Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 19 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Худякова А.М., Талько О.Б.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Житомирського району електричних мереж до ОСОБА_1, за участю третьої особи - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014р. ПАТ ЕК Житомиробленерго звернулось до суду з позовом. Просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію, яка станом на 01.08.2014р. становить 872,00грн. Зазначали, що ПАТ ЕК «Житомиробленерго» є енергопостачальною компанією, а відповідач - споживачем електричної енергії, тобто між двома сторонами існують зобов'язання : енергопостачальній компанії безперебійно і якісно постачати електроенергію, а споживачу повно та своєчасно її оплачувати. Проте відповідач за спожиту електроенергію не сплачує, тому виникла заборгованість.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на корись ПАТ ЕК «Житомиробленерго» 872грн. заборгованості за спожиту електроенергію та 243,60грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що дійсно є власником АДРЕСА_1 в м. Житомирі. Проте, з моменту купівлі вказаної квартири в ній ніхто не проживає та електроенергією не користується.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами по наданню послуг, в тому числі, права та обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. №1357 (далі - Правила).

Ст.4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Ст.ст.6,627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.6,19,20 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Така ж норма передбачена і п.3 Правил : споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки; оплачувати надані послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері надання послуг.

На підставі наведеного суд не погоджується із посиланням відповідача на те, що оскільки договір про надання послуг він не укладав і не підписував, а тому не має будь-яких договірних зобов'язань із позивачем. Відповідач ухиляється від укладення відповідного договору з позивачем із часу придбання квартири у 2007р., проте від користування послугами не відмовлявся. На протязі 8 років ОСОБА_1 не повідомив енергопостачальну компанію про зміну власника.

Суд правильно вважав, що між сторонами виникли обов'язки та настала відповідальність виконавця і споживача, передбачена Законом і Правилами.

Ст.ст.526,625 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання послуг відповідачем не заперечувався.

Апеляційний суд забезпечив позивачам змагальність процесу, створивши їм умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків.

Оскільки на протязі 8 років у представників енергопостачальної компанії не було доступу до лічильника, який розміщено всередині квартири, суд апеляційної інстанції оголошував перерву, надавши можливість представнику компанії в присутності відповідача перевірити його показники.

Із довідки Житомирського району електромереж №127 від 16.01.2007р. вбачається, що станом на 16.01.2007р., тобто перед придбанням ОСОБА_1 житла, боргу за електроенергію по АДРЕСА_1 не було.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір заборгованості за спожиту електроенергію становить 79,15грн. заборгованість в такому розмірі відповідач в суді апеляційної інстанції визнав.

На підставі наведеного рішення підлягає зміні - зменшенні розміру заборгованості із 872грн. до 79грн.15 коп.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,313,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2015 року в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію змінити. Зменшити розмір стягнутої заборгованості із 872грн. до 79грн.15 коп. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: