Справа № 182/6766/15-ц
Провадження № 2/0182/3602/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріЗатуливітер Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на час навчання сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.09.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона з 29.06.1996 року по 17.06.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час син продовжує навчання на 4 курсі у Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України, форма навчання - денна, комерційна. Термі навчання - до 30.06.2016 року. У зв'язку з цим, ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач працює на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина під час навчання, однак у добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться.

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) на період навчання.

Позивач у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач сплачував аліменти до досягнення сином 18-річного віку. Потім матеріально вже не допомагав. Вона сподівалась, що зможе самостійно, без матеріальної допомоги відповідача оплачувати навчання сина, однак на даний час не в змозі цього зробити. Син навчається за контрактом, за період з 01.09.2015 року та до кінця календарного року нею за навчання оплачено 1830,00 грн., як передбачено договором. Також сину необхідні кошти на проїзд та харчування, на що вона дає сину 20,00 грн. на день. Окрім того, син планує і у подальшому навчатися, у зв'язку з чим вона оплатила 500,00 грн. за курси, а також кошти необхідні будуть для поїздок до м. Дніпропетровськ для здачі академрізниці. Пояснила, що син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина під час навчання не надає. З відповідачем на цю тему вона не розмовляла, оскільки була впевнена, що він не допоможе.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти за навчання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Вказав, що крім сина ОСОБА_5 він має ще одну дитину: дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Пояснив, що працює на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату. Аліменти більше нікому не сплачує. Вказав, що не надає матеріальної допомоги сину на час навчання. Ні позивач, ні син про це не просили. Сам він не пропонував матеріальну допомогу на період навчання сина.

Третя особа - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що на час навчання він дйсно потребує матеріальної допомоги від батька, так як матері дуже важко утримувати його. Вказав, що в добровільному порядку батько такої допомоги не надає. Зазначив, що за навчання можна оплачувати помісячно, а можна одразу за 3 місяці, вони сплачують за три місяці, що складає приблизно 1800,00 грн.

Вислухавши сторони, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-200 СК України підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 29.06.1996 року по 17.06.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3,4).

Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

ОСОБА_5 проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні (а.с.6,8,11).

На даний час ОСОБА_5 продовжує навчання на четвертому курсі денного відділення Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України за спеціальністю: «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд» (а.с.9,10). Навчання проводиться за Договором № 47/12-13 про надання освітніх послуг в Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України (НТ НМетАУ) (а.с.10). Термін навчання - з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Загальна вартість освітніх послуг становить 24400,00 грн. Згідно п.4.3. Договору, позивач вносить оплату безготівково в установлені терміни: до 01.09.2012 року - 2440,00 грн., до 01.01.2013 року - 1830,00 грн., до 01.04.2013 року - 1830,00 грн., до 01.09.2013 року - 2440,00 грн., до 01.01.2014 року - 1830,00 грн., до 01.04.2014 року - 1830,00 грн., до 01.09.2014 року - 2440,00 грн., до 01.01.2015 року - 1830,00 грн., до 01.04.2015 року - 1830,00 грн., до 01.09.2015 року - 2440,00 грн., до 01.01.2016 року - 1830,00 грн., до 01.04.2016 року - 1830,00 грн. Викладене не оспорювалося в судовому засіданні.

Як вбачається з довідки № 1600 від 05.10.2015 року, відповідач працює водієм навантажувача в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», його середньомісячний заробіток складає 9672,30 грн. (а.с.19).

ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги батька (відповідача по справі) під час навчання, так як матеріальної допомоги матері (позивач по справі) не вистачає. Однак відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, у добровільному порядку не надає.

Крім сина - ОСОБА_5, відповідач має дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).

Суд вважає необгрунтованими посилання відповідача щодо сплати аліментів на час навчання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. Він працює, регулярно отримує заробіток, а тому підстав для стягення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, на думку суду, немає. Нормами Сімейного кодексу України передбачено стягнення у твердій грошовій сумі, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід. В даному випадку таких обставин судом не встановлено.

Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання повнолітнього сина під час навчання не надає, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін, третьої особи.

Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає.

На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, те, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не більш як до 23 років - до 30.06.2016 року.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст.ст. 191,199-200 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Волзький Волгоградської області, Росія, аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), на час його навчання в Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України до 30.06.2016 року, на його користь в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 03.09.2015 року.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Рибакова