У х в а л а

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Миколаївського національного аграрного університету про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від

06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що працював у Миколаївському національному аграрному університеті на різних посадах, з

01 жовтня 2014 року його переведено на посаду асистента кафедри «Тракторів та сільськогосподарських машин, експлуатації і технічного сервісу». Наказом ректора від 17 квітня 2015 року № 158-ОС його було звільнено з займаної посади за вчинення аморального проступку, що є не сумісним з продовженням даної роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України. Зазначив, що підставою для його звільнення слугував акт ректорської перевірки проведення навчальних занять зі студентами заочної форми навчання на інженерно-енергетичному факультеті від 21 березня 2015 року, згідно якого встановлено, що асистент кафедри «Тракторів та сільськогосподарських машин, експлуатації і технічного сервісу» ОСОБА_4, був присутній на іспиті замість свого брата студента ОСОБА_6, отримав білет № 3 та надав відповідь на нього. Вважає, що аморального проступку не вчиняв, тому звільнено його незаконно. У зв'язку з цим, просив визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2015 року і по день ухвалення рішення суду, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах одного місяця просив допустити до негайного виконання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від

06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив з того, що діяння вчинене позивачем, є аморальним проступком, оскільки воно суперечить, як моральним так і професійним критеріям, підриває авторитет науково-педагогічних працівників та дискредитує його, як вихователя. Крім того, вчинений позивачем проступок підтверджений належними доказами та є таким, що не може бути сумісним із продовженням роботи асистента в університеті.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від

06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська