справа №489/5346/15-ц
номер провадження 2/489/2528/15
заочне рішення Іменем україни
16 листопада 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У серпні 2015 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 4493,78 грн.
У позові вказано, що 15.06.2011 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
Грошові зобовязання станом на 30.06.2015 відповідач не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 4493,78 грн., яка складається із 527,37 грн. заборгованості за кредитом, 1476,23 грн. по процентам, 1800,00 грн. пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 190,18 грн. штрафу (процентна складова).
У судове засідання позивач представника не направив. До суду надав письмову заява про розгляд справи за відсутності представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 15.06.2011 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Надаючи згоду на отримання кредиту відповідач одночасно погодився із умовами заяви, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір).
Розрахунком заборгованості позивач підтвердив, що станом на 30.06.2015 грошові зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 4493,78 грн., яка складається із 527,37 грн. заборгованості за кредитом, 1476,23 грн. процентів, 1800,00 грн. пені та комісії, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 190,18 грн. штрафу (процентна складова).
Із довідки про умови кредитування вбачається, що вказані позивачем 1800,00 грн. фактично є пенею, нарахованою за несвоєчасне погашення заборгованості.
Крім того, із заяви позичальника не вбачається нарахування. Відсутнє таке і в Умовах та правилах надання банківських послуг, копія яких додана до позову та з яких не вбачається встановлення відповідальності у вигляді пені. Інших належних і допустимих доказів на підтвердженні вказаної суми стягнення позивач суду не надав.
З положень статті 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За статтею 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 610 ЦК України).
За встановлених обставин та наявних у справі доказів суд приходить до висновку про порушення відповідачем грошових зобовязань та доведеність розміру заборгованості позивачем.
Між тим, суд не в повній мірі погоджується із стягненням неустойки.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не відповідає статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15.
Як вбачається із розрахунку позивача та Умов і Правил надання банківських послуг позивач застосував до відповідача за порушення грошових зобовязань відповідальність у вигляді пені та двох штрафів, що суперечить статті 61 Конституції України.
У звязку із цим, стягненню підлягає лише пеня в розмірі 1800,00 грн.
Крім того, стягнення штрафу (процентна складова), нарахування якого передбачено пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг в розмірі 5% від суми позову, повязано з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.
За таких обставин вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3803,60 грн. (527,37 + 1476,23 + 1800,00)
Так як вимоги банку задоволено частково (84,64 %), відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 206,18 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15.06.2011 № б/н, яка складається із 527,37 грн. заборгованості за кредитом, 1476,23 грн. процентів та 1800,00 грн. пені, всього 3803,60 грн.(три тисячі вісімсот три гривні 60 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 206,18 грн. (двісті шість гривень 18 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В. Коваленко