Справа № 559/2236/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Федорова Л.П.

при секретарі Федорук О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дубенському районі Рівненської області про відновлення порушеного права на отримання виплат одноразової допомоги по стійкій втраті професійної працездатності,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що постановою №1705/187/187/877 від 16 листопада 2010 року відповідачем була призначена йому одноразова допомога за наявності стійкої втрати працездатності в сумі 35520 грн., а постановою №1705/187/187/902 від 7 грудня 2010 року призначена щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 355,20 грн., виплати заплановано проводити з 8 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року. З вищевказаними постановами він не згідний із наступних підстав. Він працював трактористом-машиністом V розряду в Дубенському міжрайонному управлінні водного господарства, загальний шкідливий стаж становить 33 роки. Згідно виписки медичної картки амбулаторного хворого державної установи Інституту медицини праці академії медичних наук України» №3077 від 12 жовтня 2010 року у нього констатовано діагноз: вібраційна хвороба II ступеня (хронічна полірадикулоневропатія з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, больовим компонентом, деформуючим артрозом колінних суглобів правого II ступеня, лівого І11 ступеня) захворювання професійне, встановлено вперше. Підґрунтям для встановлення професійної етіології захворювання стали: типові клінічні прояви захворювання, результати проведеного обстеження, профмаршрут (стаж роботи в шкідливих умовах праці 33 роки), умови праці відображені в санітарно-гігієнічній характеристиці №02.02.-09/1355 від 27 липня 2010року, згідно якої на нього впливала вібрація в параметрах перевищуючих гранично допустимі рівні. Також був поставлений супутний клінічний діагноз: ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба І-ІІ ступеня, хронічний бронхіт, хронічний холоцестид, хронічний гайморит. Висновками МСЕК від 26 жовтня 2010 року №0183401 №0676 йому встановлена 3 група інвалідності і 40% втрати професійної працездатності з 8 жовтня 2010 року.

Відшкодування шкоди внаслідок трудового каліцтва врегульоване Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності». Відповідно сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Відповідно до п.4 Постанови КМУ від 26.09.2001 року, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Відповідно до п.5 цієї постанови місяці в яких особа не і працювала з поважних причин, у тому числі через тимчасову непрацездатність, виключаються із розрахунку. На лікуванні він знаходився з 4 січня 2010 року по 11 серпня 2010 року - ці місяці виключаються із розрахунку, а частину серпня і вересень 2010 року для розрахунку середньої заробітної палати недоцільно, оскільки він хоч і працював на тому ж підприємстві, але на іншій посаді, з якою не пов'язаний страховий випадок. Тому для розрахунку повинен бути застосований час з 1 липня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідно до його розрахунків загальна сума, яка підлягає до стягнення станом на 1 березня 2011 року з відповідача становить 65423, 40 грн., відповідач хибно застосував норми (п.4,10) Постанови КМУ від 26 вересня 2001 року №1266 вказавши, що в розрахунковому періоді він не мав заробітку. Місячну тарифну ставку встановили на рівні 888 грн. і саме це потягнуло неправильність майбутніх нарахувань, оскільки середня заробітна плата як випливає із довідок є в три рази вищою і становить 2445,69 грн. Вважає, що у даному випадку слід застосовувати норми Закону, оскільки він має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ від 26.09.2001 р. №1266, нарахування по якій здійснено неправильно. Відповідачем було невірно визначено щомісячну і разову грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, оскільки не врахували, що останні місяці (не включаючи того місяця в якому настав страховий випадок) він працював на тому ж підприємстві в якому настав страховий випадок, оскільки при розрахунках необхідно брати 6 місяців 2009 року відповідно до Постанови КМУ №1266 від 26.09.2001 р. тоді виходить правильний розрахунок середньомісячної заробітної плати в Дубенському міжрайонному управлінні водного господарства, який не суперечить ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності».

У зв'язку із викладеним просить визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанови відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві №1705/187/187/877 від 16 листопада 2010 року і №1705/187/187/902 від 7 грудня 2010 року, в частині призначення розмірів допомоги, зобов'язати відповідача зробити перерахунок його одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячної страхової виплати відповідно до висновку судово-економічної експертизи. Стягнути з відділення виконавчої дирекції у Лубенському районі Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на мою користь недоплачену одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 18 900 грн. та недоплаченої щомісячної страхової виплати, виходячи з 916,98 грн. Визнати, що середня заробітна плата, яка повинна бути врахована відповідачем для обчислення та виплати йому щомісячних відшкодувань повинна складати 2292,44 грн. Стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати у справі.

Статтею 28 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із ст.21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

В ході судових адміністартивних проваджень було доведено, що він працював трактористом-машиністом 5 розряду в Дубенському міжрайонному управлінні водного господарства. Загальний шкідливий стаж становить 33 роки, (а.с.5,17,18)

Про отримання ним хронічного професійного захворювання свідчить Акт розслідування від 8 жовтня 2010 року.(а.с.14- 16,35-37)

Правила обчислення середньомісячної заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням, затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року №1266.

Розрахунковим періодом є останні 6 місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. При цьому, з розрахункового періоду слід виключити місяці, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, тощо).

Висновком МСЕК від 12 серпня 2010 року за №155896 йому встановлена 3 група інвалідності, і зазначено, що протипоказана важка фізична праця, може працювати вахтером, черговим або оператором насосної станції. Ці висновки доведені до підприємства. (а.с.50)

Наказом від 12 серпня 2010 року №98 він переведений на посаду машиніста насосної станції. З 4 січня 2010 року по 11 серпня 2010 року він знаходився на лікуванні, що підтверджують листи непрацездатності, (а.с.51,52,54)

Відповідно до ст.ст.31,35 Закону №1105 відповідно до висновку ЛKK або МСЕК потерпілий працівник за станом здоров»я може бути тимчасово переведений на легшу нижче оплачувану роботу. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченою заробітною платою визначаються відповідно до Порядку №1266.

У цьому випадку, за таким працівником зберігається його середньомісячний заробіток на строк, визначений ЛКК або до встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно довідки №412 від 19 серпня 2010 року, виданої Дубенським міжрайонним управлінням водного господарства, доплата до середнього заробітку з 12 серпня 2010 року йому не проводилася, (а.с.81)

У постанові від 7 грудня 2010 року за №1705/187/187/902 визначення відповідачем середньомісячної заробітної плати (доходу) перед настанням страхового випадку на рівні місячної тарифної ставки 888 грн. 00 коп.. суперечить вимогам Закону України №1105 та Порядку №1266. (а.с. 7)

З 12 серпня 2010 року до 8 жовтня 2010 року за ним повинен був зберігатися середньомісячний заробіток, який він отримував до настання страхового випадку, але згідно документів доплата з 12 серпня 2010 року до середнього заробітку не проводилася. Це підтверджується довідками про заробіток (а.с. 81) та помісячною розшифровкою за період 2009- I 2010 роки (а.с.82-89).

Згідно висновку №1595 судово-економічної експертизи від 27 вересня 2011 року (а.с.91- 100) визначений розмір одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в постанові №1705/187/187/877 від 16.11.2010 року в сумі 35520,00 грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та щомісячної страхової виплати в постанові №1705/187/187/902 від 7 грудня 2010 року в сумі 355,20 грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань документально не підтверджується. Щомісячна страхова виплата йому буде складати 916,98 грн. (2292,44x40%). Із врахуванням вимог ст.34 Закону України № 1105-XIV одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності ОСОБА_2 буде складати 54 420 грн. визначений розмір одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в постанові №1705/187/187/877 від 16.11.2010 року в сумі 35520 грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та щомісячної страхової виплати в постанові №1705/187/187/902 від 7 грудня 2010 року в сумі 355,20 грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ОСОБА_2 документально не підтверджується. Заниження розміру щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 складає 561,78 грн. (916,98 грн.-355,20 грн.) із врахуванням вимог ст.34 Закону України № 1105-XIV заниження розміру одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності ОСОБА_2 складає 18900,00 грн. (54420,00-35520,00грн.) (а.с.91-100).

У результаті дослідження наданих документів експертом встановлено наступне: що правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105-XIV (далі Закон України №1105-ХІУ).

Професійне захворювання це захворювання, яке виникло внаслідок професійної діяльності застрахованої особи і зумовлюється виключно або переважно дією шкідливих речовин і певних видів робіт, а також інших факторів. Професійне захворювання також є страховим випадком, якщо воно встановлене або виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів. Перелік професійних захворювань затверджено постановою КМУ від 08.11,2000р. №1662 (ст.13,14 Закон України №1105-ХІУ).

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання має бути розслідувано відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою КМУ від 25.08.2004р. № 1112. Адже тільки після проведеного розслідування можна сказати, чи є подія, яка сталася, страховим випадком і, відповідно, чи має постраждала особа право на отримання страхової виплати, передбаченої законодавством.

Статтею 28. «Страхові виплати» Закону України №1105-ХІУ визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково- дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. (Стаття ЗО «Визначення ступеня втрати працездатності потерпілим» Закону України №1Ю5-ХІУ).

В матеріалах справи наявний Акт розслідування хронічного професійного захворювання хворого ОСОБА_2 від 08.10.2010 року, оформлення якого відповідає вимогам Порядку №1112 (а.с.35).

Правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. №1266 (далі - Порядок №1266).

Для розрахунку суми допомоги необхідно визначити:

- розрахунковий період, за який розраховують середню заробітну плату;

- середньоденну (середньогодинну) заробітну плату.

Розрахунковим періодом є останні 6 календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. При цьому з розрахункового періоду слід виключити місяці, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин. Під поважними причинами розуміють тимчасову непрацездатність, відпустку по вагітності та пологах, відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (шести років за медичним висновком).

Під час розрахунку середньої заробітної плати до уваги беруть виплати, які:

- становлять фонд оплати праці підприємства (такі виплати визначено в Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. № 5);

-оподатковують ПДФО (при цьому не враховують передбачені законодавством пільги з цього податку);

- були нараховані за відпрацьований час.

Під час обчислення середньої заробітної плати необхідно враховувати таке:

- якщо працівник частину місяця не працював з поважних причин, але йому були нараховані виплати, які мають разовий характер (наприклад, вихідна допомога, матеріальна допомога) або не передбачені чинним законсдавством. то ці виплати враховують у такому місяці пропорційно відпрацьованому часу;

- якщо в розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку працівник не мав заробітку з поважної причини, то середню заробітну плату визначають виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку;

- якщо на підприємстві встановлено неповний робочий день (тиждень), то середні» заробітну плату визначають виходячи з частини місячної тарифної ставки (окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку, яка відповідає графіку його роботи;

- до середньої заробітної плати включають заробітну плату в межах максимальної величини, з якою сплачують страхові внески. Цю величину визначають на рівні п'ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи (ст.47 Закону № 1105). З жовтня по листопад 2010 року відповідно до Закону України від 20.10.2009р. №1646 «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» прожитковий мінімум встановлено на рівні 907 грн. Отже, для розрахунку середньої заробітної плати використовують величину, яка дорівнює 13605 грн. (907 грн. х 15).

За висновком МСЕК від 12.08.2010 року за №155896 ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності. У «Висновку про умови та характер праці» довідки МСЕК від 12.08.2010 року за №155896 зазначено, що ОСОБА_2 протипоказана важка фізична праця, може працювати вахтером, черговим, оператором насосної станції. Результати огляду МСЕК були доведені до підприємства Повідомленням від 12.08.2010 року (а.с.50).

Наказом від 12.08.2010р. за №98 ОСОБА_2 був переведений з посади тракториста- машиніста на посаду машиніста насосної станції.

Як випливає зі ст.31 Закону № 1105, відповідно до висновку JIKK або МСЕК, потерпілий працівник за станом здоров'я може бути тимчасово переведений на легшу нижче оплачувану роботу.

У цьому випадку за таким працівником зберігається його середньомісячний заробіток на строк, визначений ЛКК. або до встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Стійкою втратою професійної працездатності вважається будь-яка втрата професійної працездатності, визначена МСЕК.

При цьому:

- протягом перших двох тижнів з дня переведення доплата до середнього заробітку здійснюється роботодавцем за рахунок коштів підприємства (ст.170 КЗпП. п.5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24);

- починаюча з п'ятнадцятого дня переведення потерпілого на легшу роботу така виплата здійснюється підприємством за рахунок страхових внесків до ФСС від нещасних випадків (п.5.2 Порядку № 24).

Згідно зі ст.31 і 34 Закону №1105 середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку з втраченою заробітною платою (або відповідною її частиною) визначають відповідно до Порядку № 1266. Правила визначення середньої заробітної плати такі самі, як і для розрахунку допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

За висновком МСЕК від 26.10.2010 року №0676 ОСОБА_2 з 08.10.2010 року встановлена стійка втрата професійної працездатності 40% та третя група інвалідності.

Згідно довідки №412 від 19.08.2011 року виданої Дубенським міжрайонним управлінням водного господарства доплата ОСОБА_2 до середнього заробітку з 12.08.2010 року не проводилась, що не відповідає вищезазначеним вимогам ст. 31 Закону України №1105.

У Постанові від 07.12.2010р. за №1705/187/187/902 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань середньомісячна заробітна плата (дохід) перед настанням страхового випадку визначена на рівні місячної тарифної ставки 888,00 грн., що не відповідає вимогам Закону України №1105 та Порядку №1266.

Як уже зазначалось вище, у відповідності до вимог ст. 31 Закону України №1105 з 12.08.2010 року до 08.10.2010 року за ОСОБА_2 зберігається його середньомісячний заробіток, який він отримував до настання страхового випадку, але згідно наданих на дослідження, документів доплата ОСОБА_2 до середнього заробітку з 12.08.2010 року не проводилась.

У Додатку 1 до пункту 6 Порядку №1266 наведено приклади обчислення середньої заробітної плати та розрахунку страхових виплат (умовні) які є ідентичними по визначенню розрахункового періоду та обчисленню середньої заробітної плати ОСОБА_2 (Витяг з-Додатку 1 до пункту 6 Порядку №1266 наведено в додатку 1 до висновку експертизи).

Розрахунковим для обчислення середньої заробітної плати є період з липня 2009 року по грудень 2009 року.

Середньоденна заробітна плата складає 75,31грн. (12802,91грн.: 170). Доплату за вислугу в сумі 1389.58грн. виплачену в грудні 2009р. експертом взято для розрахунку середньоденної заробітної плати тільки в сумі 694,79грн. (1389,58грн.: 12 місяців х 6 місяців).

Кількість календарних днів в липні та листопаді зменшено на календарні дні через хворобу.

Середньомісячна заробітна плата буде складати 2292,44грн. (75,31грн. х 30,44). Щомісячна страхова виплата буде складати 916,98грн. (2292,44грн. х 40%). Із врахуванням вимог ст.34 Закону України №1105 одноразова допомога буде складати 54420грн. (13605,00грн х 4).

Резюмуючи вищевикладене, визначений розмір одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в постанові №1705/187/187/877 від 16.11.2010р. в сумі 35520,00грн. та щомісячної страхової виплати в постанові №1705/187/187/902 від 07.12.2010р. в сумі 355,20 грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ОСОБА_2 документально та нормативно не підтверджується.

У висновку зазначається, що Визначений розмір одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в постанові №1705/187/187/877 від 16.11.2010р. в сумі 35520,00грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та щомісячної страхової виплати в постанові №1705/187/187/902 від 07.12.2010р. в сумі 355,20грн. відділення виконавчої дирекції у Дубенському районі Рівненської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ОСОБА_2 документально та нормативно не підтверджується.(а.с.98)

Зазначені висновки підтверджуються також додатком до цієї експертизи Прикладом обчислення середньої заробітної плати та розрахунку страхових виплат ( а.с.100)

Враховуючи викладене, розрахунковим для обчислення середньої заробітної плати є період з липня 2009 року по грудень 2009 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 75,31 грн. (12802,91 грн.: 170) Середньомісячна заробітна плата буде складати 2292,44 грн. (75.31 грн.х30,44). Щомісячна страхова виплата буде складати 916,98 грн. (2292,44грн.х40%). Одноразова допомога буде складати 54420 грн., а тому заниження її розміру становить 18900 грн. (54420грн.-35520грн.)

Будучи переконаним у тому, що незаконними діями відповідача мало місце порушення нормальних життєвих зв'язків та звичного способу його життя із своєю сім'єю, оскільки він тривалий час повинен був доводити порушення свого права шляхом написання відповідних заяв, отримання відповідей та звернення до суду, маючи незадовільний стан здоров'я, з урахуванням характеру і тривалістю моральних страждань, а саме те, що він, виконуючи добросовісно свої професійні обов'язки протягом тривалого часу отримав професійне захворювання, що спричинило втрату працездатності, зазнав душевних переживань і страждань в зв'язку із тим, що суми, які підлягали виплаті були значно і безпідставно занижені, вважає, що з відповідача слід вимагати ще й компенсації моральної шкоди, яку він оцінює у 5000 грн.

Відповідач хибно застосував положення п.п.4,10 постанови КМУ від 26 вересня 2001 року №1266.

Відповідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосу вання Конституції України при здійсненні правосуддя» оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно п.3 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування коди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав заперечення на позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював трактористом-машиністом Дубенського міжрайонного управління водного господарства з 1996 року.(а.с.36). З 4 січня 2010 року по 11 серпня 2010 року позивач знаходився на лікуванні, що підтверджується листами тимчасової непрацездатності.(а.с.54).

З висновку МСЕК від 12.08.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання із протипоказаннями важкої фізичної праці та праці з тривалим перебуванням на ногах та переведено на посаду чергового насосної установки (а.с.46).

З висновку №28/964 центральної лікарсько-експертної комісії ДУ «Інститут медицини праці АМН України» від 28.09.2010 року встановлено, що вібраційна хвороба ІІ стадії, на яку хворіє ОСОБА_2, є захворюванням професійним встановлено вперше (а.с.13 справа №2-а -296/11).

З акту розслідування хронічного професійного захворювання від 8.10.2010 року встановлено, що комісія провела розслідування хронічного професійного захворювання у ОСОБА_2: вібраційна хвороба ІІ ст.., захворювання професійне, встановлено вперше (а.с.25).

З довідки №0676 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності встановлено, що ОСОБА_2 встановлено 40 % втрати професійної працездатності рахувати з 8.10.2010 року (а.с.11 справа №2-а-296/11).

Відповідно до ч.2 ст.11 Основ законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року №16/98-ВР страховий випадок подія з настанням якої виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг, передбачених законами України з окремих видів загальнообов»язковго державного соціального страхування. В абзаці 10 ч.1 ст.26 Основ до страхових випадків з настанням яких надаються матеріальне забезпечення та соціальні послуги належить професійне захворювання.

В ст.13 ч.2 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вказано, що страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинило застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у ст.14 Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення. В ч.7 ст.13 даного Закону зазначено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами, а право на отримання страхових виплат виникає з дати встановлення професійного захворювання .

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону №1105-ХІУ до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов»язаних з роботою.

В п.76 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ №1112 від 25.08.2004 року питання розслідування та встановлення причин виникнення професійного захворювання віднесено до компетенції комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання.

В ст.34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності» визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження.

В Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахункових виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням затвердженим Постановою КМУ від 26.09.2001 року №1266 затверджено механізм проведення розрахунку розміру страхових виплат. Відповідно до п.4 даного Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб, є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Місяці розрахункового періоду з першого до першого числа в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (зокрема тимчасова непрацездатність) виключаються з розрахункового періоду.

В ст.34 ч.10 Закону №1105-ХІУ передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв»язку з втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням , що затверджено КМ України.

Враховуючи те, що позивач в серпні 2010 року був переведений на іншу роботу, а для розрахунку втраченого заробітку враховується заробіток за 6 місяців за основним місцем роботи, з яким пов»язана втрата працездатності, розрахунковими місяцями визначення середньомісячної заробітної плати беруться липень-лютий 2010 року. Так як позивач в цей період не працював, немав заробітку, з поважних причин відповідачем було визначено середній заробіток виходячи з місячної тарифної ставки машиніста- тракториста виходячи з 888 грн. 00 коп., що передбачено п. 10 Порядку.

З довідки №571 від 8.11.2010 року встановлено, що станом на 11.08.2010 року ОСОБА_2 працював трактористом машиністом 5 розряду з місячною тарифною ставкою 888,00 грн. (а.с.24).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що призначення ОСОБА_2 щомісячної страхової виплати та одноразової допомоги є правомірним.

Керуючись: ст.10, 60, 214 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дубенському районі Рівненської області про відновлення порушеного права на отримання виплат одноразової допомоги по стійкій втраті професійної працездатності відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляцйного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: