Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-394/11
Провадження №22ц/778/5823/15 Головуючий у 1 інстанції: Кофанов А.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Гончар М.С.

Каракуші К.В.

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії та постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції. Скаргу обґрунтувала тим, що протягом 2013-2014 pоків в провадженні відділу ДВС Вільнянського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 28885856 щодо зобов'язання боржника ОСОБА_3 зареєструвати договір оренди земельної ділянки, укладений з ОСОБА_2, та відновити межі цієї земельної ділянки.

Постановою державного виконавця від 12.03.2014 року зазначене виконавче провадження було закінчено згідно п.11 ч. 1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". Підставою для закінчення цього провадження, за висновком державного виконавця, стала неможливість виконання рішення суду без участі боржника, незважаючи на заходи примусу, вчинені державним виконавцем - накладення штрафів на боржника та внесення подання до правоохоронних органів, щодо притягнення його до відповідальності за невиконання рішення суду. Зазначала, що заходи примусу - штрафи та подання до правоохоронних органів - державним виконавцем не здійснювалися, а отже, рішення про закінчення виконавчого провадження є незаконним. Крім того, зазначила, що у травні 2015 року вона зверталася до державного виконавця із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, проте ці матеріали їй досі не надані.

Посилаючись на ці обставини, просила визнати незаконними дії державного виконавця щодо відмови у наданні їй для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження, визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо невиконання рішення суду з цього приводу, а також скасувати зазначену постанову державного виконавця від 12.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року скарга задоволена частково.

Визнано незаконною відмову державного виконавця відділу ДВС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області у наданні ОСОБА_2 матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

Зобов'язано відділ ДВС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області надати ОСОБА_2 матеріали виконавчого провадження ВП № 28885856 для ознайомлення. В задоволенні іншої частини скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи скаргу суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність відмови державного виконавця відділу ДВС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області у наданні ОСОБА_2 матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення, вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» відхилені.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 383, 384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що учасниками виконавчого провадження є: державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Таким чином, завданням Державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є, фактично, перевіркою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Зі змісту ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У п. 17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 7 лютого 2014 року роз`яснено, що згідно зі ст. 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не залучено до участі у справі заінтересовану особу - боржника ОСОБА_3, що свідчить про порушення судом першої інстанції порядку, встановленого для вирішення вказаної скарги.

Отже, враховуючи принцип змагальності цивільного судочинства та забезпечення права на судовий захист всіх сторін виконавчого провадження, на права і обов'язки яких може вплинути судове рішення, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для розгляду скарги стягувача, оскільки не залучив до участі у справі в якості заінтересованої особи боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції в силу приписів процесуального закону позбавлений можливості залучити до участі у справі заінтересовану особу, що унеможливлює розгляд скарги по суті вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України із направленням матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року по цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: