Справа № 740/2381/15 Провадження № 22-ц/795/2189/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Кобилецький І. Ф. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Вінгаль В.М., Острянського В.І.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника КП «Служба Єдиного Замовника» Луєнка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» до ОСОБА_5 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_5 та про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Рішенням суду в задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено, а зустрічний позов КП «Служба Єдиного Замовника» задоволено. Суд встановив нікчемність договору про переведення боргу від 03.05.2013 року, укладеного між ДП «Ніжинжитлосервіс» КП «Служба Єдиного Замовника» та ОСОБА_5, застосував наслідки недійсності нікчемного правочину і стягнув з ОСОБА_5 на користь КП «Служба Єдиного Замовника» 20000 грн в рахунок повернення в натурі грошових коштів, одержаних на виконання нікчемного договору про переведення боргу від 03.05.2013 року, укладеного між ДП «Ніжинжитлосервіс» КП «Служба єдиного Замовника» і ОСОБА_5, та стягнув 2756 грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законодавство не вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення договорів оренди транспортних засобів у сфері господарювання, які укладаються між юридичними особами, а тому відсутні підстави для обов'язкового нотаріального посвідчення договору про переведення боргу. Крім того, апелянт зазначає що суддя Кобилецький І.Ф. не міг брати участь у розгляді справи по суті оскільки він порушив права позивача при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Зеленським В.В. за № 498 26.04.2012 року був посвідчений між ОСОБА_5 та ДП «Ніжинжитлосервіс» КП «Служба Єдиного Замовника» договір найму (оренди) наземного транспортного засобу, а саме: ЗИЛ 433362 Автопідйомник-С, р.н. НОМЕР_1, строком з 26.04.2012 року по 26.12.2012 року зі сплатою 12000 грн за кожен місяць строку користування автомобілем і з оплатою не пізніше 10 числа кожного місяця.

27.12.2012 року ДП «Ніжинжитлосервіс» повернуло ОСОБА_5 предмет договору без сплати обумовленої орендної плати .

03.05.2013 року ДП «Ніжинжитлосервіс», КП «Служба Єдиного Замовника» та ПП ОСОБА_5 був укладений договір про переведення боргу, відповідно до якого ДП «Ніжинжитлосервіс» перевів свій борг (грошове зобов'язання) у розмірі 70000 грн, що виник на підставі основного договору, на КП «Служба Єдиного Замовника».

КП «Служба Єдиного Замовника», 02.07.2013 року перерахувало ОСОБА_5 на його картковий рахунок 20000 грн згідно договору про переведення боргу від 03.05.2013 року.

02.04.2014 року ОСОБА_5 звернувся до КП «Служба Єдиного Замовника», як до нового боржника, з претензією перерахувати у десятиденний термін з дня отримання вимоги решту боргу за договором про переведення боргу у сумі 50000 грн.

У зв'язку з тим, що КП «Служба Єдиного Замовника» не виконало вимогу, ОСОБА_5 звернувся з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 50000 грн, пені, яка передбачена ст..551,611 ЦК України, в розмірі 5545,20 грн, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1606,85 грн та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 33107,78 грн, що передбачено ст.625 ЦК України.

КП «Служба Єдиного Замовника» подало зустрічний позов до ОСОБА_5, в якому просило встановити нікчемність договору про переведення боргу від 03.05.2013 року, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ОСОБА_5 на користь КП «Служба Єдиного Замовника» 20000 грн в рахунок повернення сплачених грошових коштів за договором про переведення боргу від 03.05.2013 року, зважаючи на те, що оскільки договір найму (оренди) наземного транспортного засобу від 26.04.2012 року мав нотаріальне посвідчення, то і договір про переведення боргу від 03.05.2013 року теж мав би бути посвідчений нотаріально відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 та задовольняючи зустрічний позов КП «Служба Єдиного Замовника», суд першої інстанції виходив з того, що укладення у письмовій формі без нотаріального посвідчення договору про переведення боргу за договором найму (оренди) наземного транспортного засобу, який мав нотаріальне посвідчення, є недійсним в силу закону і тому підлягають застосуванню правові наслідки недійсності нікчемного правочину.

Такі висновки суду відповідають наданим доказам та положенням ст..220, 513, 799 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір про переведення боргу не потребував нотаріального посвідчення, є безпідставними.

Дійсно, ст.209 ЦК України визначає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

З тексту договору найму (оренди) наземного транспортного засобу від 26.04.2012 року вбачається, що договір укладався між юридичною особою ДП «Ніжинжитлосервіс» КП «Служба Єдиного Замовника» та фізичною особою ОСОБА_5, без будь-яких зауважень стосовно того, що ОСОБА_5 в даному договорі діє як фізична-особа підприємець.

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Зазначена норма закону не встановлює будь-яких виключень стосовно того, що у разі нотаріального посвідчення договору, який не потребував такого посвідчення, правочин щодо зміни кредитора у зобов'язанні може вчиняється у інший спосіб.

Таким чином, договір про переведення боргу перед ОСОБА_5 з ДП «Ніжинжитлосервіс» КП на КП «Служба Єдиного Замовника» мав би бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Крім того, як убачається з витягу з ЄДРЮОФОП, існує судове рішення від 27.04.2009 щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_5

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення ч.2 ст. 215 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність договору про переведення боргу між ДП «Ніжинжитлосервіс», КП «Служба Єдиного Замовника» та ПП ОСОБА_5 та застосування наслідків нікчемності правочину.

Твердження апелянта про неможливість судді Кобилецького І.Ф. розглядати дану справу є такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Дійсно, ухвала судді Кобилецького І.Ф. про відмову у відкритті провадження у цій справі була скасована апеляційним судом через порушення норм процесуального права так як суддя невірно визначився з підвідомчістю справи. Проте, вказана обставина не перешкоджала в подальшому розглядати цьому судді справу по суті і не суперечило ст.21 ЦПК України. Зауваження апелянта щодо сумнівів в об'єктивності судді взагалі не ґрунтується на доказах.

За таких обставин, суд першої інстанції дав правильну оцінку наданим доказам, рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: