АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Желепи О.В., Борисової О.В.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року за скаргою боржника ОСОБА_3, заінтересована особа Управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 2-1741/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9614/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В березні 2015 ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 24.03.2015 року отримала копії актів опису та арешту від 09.09.2014 року складені державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. майна (серія 662 № 9, серія 662 № 9-1, серія 662-2, серія 662 № 9-3) при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1741, виданого Печерським районним судом м. Києва 04.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5 639 343,12 грн. Посилаючись на невідповідність дій державного виконавця вимогам ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», просила вказані акти скасувати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року скаргу задоволено. Акти опису й арешту майна серія 662 № 9, серія 662 № 9-1, серія 662 № 9-2, серія 662 №9-3 від 09.09.2014, складені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинським С.С., яким описано і накладено арешт на майно: машиномісце НОМЕР_2 в підземному автопаркінгу по вул. Михайла Котельникова, 1 у м. Києві; гараж № НОМЕР_1, площа - "3,1 кв.м., розташований в багатобоксовому гаражі по вул. Тверській, 2 у м. Києві; квартира АДРЕСА_1, загальна площа - 104,40 кв.м.; квартира АДРЕСА_2, розташована на 8 поверсі 17 поверхового будинку, складається з 3-х кімнат, жила площа - 64,2 кв.м., кухня - 16 кв.м., ванна кімната - 6 кв.м., коридор - 22,3 кв.м., загальна площа квартири - 121,7 кв.м., скасовано. (том 4, а.с.143-146)

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність у боржника прав на будь які цінні папери, пославшись на рішення Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2012 року, проте з часу його ухвалення пройшло 3 роки і за цей час обставини щодо володіння цінними паперами, вказаними в рішенні, могли змінитися. Апелянт зазначає, що наявність в особи у власності цінних паперів може підтверджуватися випискою з рахунку в цінних паперах депонента, яка не була надана суду скаржником, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність у неї таких прав.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечувала та просила відхилити апеляційну скаргу.

Представник Управління ДВС ГУЮ у м. Києві - Гречух О.Я. підтримав апеляційну та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, ща апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1741, виданий Печерським районним судом м. Києва 04.07.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5 639 343,12 грн.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. складено акти опису й арешту майна (серія 662 № 9, серія 662 № 9-1, серія 662-2, серія 662 № 9-3), предметом виконавчих дій було мащиномісце НОМЕР_2 в підземному автопаркінгу по вул. Михайла Котельникова, 1 у м. Києві; гараж № НОМЕР_1, площа - 23,1 кв.м., розташований в багатобоксовому гаражі по вул. Тверській, 2 у м. Києві; квартира АДРЕСА_1, загальна площа - 104,40 кв.м.; квартира АДРЕСА_2, розташована на 8 поверсі 17 поверхового будинку, складається з 3-х кімнат, жила площа - 64,2 кв.м., кухня - 16 кв.м., ванна кімната - 6 кв.м., коридор - 22,3 І кв.м., загальна площа квартири - 121,7 кв.м. (том 4, а.с.115-130)

Не погоджуючись з вказаними діями державного виконавця Мазур В.А. звернулася до суду з вказаною скаргою.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», посилався на те, що згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2012 року у ОСОБА_3 у власності перебуває рухоме майно, зокрема, і цінні папери на які вона посилається, тому прийняте рішення державного виконавця шляхом складання актів опису й арешту майна є передчасним, оскільки стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Колегія суддів не може погодитися з таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за і виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Враховуючи викладене колегія суддів не знайшла порушень у діях судового виконавця , а тому вважає, що ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року належить скасувати, а в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовити.

Керуючись ст. ст. 218,303-305, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді