У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними,

в с т а н о в и в :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року змінено, виключивши з мотивувальної частини посилання на застосування строку позовної давності.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився у цій частині й апеляційний суд, встановивши, що додаткові угоди сторонами укладено відповідно до цивільного законодавства, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову; суд апеляційної інстанції, виключивши з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на застосування строку позовної давності, виходив з того, що позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції в частині, залишеній без змін апеляційним судом, й апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко