Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_8, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб'юк Юлія Арсенівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання знаків для товарів і послуг спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в знаках для товарів і послуг, що є спільною сумісною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_10, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю із ОСОБА_11 з 01 грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» спільною сумісною власністю її та ОСОБА_11, визнати право власності на 1/2 частку в знаках для товарів і послуг, що є спільною сумісною власністю.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 01 грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначала, що разом із ОСОБА_11 вони спільно вели господарські та фінансові справи, мали спільний бюджет. За вказаний період ОСОБА_11 було набуто право власності на два знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 з 01 грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3. Визнано знаки для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2) спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та на 1/2 ідеальну частку знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2».

У касаційній скарзі порушується питання про скасування рішення апеляційного суду та про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції у звʼязку з неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що майнові права на товарні знаки не є майном в розумінні ст. 60 СК України, тобто спільним майном подружжя, а тому немає підстав для встановлення факту проживання позивача однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_11

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд вірно виходив з наявності факту проживання однією сім'єю ОСОБА_11 та ОСОБА_4

Суд апеляційної інстанції, дослідивши покази свідків, фотознімки та інші письмові матеріали справи, дійшов правильного висновку про необхідність встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми) самостійного заробітку (доходу).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст. 61 СК України). Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності. Відповідно до ст. 420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

Проаналізувавши вказані правові норми, суд апеляційної інстанції вірно дійшов висновку, що майнові права на знаки для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» є об'єктами спільної сумісної власності і підлягають поділу між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 з визнанням за кожним права власності на 1/2 їх частини.

Вказаний висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки обставин справи. Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_10, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана