ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7078/15-ц
Провадження № 2/362/2913/15
У Х В А Л А

09.11.2015 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Орда О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якому зокрема просила визнати право власності на ? частку усіх конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів й обладнання, які були використані в процесі будівництва прибудинкових споруд за адресою: Київська область, Васильківський район, село Іванковичі, вул. Кудрі 8.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, тому в порядку ст.121 ЦПК України її слід залишити без руху для виправлення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

У п.22 та п.25 цієї Постанови зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, до складу якого входять об'єкти нерухомого майна, що зумовлює визначення у позовній заяві ціни позову, виходячи з дійсної вартості визначених об'єктів , яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком фахового спеціаліста, який має право на проведення будівельно- технічної експертизи.

Разом з тим, всупереч положень п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем у позовній заяві не визначено ціну позову, яка має бути розрахована виходячи з дійсною вартості об'єктів нерухомого майна, що підлягають поділу, та підтверджена належними та допустимими доказами, серед іншого висновком спеціаліста товарознавця інше.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 7 »Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»від 04.10.1991р. , суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

В порушення вимог ст. 119 ЦПК України,в позовній заяві відсутні відомості чи здані прибудинкові споруди в експлуатацію, відсутній перелік цих прибудинкових споруд. Крім того вимога щодо стягнення вартості будівельних матеріалів та обладнання не містить, переліку цих будівельних матеріалів та конструктивних елементів, зазначення вартості цих матеріалів та конструктивних елементів в грошовому еквіваленті.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вимогам ст. 119 ЦПК позивачем не надано копії правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок, посилаючись на те, що вона не має змоги надати його а тому нею було подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребовування з реєстраційної служби Васильківського МРУЮ відповідного витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, проте доказів такого звернення до суду, позивачем не додано до позовної заяви а тому позивачу необхідно надати докази, підтверджуючі право власності на спірний житловий будинок.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 80, 119, 121, 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Розяснити, що недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Орда