Справа № 761/3240/15-ц
Провадження № 2-о/761/84/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2015 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву Відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява.

В заяві заявник просить: зобов'язати ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" розкрити та надати заявнику інформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1, шляхом надання інформації чи є чинним договір іпотеки №1341 від 28.03.2008 року, укладений з АК "Промінвест-Банк" та ОСОБА_1, чи є предметом договору іпотеки житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та надати інформацію про залишок боргу до повного погашення кредиту.

Як на підставу звернення до суду із зазначеною заявою заявник посилається на статтю 287 ЦПК України.

Стаття 287 ЦПК України передбачає, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Стаття 288 ЦПК України визначає, що у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім'я представника заявника, коли заява подається представником;

3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю;

4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено;

5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Крім того, пунктом 2 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб" роз'яснено, що коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону № 2121-ІІІ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб'єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб'єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб'єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК).

Відповідно до статті 287 ЦПК заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв'язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб'єктів, перелічених у Законі №2121-ІІІ, та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб'єктів (п.4 зазначеної Постанови).

Недотримання правил щодо форми і змісту заяв є наслідком застосування судами вимог про залишення заяви без руху, а у разі їх неусунення - повернення заявнику (частини перша, друга статті 121 ЦПК). Якщо порушення цих правил виявлено при розгляді справи, їх слід усунути в ході судового розгляду, в іншому випадку настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК (п.8 зазначеної Постанови).

Частина 1 статті 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.2 ст.121 ЦПК України).

Так як в заяві з якою звернувся заявник до суду не зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження (саме заявнику); обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання, суд приходить до висновку про залишення без руху заяви та надання заявнику строку для усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 288, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про розкриття банк інформації, яка містить банківську таємницю залишити без руху, надавши заявнику строк в п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, роз'яснивши, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула