Справа № 457/680/15-ц
провадження №2/457/318/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Панчишин ОСОБА_3 Андріївни про стягнення боргу, а саме: просить стягнути на його користь суму основного боргу у розмірі 215000 грн., 3% річних за період з 03.04.2015 року по 10.06.2015 року (за 69 днів) в сумі 1221,30 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6700 грн.

Позивач мотивує позов тим, що 01.10.2014 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 позичила у нього 10000 американських доларів на термін до 02.04.2015 року. На підтвердження укладеного договору позики грошей, відповідач надала власноручно написану розписку. Термін повернення боргу вже давно минув, але відповідачем гроші не повернуті, тому позивач вирішив звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2014 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 10000 доларів США строком, які відповідач зобовязалася повернути до 02.04.2015 року, підтвердженням чого є власноручно написана розписка ОСОБА_2 від 01.10.2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно, не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу в якій вказано, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З договору про надання правової допомоги від 10.06.2015 року вбачається, що гонорар за виконану роботу становить 6700 грн.

Беручи до уваги вищезазначене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2. зобов'язана повернути борг позивачу за договорами позики в сумі 10000 доларів США, що в еквіваленті становить 215 000грн., 1221,30 грн. 3% річних та 6700 грн. правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 215 000 (двісті п'ятнадцять тисяч) грн., еквівалентну 10 000 Американських доларів, 3% річних за період з 03.04.2015 р. по 10.06.2015 р. (за 69 днів) в сумі - 1221 (одна тисяча двісті двадцять одну) грн. 30 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2229 грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5