справа №619/4133/14-ц
провадження №2/619/226/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - - Остропілець Є.Р.

при секретарі - - Бурлаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області «Про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання заповіту недійсним, визнання права власності на ? частину житлового будинку, визнання права на користування земельною ділянкою на яку виданий акт приватизації»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання заповіту недійсним, визнання права власності на ? частину житлового будинку, визнання права на користування земельною ділянкою на яку виданий акт приватизації.

В підтвердження позову ОСОБА_3 посилається на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради від 20.10.1987 року ? будинку належало її батьку ОСОБА_5 та ? - її матері ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1993 року виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П., після смерті ОСОБА_5 спадкоємицею стала його дружина ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке видане виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради від 20.10.1987 року та Дергачівською державною нотаріальною конторою від 19.09.1987 року за реєстровим номером № 2-4010 - ? частка будинку належала ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, відповідно до свідоцтва про смерть виданого 1 липня 1998 року.

Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, в порядку спадкування, отримав ОСОБА_4, відповідно до заповіту виданого 27 жовтня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області.

ОСОБА_4 є власником вищевказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 квітня 2001 року складеного державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В., реєстровий № 1-971.

ОСОБА_3 просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини та визнання заповіту частково недійсним, визнати право власності на ? частину житлового будинку, визнати право на користування земельною ділянкою на яку виданий акт приватизації.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, заперечує проти задоволення позову.

Представник Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, на підставі поданої заяви просить суть розглядати справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, представлені докази приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом було встановлено, що згідно з свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради від 20.10.1987 року - ? будинку належала ОСОБА_5 та ? частина - ОСОБА_6.

Відповідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

Спадщину , після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_6, шляхом звернення з заявою від 17.07.1993 року до Дергачівської нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1993 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П., після смерті ОСОБА_5 спадкоємицею є його дружина ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про смерть виданого 1 липня 1998 року.

ОСОБА_9 при житті все своє майно заповідала своєму сину ОСОБА_4, згідно заповіту від 27 жовтня 1997 року зареєстрованого в Дергачівській державній нотаріальній конторі Харківської області реєстровий № 2 -4849.

Спадщину, після смерті матері прийняв ОСОБА_4, шляхом звернення з заявою, від 25.02.1998 року, до Дергачівської нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини у вигляді вказаного будинку з надвірними будівлями.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 квітня 2001 року, реєстровий № 1 - 971, складеного державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В. власником вказаного будинку з надвірними будівлями є відповідач по справі ОСОБА_4

ОСОБА_3 про те, що спадщина належить її брату ОСОБА_4 достовірно знала, про що свідчить її заява до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 07 серпня 1998 року про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно з ст.1272 ч. 3 за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_3 будь-яких доказів про поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини не надала.

Крім того позивачка не надала суду будь-яких доказів і не навела підстави для визнання заповіту недійсним, визнання за нею права власності на спірний будинок та визнання права на користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 256 ч.1. ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ч.1. ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. ч.261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267. ч.5 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

ОСОБА_3 про те, що спадщина належить її брату ОСОБА_4 достовірно знала, про що свідчить її заява до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 07 серпня 1998 року про прийняття спадщини після смерті матері. Суд вважає, що з вказаного часу в позивачки починається рахуватись строк позовної давності.

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом 04.08.2014 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Крім того позивачка не просить поновити строк позовної давності для захисту свої прав.

Враховуючи вказане суд вважає в позові ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-11, 58-60, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 202-203, 207-209, 256, 257, 261, 267,328,1247,1248,1268, 1269,1270, 1272 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_3 - відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець