Ухвала

іменем україни

24 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Харківської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більш ніж п'ять років, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Харківської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більш ніж п'ять років, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що з вересня 2007 року й до дня смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з останньою однією сім'єю у її квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку з чим як спадкоємець четвертої черги, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 й набула право власності на вказану квартиру.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, більше п'яти років з 15 вересня 2007 року до дня смерті ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844370/ed_2012_02_21/T030435.html?pravo=1> у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі, обґрунтовано виходив із недоведеності вимог ОСОБА_4 та відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки відсутні належні й допустимі докази щодо підтвердження факту спільного проживання позивача із ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин й вірно застосував положення норм матеріального права, зокрема ст. 256 ЦПК України, ст. 3 СК України та ст. 1264 ЦК України й оцінивши усі забрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук