Ухвала

іменем україни

17 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN80AJ00000306, за умовами якого остання отримала кредит у доларах США зі сплатою 9,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 жовтня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 24 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № DN80AJ00000306, на підставі якого останній зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за зобов'язаннями ОСОБА_1

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 20 жовтня 2010 року між банком та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки № 167, на підставі якого товариство зобов'язалося солідарно з боржником відповідати перед банком за зобов'язаннями ОСОБА_1 у розмірі 10 тис. грн.

ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 62 364,63 дол. США. Указану заборгованість з відрахуванням 10 тис. грн банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також 10 тис. грн - солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк».

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року станом на 20 березня 2012 року в розмірі 62 364,63 дол. США, що еквівалентно 498 293 грн 39 коп., з яких: 41 224,02 дол. США, що еквівалентно 329 379,92 - заборгованість за кредитом; 10 102,24 дол. США, що еквівалентно 80 716 грн 90 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 658,1 дол. США, що еквівалентно 21 238 грн 22 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 42 992 грн 03 коп., що еквівалентно 5 380,73 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 250 грн, що еквівалентно 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 23 716 грн 32 коп., що еквівалентно 2 968,25 дол. США - штраф (відсоткова складова), з відрахуванням 10 тис. грн.

Стягнуто солідарно: з ОСОБА_1, ОСОБА_2; з ОСОБА_1, ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року станом на 20 березня 2012 року в розмірі 10 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в позові, виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів, які б підтверджували надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 90 653,86 дол. США та не надано доказів перерахування коштів на сплату страхових платежів. Також, беручи до уваги реалізацію предмета застави та надходження коштів на погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав про доведеність позовних вимог та наявність підстав для стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року станом на 20 березня 2012 року в розмірі 62 364,63 дол. США, що еквівалентно 498 293 грн 39 коп. з відрахуванням 10 тис. грн, а також для стягнення 10 тис. грн солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та солідарно з ОСОБА_1, ПАТ «Акцент-Банк».

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко