Справа № 314/4326/15-ц
Провадження № 2/314/1354/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

секретар судового засідання Денисова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні 01 грудня 2015 року представник позивача заявила клопотання про витребування від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 копій усіх матеріалів нотаріальної справи, які зберігаються у нотаріуса після посвідчення 11 жовтня 2012 року правочину купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0780 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, зокрема, довідки про відсутність будівель на земельній ділянці, заяв сторін про відсутність будівель. Своє клопотання представник позивача обґрунтувала наявністю суперечливих відомостей щодо дати побудови спірного садового будинку, належного відповідачу, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на який ставиться питання у позові, що, в свою чергу, викликає сумніви щодо відповідності реєстрації права власності на садовий будинок вимогам законодавства.

Позивач клопотання свого представника підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що наявність у нотаріальній справі заяв та інших документів про відсутність будівель на земельній ділянці на час вчинення правочину купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований спірний садовий будинок, не заперечується стороною відповідача, тому витребування таких документів є зайвим.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції закріплює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтями 10, 11 ЦПК України закріплені принципи змагальності та дистозитивності цивільного процесу. Зокрема, ч. 2 ст. 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення їх переконливості перед судом.

Статтею 131 ЦПК України встановлено, що сторони зобовязані подати свої докази суду до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Частиною 1 статті 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Провівши аналіз вищевказаних вимог цивільно-процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що судовий розгляд цивільної справи відбувається виключно в межах заявлених вимог, відповідно до предмету та підстав, вказаних у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_4, у якому, посилаючись на факти порушення відповідачем межі, займання частини території земельної ділянки, належної позивачу, садовим будинком відповідача, порушення при його будівництві ОСОБА_7 будівельних норм та інших вимог законодавства, а також порушення порядку оформлення права власності на вказаний будинок, просив визнати недійсним свідоцтво серії СТА № 098691 про право власності на садовий будинок № 13, розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Люцернянська сільська рада, ОК «Ремонтник-ЗАЛК», видане 27 лютого 2015 року ОСОБА_4, а також скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний обєкт нерухомого майна.

Таким чином, предметом цього позову є вимоги щодо визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна з посиланням на ст.ст. 182, 328, 331 ЦК України, а підставою - факт порушення відповідачем ОСОБА_7 будівельних норм та інших вимог законодавства при будівництві спірного садового будинку, а також факт порушення вимог законодавства при оформленні права власності на вказаний будинок.

Тобто заявлене представником позивача клопотання в частині витребування документів за фактом правочину купівлі-продажу земельної ділянки, на якій побудований спірний садовий будинок, виходить за межі предмету та підстав, заявлених у позові, не стосується предмету доказування у вказаній справі.

Разом з тим, на обґрунтування своїх вимог позивач посилається на суперечливі відомості щодо часу побудови садового будинку № 13, зазначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_4 містить посилання про відсутність будь-яких побудов на час його укладення, а саме 11 жовтня 2012 року. Вказана обставина, на думку позивача, підтверджується документами, які засвідчують факт відсутності будь-яких будівель на земельній ділянці на час посвідчення правочину, зокрема, довідкою про відсутність будівель на земельній ділянці, заяв сторін про відсутність будівель.

Зважаючи, що вищевказані документи можуть містити відомості, необхідні для правильного вирішення цивільної справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача лише в частині витребування копії таких документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 131, 137, 179 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 (69035, м. Запоріжжя, вул. Правди, 45-А, офіс 1) належним чином засвідчені копії документів, які свідчать про наявність або відсутність будь-яких будівель на земельній ділянці, зокрема, довідки про відсутність будівель на земельній ділянці, заяв сторін про відсутність будівель, які надавалися ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 11 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області

ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 7393.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

01.12.2015