Ухвала іменем україни
16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В., суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Пежо Авто Люкс», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання недійсним пункту договору та витребування автомобіля, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28 жовтня 2014 року між ним і приватним підприємством «Пежо Авто Люкс» був укладений договір купівлі-продажу (в кредит) автомобіля марки Peugejt, модель: Partner Tepee Outdoor, вартістю 283 220 грн. На виконання п. 2.2 договору у той же день сплатив кошти у сумі 56 650 грн, що підтверджується фіскальним чеком. Решта вартості автомобіля, що становить 226 570 грн, повинна була бути сплачена за рахунок коштів, наданих банківською установою в рамках цільового кредитування протягом одного дня з дати отримання кредиту. 14 листопада 2014 року з Хмельницьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк» уклав кредитний договір № 57, відповідно до умов якого отримав кредит у сумі 210 000 грн, банк перерахував їх на рахунок продавця згідно з платіжним дорученням від 14 листопада 2014 року № 57. У цей же день перерахував ПП «Пежо Авто Люкс» кошти у сумі 16 570 грн. На його звернення 17 листопада 2014 року автомобіль йому не переданий, і відповідачем запропоновано доплатити кошти у зв'язку із збільшенням вартості транспортного засобу до 310 380 грн, що передбачено п. 3.2 договору. Зазначений пункт договору вважає несправедливим, оскільки передбачена можливість збільшення ціни товару без надання йому права розірвати договір.

Рішенням Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним п. 3.2 розділу 3. «Податки, мито та збори договору купівлі-продажу № 7929 від 28 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 і ПП «Пежо Авто Люкс».

Витребувано у ПП «Пежо Авто Люкс» автомобіль марки Peugejt, модель: Partner Tepee Outdoor, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, який знаходиться на складі ПП «Пежо Авто Люкс» по вулиці Вінницьке шосе, 23 у м. Хмельницькому, та передано ОСОБА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, виходив із того, що п. 3.2 розділу 3 суперечить закону, зокрема п. 3 ст. 632 ЦК України, а також інтересам позивача та порушує його законні права.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а тому висновки суду першої інстанції про зміну продавцем ціни договору в односторонньому порядку, що порушує права покупця, є безпідставними.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2014 року між ПП «Пежо Авто Люкс» і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу (в кредит) автомобіля марки Peugejt, модель: Partner Tepee Outdoor, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1, рік випуску 2014, вартістю 283 220 грн. На виконання п. 2.2 договору 28 жовтня 2014 року відповідно до фіскального чека покупець сплатив кошти у сумі 56 650 грн. Частина вартості автомобіля, що становила 226 570 грн, повинна була бути сплачена за рахунок коштів, наданих банківською установою в рамках цільового кредитування протягом одного дня з дати отримання кредиту.

Пунктом 3.2 розділу 3 передбачено, що у випадку, якщо на день платежу за цим договором виявиться, що виробник та/або дистриб'ютор товару змінив ціну товару, або змінені органами державної влади України, загальна ціна товару зміниться на суму фактичного збільшення ціни товару, податків та/або зборів, про що продавець повідомить покупця протягом 5 днів. Покупець зобов'язується сплатити змінену ціну товару (в т.ч. сплатити різницю між повною ціною автомобіля на день укладання цього договору і повною ціною автомобіля на дату зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця) на умовах цього договору, щоб у кінцевому результаті покупцем було сплачено повну ціну автомобіля у розмірі, що відповідає ціні товару відповідно до чинного реєстру цін продавця на дату зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (а. с. 4).

14 листопада 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 57, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 210 000 грн. Згідно з платіжним дорученням від 14 листопада 2014 року № 57 банк перерахував ці кошти на рахунок продавця.

Того ж дня, 14 листопада 2014 року, позивач перерахував ПП «Пежо Авто Люкс» решту коштів у сумі 16 570 грн (а. с. 13)

Згідно з листом за підписом директора ПП «Пежо Авто Люкс» від 07 листопада 2014 року № 8 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що офіційним дистриб'ютором автомобілів Peugeot в Україні ТОВ «Пежо Сітроен Україна» внесено зміни до діючого Реєстру цін. Так, станом на 07 листопада 2014 року вартість автомобіля Peugeot Partner Tepee Outdoor складає 310 380 грн, в т.ч. ПДВ 20 % (а. с. 31, 32).

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав від ПП «Пежо Авто Люкс» листа, з якого вбачається, що оскільки станом на 07 листопада 2014 року на поточний рахунок ПП «Пежо Авто Люкс» не зараховано в повному обсязі вартості автомобіля, тому для ОСОБА_1 настали наслідки, передбачені п. п. 3.2, 3.3 договору купівлі-продажу автомобіля від 28 жовтня 2014 року. Станом на 14 листопада 2014 року сума невиплачених коштів за умовами договору склала 253 730 грн (а. с. 14).

Пунктом 6.3 розділу 6 «Порядок здійснення дій по договору і оформлення додаткових документів» передбачено, що продавець передає товар покупцю після одержання продавцем повної ціни автомобіля.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 632 ЦПК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_605393/ed_2015_01_03/pravo1/T102300.html?pravo=1> продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Пунктом 5 передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Позивач не довів суду, що п. 3.2 розділу 3 договору купівлі-продажу автомобіля від 28 жовтня 2014 року порушує принцип добросовісності, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано виходив із того, що підстави для визнання недійсним пункту 3.2 розділу 3 договору купівлі-продажу автомобіля від 28 жовтня 2014 року, передбачені п. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_605393/ed_2015_01_03/pravo1/T102300.html?pravo=1>, відсутні.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. -ст. 338341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович