187691, виданим 25.10.2010 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно інформації, витребуваної судом з Вільнянської нотаріальної контори за вих. № 2603/01-16 від 11.11.2015 р., ОСОБА_4 заповіту не лишила; ніхто із її спадкоємців, окрім позивача, на спадщину померлої не претендує.

Син ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер 11.06.1999 р., що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 141382, виданим 13.06.1999 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради.

Таким чином, ОСОБА_6 помер до смерті своїх батьків, і позивач, як донька останнього, відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батьку, якби він був жив на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4

Отже, враховуючи повне визнання позову відповідачами і те, що окрім ОСОБА_1, ніхто з інших спадкоємців ОСОБА_4 на її спадщину не претендує, одночасно приймаючи до уваги, що в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі відповідного Свідоцтва про права на спадщину її бабусі ОСОБА_4, заявлені позовні вимоги - підлягають задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо обсягу спадщини ОСОБА_4, на яку претендує позивач,суд виходить з наступного:

Позивач прохає суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 6,43 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ділянку.

Проте до матеріалів справи долучена копія Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 180594, згідно якого ОСОБА_5 на підставі рішення Вільнянської райдержадміністрації № 224 від 22.05.2000 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» Вільнянського району Запорізької області, розміром 6,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Положеннями ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Отже, з огляду на викладене, ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 успадковала лише право на вищезазначену земельну частку (пай), доказів щодо виділення в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки матеріли справи не містять, тому земельна ділянка як об'єкт нерухомого майна не може входити до складу спадщини.

Тобто і позивач ОСОБА_1 в свою чергу може претендувати лише на право на земельну ділянку, яке успадкувала її бабуся ОСОБА_4 після смерті дідуся позивача.

Відповідно, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 24.10.2010 року, право на земельну частку (пай), розміром 6,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 180594, виданий 19.07.2000 р. ОСОБА_5 на підставі рішення Вільнянської райдержадміністрації № 224 від 22.05.2000 року)

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення; у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.С. Надворна

17.11.2015