Справа № 467/1261/15-ц
21.09.2015 року Арбузинський районний суд
Миколаївської області
у складі: головуючого - судді Кірімової О.М.,
за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою
товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс»
про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави.
В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1713ДА021К від 13 жовтня 2006 року, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі, марка: Mitsubishi; модель Galant; номер кузова: НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого згідно договору застави становила 189640 грн., який належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України (на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отримати дублікат), а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Зобов'язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі, марка: Mitsubishi; модель Galant; номер кузова: НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт.
Також, у відповідності до договору поруки № 1713ДА021К-П від 13 лютого 2015 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 кредитний договір між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 забезпечено порукою у розмірі 2000 грн., які позивач також просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь та стягнути із відповідачів судові витрати.
Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомлені, хоча була повідомлена про час та місце судового розгляду справи належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ним не повідомлені.
За таких обставин, за згодою позивача та її представника, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з виходячи з наступного.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором ОСОБА_1 передала у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі, марка: Mitsubishi; модель Galant; номер кузова: НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, (а.с. 18-21) який належить йому на праві власності на підставі договору № 746 від 12.10.2006 року (а.с. 23-24).
Згідно Договору застави транспортного засобу, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 189640 грн. (а.с. 18)
У відповідності до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, обтяження на вказаний автомобіль було зареєстровано позивачем 29 березня 2013 року (а.с. 34-36).
20 квітня 2012 року між АКБ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12 (а.с. 44-47).
20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ (а.с. 48-50).
На підставі вказаного договору та у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 2 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до TOB «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з вказаних Договорів, в т.ч. з Договору, яким забезпечено виконання зобов'язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Статтею 620 ЦК України встановлено, що у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.
Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до умов Договору у разі порушення заставодавцем обов'язків, встановлених договором, заставодержатель має право вимагати від заставодавця (боржника) дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання останнім цієї вимоги - звернути стягнення на предмет застави.
Як вбачається із ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно.
Як вбачається із матеріалів справи, через неналежне виконання умов Договору у відповідача утворилась заборгованість, у зв'язку з чим було порушено права позивача.
Відповідно до роз'яснення, яке міститься в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст. 3,4 ЦПК).
Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.
В абз. 2 п.42 згаданої постанови пленуму також вказано, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення ст. 11 Закону України "Про іпотеку" (або ст.589 ЦК щодо заставодавця).
За такого вимоги позивача в частині стягнення із ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту 1713ДА021К від 13 жовтня 2006 року на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов'язанням, що становить 309416 грн. 73 коп., задоволенню не підлягають.
Таким чином у позивача виникло право вимоги до боржника про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості, що утворилася за кредитним договором. А заявлені вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач вправі продати предмет обтяження...від імені боржника.
Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом.
Однак, статтями 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право обтяжувача вчиняти підпис на Договорі купівлі-продажу від імені боржника, в зв'язку із чим позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу автомобіля, що є предметом застави.
В зв'язку із цим позовні вимоги щодо надання позивачу повноважень укладати Договір купівлі-продажу від імені боржника підлягають до задоволення.
Таким чином, право обтяжувача на зняття заставленого автомобіля з обліку в органах ДАІ не суперечить вимогам Закону, а є необхідною умовою для реалізації ним передбаченого Законом права на продаж цього предмета обтяження.
Крім цього, перед укладанням Договору купівлі-продажу транспортний засіб необхідно зняти з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предоставленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. 40,42 (абз.1, абз.6) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядку…).
Згідно із Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30 січня 2013 року, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до вказаного Порядку…
Відповідно до п.2 Порядку…, він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Згідно до п.40 Порядку… зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду.
Такий огляд оформляється відповідним актом.
Вказаним Порядком… не передбачено право заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії.
З Порядку… вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа.
Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку Позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля, в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства.
Крім того, з п.42 (абз.1) Порядку… вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку.
В разі випадкової втрати свідоцтва самим Позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, Позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку...
Крім цього, через відсутність у володінні Позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч. 2 ст. 662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку…
Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього.
Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.40 (абз.6) Порядку…під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються.
Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у Позивача, необхідно витребувати автомобіль з усіма його приналежностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) для передачі їх у володіння Позивача.
Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача ґрунтується на підставі ст.ст. 27, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Так, на адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль разом із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, оформити на представника TOB «Вердикт Фінанс» довіреність із наданням усіх необхідних для зняття транспортного засобу з обліку повноважень для його подальшої реалізації (а.с. 37-41)
Однак, вимоги позивача не виконано.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Крім того, у відповідності до договору поруки № 1713ДА021К-П від 13 лютого 2015 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 кредитний договір між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 забезпечено порукою у розмірі 2000 грн. (а.с. 22)
Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Тому, заявлені банком вимоги до ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України, виходячи з розміру заборгованості, що підлягає стягненню із відповідачів, враховуючи принцип пропорційності відшкодування витрат до розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 3337 грн. 77 коп., із ОСОБА_2 - 20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 59, 209, 212 -215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов'язанням в сумі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» сплачений судовий збір в сумі 3337 (три тисячі триста тридцять сім) грн. 77 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» сплачений судовий збір в сумі 20 (двадцять) грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова