Справа № 310/5143/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

06 листопада 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Черткової Н.І.,

при секретарі - Кондратенко І.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1.

представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських п - Аліпової І.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини

Сторони перебували фактичних шлюбних відносинах з 2008 року, півроку вони прожили у м. Бердянську, а потім переїхали до м. Запоріжжя.

ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Запоріжжя у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_5.

30 січня 2010 року у м. Запоріжжя сторони уклали шлюб.

В жовтні 2010 року, тобто коли дитині було дев'ять місяців, відповідач залишив дружину з дитиною та поїхав до м. Бердянську. У липні 2011 року відповідач повернувся, але промешкавши з місяць, він знову поїхав до м. Бердянська і вже назавжди.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року, шлюб між сторонами був розірваний.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2012 року з ОСОБА_4 стягнуті аліменти.

Позивач вказав, що з лютого 2012 року вона почала мешкати з ОСОБА_6, з яким вони 23.08.2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_7, 2012 року народження.

На даний час позивач зі своєю родиною мешкає у м. Запоріжжя.

Позивач зазначив, що після залишення дитини, з липня 2011 року, ОСОБА_4 перестав з нею спілкуватися, дзвонити, цікавитися життям дитини, тощо.

У зв'язку з тим, що батько дитини не займається її вихованням та не цікавився нею, дитина батька не знає, навіть не впізнає на спільних фотографіях. Вважає батьком вітчима, називає його батьком.

Позивач вказав, що ОСОБА_5 відвідує групу № 6 ясла-садка № 282 «Бджілка», в анкетних даних записаний батьком дитини ОСОБА_6, який разом з позивачем займається питаннями виховання та забезпечення дитини: приводе за забирає дитину з садка, сплачує за харчування, вносить благодійні внески .

Крім цього, ОСОБА_4 не приймає участі в утриманні дитини, аліменти н сплачує, має заборгованість по сплаті аліментів.

Таким чином, батько дитини ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти дитиною.

Своїми діями відповідач не забезпечує гармонійного розвитку дитини. Не створює умови, які необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не виховує дитину, не піклується та не цікавиться про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, хоча це його обов'язок як батька.

Позивач зазначив, що батько дитини, тобто відповідач, свідомо знехтував батьківськими обов'язками по вихованню у самий відповідальний період розвитку дитини, у період її ставлення як особистості, сприйняття миру, оточуючих. У цей період його не було поруч, він свідомо не цікався дитиною, навіть не дзвонив, з днем народження не вітав, участі в утриманні дитини не приймав, аліменти не сплачував, не проявляв себе як батько, що призвело до того, що дитина не його навіть не знає, вважає батьком іншу особу.

Увесь тягар виховання, утримання дитини фактично несе позивач зі своїм чоловіком ОСОБА_6, який вважає ОСОБА_5, своєю дитиною та бажає її усиновити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, в зв»язку з чим, суд, враховуючи не заперечення з боку учасників процесу, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і вважав позов підлягаючим задоволенню.

Суд, заслухав представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.01.2010 року по 06.01.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- ОСОБА_4- батько дитини , стосунків із сином не підтримує, не піклується, як батько про свою дитину, не цікавиться станом його здоров'я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов'язків.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 20.10.2015 року № 01-6047/48, орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради в інтересах малолітнього, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову.

На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа : орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, задовольнити. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Бердянська, Запорізької області, батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: