Справа № 405/1651/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого : Циганаш І.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними дій Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 жовтня 2015 року та скасування даної постанови, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, зазначив, що 20.10.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» дізнався про наявність постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2015 року № 49031153 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 1 402 254 грн.

Постанову винесено на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2015 року № 405/1651/15-ц, 2/405/367/15.

При ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження дізналися про наявність постанови про арешт майна боржника від 20.10.2015 року.

Вважають, що державним виконавцем при винесенні зазначеної постанови були порушені норми чинного законодавства і дана постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Разом з цим, у постанові про відкриття виконавчого провадження, винесеній державним виконавцем зазначається строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа до 26.10.2015 року.

Згідно з ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Також вже зазначалось, що одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника у сумі 1 402 254,00 грн.

У відповідності до ст. 1074 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р., обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тому необхідно враховувати, що Боржник, як банківська установа, має зобов'язання перед третіми особами. Як наслідок, накладення арешту на майно ПАТ КБ «Приватбанк» може порушити права усіх його клієнтів.

У світлі зазначеного, звертають увагу на наступні факти: - відповідно до офіційно оприлюдненого фінансового звіту за 2013 року чисті активи ПАТ КБ «Приватбанк» склали 214,5 млрд. гривень. Власний капітал банку склав 20,3 млрд. гривень. Чистий прибуток банку склав 1,9 млрд. гривень.; - на спеціальному кореспондентському рахунку ПАТ КБ «Приватбанк», відкритому в Національному банку України, сформований резерв, розрахований відповідно до вимог постанови Правління НБУ відповідно до постанови Правління НБУ від 21.03.2012 р. №102 «Про врегулювання грошово-кредитного ринку»; - на кореспондентському рахунку ПАТ КБ «Приватбанк», відкритому в Національному банку України, постійно наявні грошові кошти. Розмір незнижуваного залишку становить 639 000 000,00 гривень.

За весь час існування ПАТ КБ «Приватбанк» не було жодного виконавчого документа, який би дорівнював хоча б п'яти відсоткам від вартості активів банку, або який неможливо було б виконати шляхом списання грошових коштів з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк».

Наведена інформація доступна державним виконавцям, оскільки є офіційно оприлюдненою або може бути отримана шляхом надсилання відповідних звернень до Національного банку України.

У своєму Рішенні Конституційний Суд України 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначив, що справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Елементи права, зокрема розмірність, рівність, моральність, об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

І хоча вказана норма прямо не забороняє державному виконавцю накладати арешт на майно боржника ще до вжиття заходів стягнення з нього грошових коштів, однак у сукупності із вищезазначеними нормами слід зробити наступний висновок.

Накладенню арешту на майно боржника великого підприємства, логічним є те, що при постійній наявності на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк» більше ніж 600 000 000,00 гривень, накладення арешту на його майно ніяким чином не виступає забезпеченням виконання виконавчого документу. Адже сам порядок виконання виконавчих документів про стягнення грошових коштів передбачає в першу чергу надання часу на самостійне виконання рішення, а потім вже стягнення грошових коштів з рахунків боржника.

Питання щодо задоволення клопотання стягувача вирішується на власний розсуд виконавця, але якщо ж воно не суперечить закону та не шкодить Боржнику.

Більш того зазначена норма передбачена законодавцем тільки для того, якщо є загроза виведення коштів або майна Боржником за для уникнення виплати по судовому рішенню. ПАТ КБ «Приватбанк» є сталим Банком, яким завжди виконувались вчасно рішення судів та інші зобов'язання.

Державний виконавець не дотримувалась при винесенні постанови підпунктом 1.5.1 пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, відповідно до якого: в постанові повинно було бути зазначено: Мною, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 (нажаль повне ім'я та по батькові невідоме бо не зазначено посадовою особою), розглянута заява стягувача про примусове виконання.

Підсумовуючи чисельні порушення третього розділу: 1.У вступній частині не зазначено місце винесення постанови місто Кіровоград або м. Кіровоград, а визначено лише Кіровоград, а що саме це, місто чи назва юридичної особи чи просто якесь значення чогось, невідомо (порушення підпункту 1.5.1 пункту 1.5 а).

2. У вступній частині не зазначено Прізвище, ім'я, по-батькові державного виконавця (порушення підпункту 1.5.1 пункту 1.5 а).

3. у розділі Боржник, не визначено повне найменування юридичної особи ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК, а зазначено лише ПАТ КБ Приватбанк, це є також суттєвим порушенням, тому що будь-які зміни у назві юридичної особи чи П.І.Б. фізичної особи свідчить про те що це зовсім інша особа, більш того у Законі та Інструкції визначено, що державний виконавець зазначає того Боржника, який визначений у виконавчому документі, а у виконавчому документі не випадково визначене повне найменування Боржника ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК.

4. у розділі Боржник державним виконавцем визначено юридичну адресу згідно з виконавчим документом, та зроблено не зрозумілу та не дозволену Законом дописку (наявн. гр. кошти і майно по вул. Преображенська, 26/70). Щодо майна ще зрозуміло, є довідка надана стягувачем про майно Боржника, а щодо (наявн. гр. кошти). Звідки державний виконавець взяв інформацію про наявні кошти Боржника саме за цією адресою? Він робив вихід за зазначеною адресою, як то передбачено Законом, та склав відповідний Акт державного виконавця, згідно з яким було виявлені кошти Боржника? Чи у нього є документ уповноваженого органу який свідчить про наявність коштів саме за зазначеною адресою? Ні, жодних виконавчих дій державним виконавцем не проводилось і він не міг цього зробити, тому що на даній стадії йде самостійне виконання рішення суду й жодні дії з примусового виконання йому забороняє проводити Закон.

Більш того визначено лише по вул. Преображенська, 26/70 до цього йшлося про м. Дніпропетровськ, тому роблять висновок що це вулиця міста Дніпропетровська, тому чому відкрито виконавче провадження у м. Кіровоград або якого ж міста? Це загадка державного виконавця, яка свідчить про неправомірність дій державного виконавця, а також його некомпетентність та низький професійний рівень, як фахівця в галузі виконавчого провадження.

Всі кошти Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК знаходяться на рахунках за юридичною адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б.50.

Просить визнати передчасними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в частині винесення постанови про арешт майна боржника від 20.10.2015 року по ВП № 49031153 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 20.10.2015 року по ВП № 490311563. Скасувати постанову про арешт майна боржника від 20.10.2015 року по ВП № 49031153.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, уточнив, просить визнати передчасними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в частині винесення постанови про арешт майна боржника від 20.10.2015 року по ВП № 49031153 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 20.10.2015 року по ВП № 490311563. Визнати незаконними дії Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в частині винесення постанови про арешт майна боржника від 20.10.2015 року по ВП № 49031153 на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» до закінчення строку на самостійне виконання. Скасувати постанову про арешт майна боржника від 20.10.2015 року по ВП № 49031153, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 просили в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, зазначив, що 15.10.2015 року на адресу відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/1651/15-ц, 2/405/367/15 від 09.10.2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 1 402 254,00 грн. на користь ОСОБА_2. Відповідно до журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю вищезазначений виконавчий документ передано державному виконавцю на виконання 16.10.2015 року.

Перевіривши відсутність підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та відповідно до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 20.10.2015 р., (16.10.2015 року пятниця, 19.10.2015 року , 20.10.2015 року вівторок), копії постанови направлені боржнику для виконання. У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець надав боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 26.10.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, 20.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що винесено записи до відповідних реєстрів.

В даному випадку державним виконавцем накладено арешт лише на майно боржника, так як для накладення арешту на кошти, державному виконавцю необхідна інформація про наявність відкритих рахунків у боржника, таким чином про ніяке обмеження прав клієнтів не може бути й мови.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, які перебувають у касі боржника, або надходять до неї, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна божника і накладення на нього арешту.

Обставини, які на думку скаржника, є порушення з боку державного виконавця такими визнати не можна, з огляду на те, що самі по собі терміни «місто Кіровоград» та «Кіровоград», не є правовими нормами і не встановлюють прав та обовязків субєктів, не можуть розглядатися як такі, що визначають або межі застосування відповідних положень законодавства, або зміст та обсяг прав та обовязків субєктів, або зміст та обсяг санкцій, які підлягають застосуванню.

Тобто, значення «Кіровоград» замість «місто Кіровоград», у процесуальному документі не встановлює будь-яку специфіку виконання рішення суду або застосування спеціальної норми Закону України «Про виконавче провадження». Вказані обставини не можна розглядати як порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

У розділі боржник суттєвим порушенням не є зазначена скорочена назва боржника, так як це зовсім не означає зміну у назві юридичної особи, коли в наявності є код ЄДРПОУ, який ідентифікує конкретну юридичну особу.

У розділі боржник є дописка наявн. гр. кошти і майно по вул. Преображенській, 26/70. Це зазначено в звязку з чим виконавчий документ предявлено до відділу, оскільки дані відомості взяті із заяви стягувача.

Окрім того, у постанові не передбачено зазначення банківських реквізитів для перерахування коштів, які підлягають стягненню.

Всі ці обставини є несуттєвими, боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду, та своїми діями порушує вимоги ст.124 Конституції України.

Станом на 12 листопада 2015 року виконавче провадження зупинено на підставі п. 6 ст.27 ЗУ УК «Про виконавче провадження» до розгляду справи по суті в звязку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.10.2015 року зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.05.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення грошових коштів до закінчення розгляду касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України.

На підставі п.6 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 22.10.2015 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не зявилися, представник надала заяву, в якій просить відкласти розгляд скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку, що скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 1 ч.1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до п.1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця, прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29.05.2015 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», стягнуто на її користь грошові кошти за договором банківського вкладу в сумі 1 402 254 грн.

На виконання даного рішення Ленінським райсудом м. Кіровограда 09.10.2015 року було видано виконавчий лист № 405/1651/15-ц, № 2/405/367/15.

Керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 20.10.2015р., в якій зазначено, що заява про примусове виконання подана стягувачем 15.10.2015 року, боржник ПАТ КБ «Приватбанк» знаходиться за адресою вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, (наявні грошові кошти і майно по вул. Преображенська, 26/70, боржнику надано строк для самостійного виконання в строк до 26.10.2015 року.

Згідно заяви стягувача зазначено, що у боржника наявні грошові кошти та майно на території Ленінського району м. Кіровограда за адресою м. Кіровоград, вул. Преображенська, 26/70, що підтверджується наданою стягувачем інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю вищезазначений виконавчий документ передано державному виконавцю на виконання 16.10.2015 року.

Перевіривши відсутність підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та відповідно до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 20.10.2015 р., (16.10.2015 року пятниця, 19.10.2015 року , 20.10.2015 року вівторок), копії постанови направлені боржнику 20.10.2015 року для виконання за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ та за адресою, за місцем знаходження майна боржника вул. Преображенська, 26/70 м. Кіровограда, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ПАТ КБ «Приватбанк» від 20.10.2015 року на супровідному листі та стягувачу до відома.

Так дійсно, в порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 не зазначено місто (місце) винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову, повне найменування Боржника, місце (місто) знаходження майна Боржника, повну адресу Стягувача.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем безпідставно 20.10.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно, що належить боржнику ПАТ КБ «Приватбанк» , адреса, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ та за адресою, за місцем знаходження майна боржника вул. Преображенська, 26/70( наявн. гр. кошти і майно).

У відповідності до п.6 ч.1ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 22.10.2015 року на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2015 року винесено постанову про зупинення даного виконавчого провадження до розгляду справи в касаційному порядку по суті.

Однак, враховуючи, що у виконавчому листі, виданому Ленінським районним судом м. Кіровограда 09.10.2015 року зазначені усі дані боржника та стягувача, суд вважає, що обставини, які на думку скаржника, є порушеннями з боку державного виконавця, не є суттєвими, не є правовими нормами і не встановлюють прав та обовязків сторін виконавчого провадження та не впливають по суті на виконання рішення суду, у розділі боржник суттєвим порушенням не є зазначена скорочена назва боржника, так як це зовсім не означає зміну у назві юридичної особи, коли в наявності є код ЄДРПОУ, який ідентифікує конкретну юридичну особу, у розділі боржник є дописка наявн. гр. кошти і майно по вул. Преображенській, 26/70, ці дані відомості взяті із заяви стягувача, у постанові не передбачено зазначення банківських реквізитів для перерахування коштів, які підлягають стягненню, у постанові державний виконавець вказав про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 26.10.2015 року з моменту винесення постанови, передбачених ч.2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», а у відповідності до ч.4 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, не провадяться.

Разом з тим, з постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем безпідставно 20.10.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно, що належить боржнику ПАТ КБ «Приватбанк», адреса вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ та за адресою, за місцем знаходження майна боржника вул. Преображенська, 26/70 ( наявн. гр. кошти і майно), оскільки у відповідності до статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Фактично постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно винесена державним виконавцем на підставі ч. 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, згідно якої зазначено, що державний виконавець може накласти арешт на майно та кошти боржника при відкритті виконавчого провадження на підставі заяви стягувача, а не зобовязаний.

Враховуюче вищевикладене,те, що сам порядок виконання виконавчих документів про стягнення грошових коштів передбачає в першу чергу надання часу на самостійне виконання рішення, а потім вже стягнення грошових коштів з рахунків боржника, питання щодо задоволення клопотання стягувача вирішується на власний розсуд виконавця, але якщо ж воно не суперечить закону та не шкодить Боржнику, більш того зазначена норма передбачена законодавцем тільки для того, якщо є загроза виведення коштів або майна Боржником за для уникнення виплати по судовому рішенню, ПАТ КБ ПриватБанк є сталим Банком, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження порушує права та обовязки ПАТ КБ «Приватбанк» як банківської установи в цілому, так і перед третіми особами, тому суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними дій Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 жовтня 2015 року та скасування даної постанови задовольнити.

Визнати незаконними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2015 року по ВП № 49031153 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 20.10.2015 року по ВП № 490311563 на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення строку на самостійне виконання.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2015 року, винесену державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 по ВП № 49031153.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів після проголошення ухвали через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Апеляційного суду Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. А. Циганаш