Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8909/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Шумейко О.І.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Заришняк Г.М.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Бабенка Андрія Ігоровича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року частково задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2008 року № 77.1/АА-01390.08.2, що виникла за період з 28 липня 2008 року по 23 березня 2015 року, а саме: заборгованість по кредиту у сумі 255 150,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у сумі 30 000 грн., 3% річних у сумі 17 315,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 71 903,65 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнутоз ОСОБА_2 та ОСОБА_3 па користь ПАТ«Родовід Банк» судовий збір у сумі 3654 грн. в рівних частках.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк» просить змінити рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення повної суми пені з відповідачів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з них суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 3 372 163,96 грн. Вважає, що рішення суду в цій частині не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що Банк та ОСОБА_6 підписали кредитний договір з власної волі та за власним бажанням, визначивши та погодивши всі умови кредитного договору, своїм підписом сторони засвідчили згоду на його належне виконання, включаючи і штрафні санкції за невиконання чи неналежне виконання умов договору.

В апеляційній скарзі представник відповідачів просить скасувати рішення суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухвалити нове рішення. Зазначає, що судом не враховано те, що ПАТ «Родовід Банк» порушив у кредитному договорі від 28 липня 2008 року вимоги ст.. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо принципу добросовісності, включивши в договір несправедливі умови, що спричинили істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду ОСОБА_2, обмеживши його права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови «фінансово-кредитної послуги» за договором та ціну такої послуги.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №77.1/АА-01390.08.2., за умовами якого позивач відкрив-відповідачу невідиовлювальну кредитну лінію на загальну суму 207 217,00 грн., терміном до 28 липня 2015 року включно. Кредитні кошти надаються для купівлі автомобіля та сплату страхових платежів.

За п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 19%річних.

Згідно з п.п.3.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 24 66,87 грн. та сплачувати нараховані проценти. А п.3.6. кредитного договору передбачено, щоза порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник повинен сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

За умовами п. 5.2 договору банк мас право вимагати повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів, відшкодування збитків, у разі недотримання позичальником умов цього договору.

Узабезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_7 укладений договір поруки від 28 липня 2008 року № 77.1/АА-01390.08.2-3/П, за умовами якого останній зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 28 липня 2008 року №77.1/АА-01390.08.2, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії.

Відповідач ОСОБА_6 отримаввід позивача кредит у сумі 207 217 гри., що підтверджується заявою про видачу готівки (а.с. 28), проте належним чином не виконував свої договірні зобов'язання з погашення кредитної заборгованості, сплаті процентів за користування кредитними коштами, припинив сплачувати кошти за кредитним договором з червня 2011 року.

Станом па 23 березня 2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 3 716534,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 255 150,78 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3 372 163,96 грн.,3% річних - 17 315,66 грн., інфляційні втрати - 71 903,65 грн.

У січні 2015 року позивач звернувся з даним позовом. Посилаючись в обґрунтування позовних вимог на наведені обставини, просив, з урахуванням збільшення позовних вимог, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість по кредитному договору у сумі 3 716 534,05 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2заперечував проти задоволення позову, просив застосуватинаслідки спливу позовної давності. Зазначав, що розмір нарахованої пені не є співміриим із розміром основного зобов'язання, при укладанні договору кредиту банк ввів в оману позичальника, застосував нечесну підприємницьку практику, ненадав позичальникові інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту, і частково, з передбачених ст. 551 ЦК України підстав, пені, та в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_6 не виконанням зобов'язання за договором порушено право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення з нього та поручителя ОСОБА_3 суми заборгованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги позивача про неправильність висновку суду про зменшення розміру пені з посиланням на те, що пеня нарахована позивачем у відповідності до умов договору, який був узгоджений та підписаний сторонами, судова колегія відхиляє та вважає, що судом вірно застосовано положення ст. 551 ч. 3 ЦК України, якими передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, які мають істотне значення. У даному випадку позивач просив стягнути з відповідачів пеню у розмірі 3 372 163,96 грн., яка значно перевищує розмір боргу за кредитом - 255 150,78 грн., що давало суду підстави для зменшення розміру пені.

Доводи апеляційної скарги представника відповідачів про завуальоване позбавлення їх судом права участі у справі, що, на думку представника, доводиться текстом рішення суду про те, що підстави, з яких відповідач заперечує проти задоволення позову, мають значення при вирішенні вимог про визнання договору (правочину) недійсним, які не були заявлені, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що дана справа розглянута з дотриманням положень процесуального закону, в т. ч. ст. 11 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), відповідно до яких суд розглядає цивільні справи лише за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору з підстав введення сторони договору в оману, невідповідності договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» чи з інших підстав відповідачами не заявлявся, отже такі вимоги не могли бути розглянуті судом в даній справі.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом приписів ст. ст. 27, 193 ЦПК України, що полягало у незабезпеченні права на ознайомлення відповідачів з оригіналами матеріалів справи та участі в їх дослідженні, на участь у дебатах з позивачем, не відповідають матеріалам справи. Так, з журналу судового засідання, на який зауваження сторонами не подавались, вбачається, що у розгляді справи брав участь представник відповідачів, який в судовому засіданні клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, надання часу для ознайомлення не заявляв, представник відповідачів приймав участь у судових дебатах ( а.с. 140-141).

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Бабенка Андрія Ігоровича відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: