Справа № 199/8091/15-ц
18 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2007 року. У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, яка є колишнім власником вказаної квартири. У березні 2007 році відповідач зібрала свої речі та виїхала з квартири, після продажу квартири з реєстрації за вказаною адресою не знялася, через що позивач змушений сплачувати на неї вартість комунальних послуг. У звязку з чим, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі-продажу від 28 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ОСОБА_2 з реєстраційного обліку не знялася, хоча виїхав з квартири ще у березні 2007 року. ЇЇ особистих речей у квартирі не має, з квартири виїхала, що підтверджується довідкою про не проживання від 16.10.2015 року, посвідченим КП «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачаОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 64 в будинку № 81 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В.В. Руденко