Провадження № 2/522/2425/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки розірваним та припиненим,

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року у загальному розмірі 33562,61 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 12354,98 грн.; заборгованість по відсоткам за кредитом 3262,90 грн.; пеня 17944,73 грн.), посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань за цим договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором (а.с. 1-3).

Під час судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання розірваним та припиненим договору поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 року, за умовами якого вона зобовязалася перед ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-комерційний банк» (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відповідати за погашення боргу позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором № 69-01-738 від 27.08.2008 р, мотивуючи свої вимоги тим, що позичальник ОСОБА_1 померла 06.08.2013 року, а вона не давала своєї згоди відповідати по зобовязаннях за згаданим кредитним договором у разі смерті позичальника ОСОБА_1 (а.с. 53-55, 72-74)

Ухвалою суду від 17.06.2015 року замість первісного відповідача ОСОБА_1, яка померла 06 серпня 2013 року, до участі у даній справі залучено спадкоємця останньої - ОСОБА_3 (а.с.121).

Позивач веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_4, який просив розглянути справу без участі представника позивача і задовольнити позов, про що подав адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_3, за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти.

Відповідач ОСОБА_2 просила розглянути справу без її участі, в частині заявлених банком до неї позовних вимог відмовити та задовольнити її зустрічний позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно кредитного договору № 69-01-737 від 27.08.2008 року закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ЗАТ «АКПІБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АКПІБ») надало ОСОБА_1 кредит у сумі 40000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 20% річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 23.08.2012 року.

06 квітня 2013 року між ПАТ «АКПІБ» і ОСОБА_1 був укладений договір № 05-02-13/7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 69-01-737 від 27.08.2008 року, за умовами якого кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним був продовжений до 22.08.2013 року.

Наданий ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 27.08.2008 р. між ЗАТ «АКПІБ» (ПАТ «АКПІБ»), поручителем ОСОБА_2 і позичальником ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 69-01-738.

Відповідно до п. 2.2. цього договору поруки, у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобовязань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник.

17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» і ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «АКПІБ» відступило, а ПАТ «Альфа-Банк» прийняло право вимоги за кредитними договорами та договором забезпечення, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року та договором поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 року.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року, її заборгованість перед банком на цим договором станом на 01.09.2013 року склала у загальному розмірі 33562,61 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 12354,98 грн.; заборгованість по відсоткам за кредитом 3262,90 грн.; пеня 17944,73 грн.).

Однак 06 серпня 2013 року позичальник ОСОБА_5 померла (а.с. 56, 88-89).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про справо на спадщину) за № 40033252 від 31.03.2015 р. та листа державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 31.03.2015 р. за вих. № 638/02-14, 20.01.2014 року цією нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 18/2014 до майна померлої 06.08.2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за заявою її доньки ОСОБА_3. Відомостей про будь-який інших спадкоємців в спадковій справі немає. Правовстановлюючі документи на будь-яке спадкове майно спадкоємиця нотаріусу не надавала. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірок, проведених в Спадковому реєстрі, заповітів від імені померлої ОСОБА_1 немає. До спадкової справи долучені заяви-претензії кредиторів : ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», ПАТ «ПриватБанк». Проведеною перевіркою в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 23.12.2014 р. виявлено шість заборон/арештів на майно померлої ОСОБА_1 та три заборони/арешти на майно спадкоємиці ОСОБА_3

Відповідно ст. ст. 1218, 1282 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 45009874 від 02.10.2015 р., за померлою ОСОБА_1 зареєстровано право власності на наступні обєкти нерухомого майна : квартиру під № 5, загальною площею 32,92 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., що розташована у будинку № 9 по проспекту Леніна у м. Южне Одеської області; квартиру під № 36, загальною площею 26,7 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., що розташована у будинку № 30 по вул. Князівській в м. Одеса ; житловий будинок, загальною площею 181,0 кв.м., що розташований за адресою : Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Морська, 49 ; квартиру № 39, загальною площею 60,1 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що розташована у будинку № 9 по проспекту Леніна у м. Южне Одеської області.

Вирішуючи дану справу, суд враховує розяснення, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р . № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме, що отримання спадкоємцем, який прияв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обовязку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позов позивача в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 та її зустрічний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником.

Згідно ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Отже, у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обовязку є неправомірним.

Відповідно до п. 5.2. договору поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 р., збільшення обсягу заборгованості поручителя за цим договором, та переведення боргу за кредитним договором на нового боржника відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору.

Проте ОСОБА_2 на надавала своєї згоди на переведення боргу за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року на нового боржника.

Таким чином, позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, суд стягує з останньої на користь банка понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 335,63 грн., повязані зі сплатою судового збору.

Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_2, суд стягує з ПАТ «Альфа-Банк» на її користь понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., повязані зі сплато судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за

адресою : АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р № 0004) заборгованість за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року у загальному розмірі 33562 (тридцять три тисячі пятсот шістдесят дві) грн. 61 коп. (з яких : заборгованість за кредитом 12354,98 грн.; заборгованість по відсоткам за кредитом 3262,90 грн.; пеня 17944,73 грн.) та судові витрати в сумі 335 (триста тридцять пять) грн. 63 коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» відмовити.

Визнати поруку ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області 25.12.1998 р., ІПН : НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4) за укладеним між нею і закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» договором поруки № 69-01-738 від 27 серпня 2008 року - припиненою.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р № 0004) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області 25.12.1998 р., ІПН : НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4) судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко

30.11.2015