Номер провадження: 22-ц/785/6810/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3 ОСОБА_4

При секретарі Томашевська К.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного року м. Одеси від 17 лютого 2015 року по справі за позовом Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міської ради, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 про визнання договору дарування недійсним, витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасуванні запису, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпня 2014 року Департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами та просив суд визнати недійсним договір дарування від 03.04.2007 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нежитлового двохповерхового приміщення, загальною площею 48,2 кв.м., яке розташоване в м. Одесі по провулку, Маяковського, 5 та витребувати у ОСОБА_8 зазначену будівлю на користь територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_6 міської ради від імені якої діє Департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради. Усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_8 з нежитлового двохповерхового приміщення, загальною площею 48,2 кв.м.,яке розташоване в м. Одесі по провулку, Маяковського,5 та скасувати запис про державну реєстрацію на зазначену будівлю за ОСОБА_8

Вимоги обґрунтовує тим, що зазначене нежитлове двохповерхове приміщення, загальною площею 48,2 кв.м. по провулку Маяковського, 5 в м. Одесі є комунальною власністю територіальної громади в м. Одесі та незаконно вибуло з їх власності без відома та волі.

При цьому позивач зазначає, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2005 року за ОСОБА_10 було визнано право власності на нежитлове двохповерхове приміщення, загальною площею 48,2 кв.м., розташоване по провулку, Маяковського,5 в м. Одесі, котре скасоване рішенням апеляційного суду одеської області від 14.12.2010 року. 03.04.2007 року ОСОБА_5 подарував спірну будівлю ОСОБА_7, котра в свою чергу за договором купівлі-продажу від 26.08.2008 року продала ОСОБА_9, а він продав 27.04.2012 року-Старикову В.І.

З врахуванням того, що право власності ОСОБА_5 набуто за скасованим судовим рішенням, позивач з підстав ст.ст.203, ч.1 ст.215, 388 ЦПК України просить задовольнити позов.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року позовні вимоги Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської доПанашенка ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міської ради, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 про визнання договору дарування недійсним, витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису, - задоволено. Визнано недійсним договір дарування від 03 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нежитлового двоповерхового приміщення, загальною площею 48, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одесі пров. Маяковського, 5,. Витребувано у ОСОБА_8 житлове двоповерхове приміщення, загальною площею 48, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Маяковського, 5, на користь територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_6 міської ради від імені якої діє Департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради. Усунув перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_8 з нежитлового двоповерхового приміщення, загальною площею 48, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Маяковського, 5 на користь Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської ради. Скасував запис про державну реєстрацію за ОСОБА_8 право власності на нежитлове двоповерхове приміщення, загальною площею 48, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Маяковського,5 Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в рівних частках на користь Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської ради суму судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року в задоволені заяви відповідача ОСОБА_5 та заяви представника відповідача ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року відмовлено( а.с.156-160)

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що позивач не наділений повноваженнями на звернення до суду з позовними вимогами, на безпідставність заявлених позовних вимог та на те, що спірне майно не перебуває у власності ОСОБА_8 так як відчужено ОСОБА_12, яку не залучили до участі в справі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5,ОСОБА_7 , представник 3-ї особи ОСОБА_6 міська рада та ОСОБА_9 не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що зявились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Задовольняючи вимоги Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської ради районний суд виходив з того, що ОСОБА_5 набув право власності на нежитлове двоповерхове приміщення, загальною площею 48, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Маяковського,5 за скасованим рішенням суду та безпідставно подарував його ОСОБА_7, що відповідно до вимог ст.203 215 ЦПК України суперечить закону. Виходячи з вимог ст.388 ЦК України районний суд дійшов висновку, що спірне майно необхідно повернути його власнику та з підстав ст.391 ЦК України усунув перешкоди в користуванні шляхом виселення ОСОБА_8 з спірного нежитлового приміщення.

ОСОБА_4 повністю погодитись з таки судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2005 року та рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2010 року встановлено, що нежитлове двохповерхове приміщення загальною площею 48,2 кв.м. прибудовано до будинку № 5 по перевулку Маяковський в м. Одесі являється самочинним, так як здійснено без розробки проектної документації та відповідного дозволу на проведення будівельних робіт( а.с.5-7)

Відповідно до вимог ст.376 ч.5 ЦК України на вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги до суду заявлені Департаментом комунальної власності ОСОБА_6 міської ради( а.с.2-4)

Відповідно до вимог статей 55, 124 Конституції України та відповідно до статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, проте лише за захистом своїх порушених,невизнаних або порушених прав.

Відповідно до Положення Про департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради він наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста.

У відповідності до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Субєктами права комунальної власності є територіальні громади міста.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи начальник відділу судової роботи Департамента комунальної власності ОСОБА_6 міської ради не був наділений повноваженням від імені територіальної громади м. Одеси подавати відповідний позов до суду, а сам Департамента комунальної власності ОСОБА_6 міської ради не є власником земельної ділянки на якій розташована самовільна прибудова.

Посилання в позовній заяві на те, що він діє на користь територіальної громади м. Одеси не є правовою підставою для задоволення позову, так як п.2.2.20 Положенням Про департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради у встановленому порядку здійснює захист прав та інтересів територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_6 міської ради в судових органах питань, що віднесені до компетенції Департаменту.

Виходячи з того, що Департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради не є власником земельної ділянки, а тому не наділений повноваженнями набувати право власності на самочинне будівництво та звертатись до суду з заявленими вимогами.

Зважаючи на те, що районний суд помилково вважав, що Департамента комунальної власності ОСОБА_6 міської ради є власником земельної ділянки та набуває право власності на самочинно збудоване нежитлове двохповерхове приміщення загальною площею 48,2 кв.м. прибудовано до будинку № 5 по перевулку Маяковський в м. Одесі, що свідчить про порушення судом вимог ст.ст.212-214 ЦПК України, та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, судова колегія приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах, так як Департамент комунальної власності ОСОБА_6 міської ради є неналежним позивачем по справі, а тому його вимоги не підлягають задоволенню

Керуючись ст.309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного року м. Одеси від 17 лютого 2015 року скасувати.

В позовних вимогах Департаменту комунальної власності ОСОБА_6 міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міської ради, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 про визнання договору дарування недійсним, витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасуванні запису відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

ОСОБА_4