Справа № 158/812/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пономарьова О.М.
Провадження № 22-ц/773/1402/15 Категорія: 30 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

при секретарі Лимарю Р.Ю.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним затриманням та незаконним поміщенням в психіатричний заклад за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним затриманням та незаконним поміщенням в психіатричний заклад - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати, та ухвалити нове про задоволення позову.

В даному судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши позивача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був поміщений в психіатричний заклад за рішенням лікарської комісії психіатричної лікарні, працівниками Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області при здійсненні супроводу позивача до психіатричної лікарні для проведення примусового психіатричного огляду було дотримано вимог Закону України «Про міліцію» і діяли вони в межах повноважень, наданих їм відповідно до норм цього Закону, факт незаконного затримання позивачем не доведений, підтверджень звернення позивача до відповідних органів з даного приводу суду не надано, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди, заявлені ним є необґрунтовані.

Такі висновки суду є правильними і відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Судом вірно встановлено, що 07.05.2012 року сім'я ОСОБА_1, а саме: мати - ОСОБА_2, колишня дружина - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 звернулись до районного психіатра Ківерцівського ЦРЛ ОСОБА_6 та начальника Ківерцівського РВУ МВС України у Волинській області ОСОБА_7 з заявою про направлення на примусове лікування ОСОБА_1, посилаючись на тривалу неадекватну поведінку останнього, створення конфліктів в сім'ї та погрози фізичною розправою. 08.05.2012 року з заявою до районного психіатра про надання допомоги в лікуванні сина звернулась мати позивача - ОСОБА_2

За результатами психіатричного огляду, проведеного 08.05.2012 року лікарем - психіатром ОСОБА_6 в приміщенні Ківерцівського районного відділення міліції в примусовому порядку, без згоди позивача, ОСОБА_1 було виставлено діагноз шизоафективний розлад з госпіталізацією до психіатричного закладу ВОПЛ № 2 смт. Олика в примусовому порядку.

В супроводі працівника міліції Ківерцівського РВУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 був доставлений до психіатричного закладу ВОПЛ № 2 смт. Олика для проведення психіатричного огляду.

В той самий день позивач був оглянутий лікарською комісією ВОПЛ № 2 смт. Олика, відповідно до висновку якої ОСОБА_1 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу, депресивний тип з антисоціальною поведінкою, та саме за рішенням цієї комісії був госпіталізований до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою.

Підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку передбачені ст. 14 цього Закону, відповідно до якої особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Статтею 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що органи внутрішніх справ зобов'язані подавати допомогу медичним працівникам, за їх зверненням, у разі надання психіатричної допомоги в примусовому порядку та забезпечувати безпечні умови для доступу до особи та її психіатричного огляду. Органи внутрішніх справ повинні запобігати діям з боку особи, якій надається психіатрична допомога в примусовому порядку, що загрожують життю і здоров'ю оточуючих та інших осіб, та вживати заходи щодо забезпечення схоронності залишеного без нагляду майна та житла особи, яка госпіталізується в примусовому порядку, а в разі необхідності проводити розшук особи, якій психіатрична допомога повинна надаватися в примусовому порядку.

Відповідно до п.5 ст. 11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях: осіб, які мають ознаки вираженого психічного розладу і створюють у зв'язку з цим реальну небезпеку для себе і оточуючих, - до передачі їх у лікувальні заклади, але не більш як на 24 години;

Аналіз вказаних норм закону дає підстави зробити висновок, що працівник Ківерцівського РВ УМВС при здійсненні супроводу позивача для проведення психіатричного огляду в примусовому порядку на підставі заяви його родичів та відповідно до висновку районного психіатра діяв в межах повноважень, наданих йому Законом.

Всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не довів, що при виконанні своїх обов'язків працівниками міліції допущено порушення закону, не надано доказів звернень позивача з приводу його незаконного затримання до відповідних органів та судових рішень про притягнення цих працівників міліції до відповідальності, в зв'язку з такими порушеннями.

А тому, враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області в користь позивача.

Покликання позивача на те, що міліцією було здійснене його незаконне затримання для проведення психіатричного огляду жодними доказами не підтверджено, працівник міліції за обставинами справи діяв відповідно до вимог ЗУ «Про міліцію» та ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Доводи позивача з приводу того, що міліція діяла незаконно, оскільки психіатрична допомога в примусовому порядку надається лише за рішенням суду, а рішення суду на момент огляду його в примусовому порядку не було не заслуговують на увагу, оскільки положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено обов'язок представника психіатричного закладу, в якому перебуває особа, госпіталізація якої до психіатричного закладу в примусовому порядку визнана доцільною, протягом 24 годин направити до суду заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Отже, з вказаної норми слідує, що спочатку може бути проведена госпіталізація, яка визнана доцільною, а тоді вже лікар невідкладно повинен звернутися до суду. А тому, хоча на момент доставки ОСОБА_1 до психіатричної лікарні, рішення суду ще не було, проте міліція вживала заходів реагування на заяви родичів та медичних працівників в межах своїх повноважень.

Оскільки, як з'ясовано в ході апеляційного розгляду, саме медичними працівниками були допущені порушення окремих вимог Закону України «Про психіатричну допомогу», то рішеннями Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2012 року було відмовлено в задоволенні заяви головного лікаря ВОПЛ № 2 про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_1, а рішенням цього ж суду від 02.07.2015 року в його користь з цього медичного закладу було стягнуто 30 000 грн. моральної шкоди. Також моральну шкоду в користь позивача рішеннями цього ж суду від 04.08.2015 року та від 18.08.2015 року було стягнуто з Коммунального закладу «Ківерцівське районе територіальне медичне об'єднання» та з членів його сім'ї.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, всі вони були предметом перевірки суду і суд дав їм правильну юридичну оцінку.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді