АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8228/15 Справа № 0417/9215/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л.П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малого приватного підприємства «Меркурй» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, МПП «Меркурй» про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, МПП «Меркурй» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, в порушення вимог ст. 131 ЦПК України, не надано суду всіх належних доказів щодо укладених договорів іпотеки майнового поручителя ОСОБА_6, беручи до уваги його смерть, але позовні вимоги позивачем не уточнювалися. Також посилався на припинення дії договору майнової поруки ОСОБА_5, у зв'язку з передачею в заклад заставного автомобіля Mercedes-Benz 320 та ненадання позивачем доказів щодо реалізації автомобіля та зменшення суми заборгованості на суму заставного автомобіля. До того ж зазначив, що солідарна відповідальність боржника та майнових поручителів нормами ЦК України не передбачена. Посилався на суперечливість позовної заяви в частині стягнення заборгованості з ПАТ «Акцент-Банк».

Пороте, з такими підставами відмови у задоволенні позову колегія суддів погоджується частково та вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» була укладена кредитна угода № E/V2791 від 20.07.2007 року. Згідно до п.1.1 предметом угоди є загальні умови і порядок надання банком у рамках Програми мікрокредитування, кредиту позичальнику. Кредит надається при наявності вільних коштів. Надання коштів здійснюється окремими частинами - траншами кредиту. Відповідно до п.1.2 загальна сума кредиту 350000 доларів США.

Згідно додаткової угоди № 1 до кредитної угоди № E/V2791 від 20.07.2007 року, загальна сума кредиту становить 500000 доларів США.

Відповідно до договору про видачу траншу №E/V2791/1 від 20.07.2007 року, ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 350000 доларів США, зі сплатою за його користування 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014 року, а у випадку порушення будь-якого із зобов'язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до договору про видачу траншу №E/V2791/2 від 14.04.2008 року, ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 150000 доларів США, зі сплатою за його користування 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014 року, а у випадку порушення будь-якого із зобов'язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою E/V2791 від 20.07.2007 року між позивачем, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 1 від 20 липня 2007 року. Відповідно до п.1 договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань боржником згідно кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року в повному обсязі (сума кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, пеня за прострочку сплати платежів та інші штрафні санкції, що передбачені вказаним договором). Згідно до п.2 у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань згідно кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року боржник і поручитель відповідають перед кредитором наступним майном, належним їм на праві власності: житловим будинком загальною площею 527 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, загальною оціночною вартістю 350000,00 доларів США, що згідно курсу валют НБУ станом на 20.07.2007 року становить 1767500,00 грн. (а.с.16 ).

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою №E/V2791 від 20.07.2007 року між позивачем, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2 від 20 липня 2007 року. Відповідно до п.1 поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань Боржником згідно кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року в повному обсязі (сума кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, пеня за прострочку сплати платежів та інші штрафні санкції, що передбачені вказаним договором). Згідно до п. 2 договору у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань згідно кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року боржник і поручитель відповідають перед кредитором наступним майном, належним їм на праві власності: автомобілем Mercedes-Bens320, шасі НОМЕР_2, р/н НОМЕР_1, 1998 р/в, загальною оціночною вартістю 95950,00 грн., що згідно курсу валют НБУ станом на 20.07.2007 року становить 19000,00 доларів США. (а.с.17).

Відповідно до п.1 додатку № 1 до договору поруки від 07.04.2008 року № 2 від 07 квітня 2008 року укладеного між позивачем, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у забезпечення виконання поручителем зобов'язань за договором поруки від 20.07.2008 року № 2 , поручитель засвідчує, що наступне майно належить йому на праві власності: автомобіль Mercedes-Bens 320, шасі НОМЕР_2, реєстр № НОМЕР_1,1998р/в, загальною оціночною вартістю 95950,00 грн., що згідно курсу валют НБУ станом на 20.07.2007 року становить 19000,00 доларів США.

Також у забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою №E/V2791 від 20.07.2007 року між позивачем та МПП «Меркурій» було укладений договір поруки № 1 від 20 липня 2007 року. Відповідно до п.4 у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитною угодою, Боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Крім того, зобов'язання за вказаною кредитною угодою E/V2791 від 20.07.2007 року забезпечено порукою в розмірі 10000 грн. на підставі договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з поручителем ПАТ «А-Банк». Предметом вказаного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_4 всіх своїх обов'язків за кредитним договором. Розмір відповідальності поручителя перед кредитором 10000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитної угоди №E/V2791 від 20.07.2007 року заборгованість по укладеному договору про видачу траншу № E/V2791/1 від 20.07.2007 року станом на 28.08.2012 року становить 724632,64 доларів США, з яких: 313458,71 доларів США - заборгованість за кредитом; 282080,56 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 129093,37 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Заборгованість по укладеному договору про видачу траншу № E/V2791/2 від 14.04.2008 року станом на 28.08.2012 року становить 311590,55 доларів США, з яких: 140363,85 доларів США - заборгованість за кредитом; 118658,34 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 52568,36 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Кредитною угодою № E/V2791 від 20.07.2007 року - п.6.6 передбачено, що у разі порушення клієнтом строків сплати за будь-яких із грошових зобов'язань, передбачених кредитною угодою, більш ніж на 120 днів, що призвело до звернення банку в судові органи, клієнт виплачує банку штраф, розрахований за формулою: 2500,00 грн. + 5% від суми позову: 250,00 грн. + 5% (від 1036223,19 доларів США) = 5181,16 доларів США, що за курсом 7,993 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 року складає 414126,00 грн. + 250,00 грн. = 414376,60 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитною угодою №E/V 2791 від 20.07.2007 року, договором про видачу траншу №E/V 2791/1 від 26.07.2007 року та договором про видачу траншу №E/V 2791/2 від 14.04.2008 року становить 1036223,19 доларів США, що за курсом 7,993 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 року складає 8282531,96 грн. + штраф 414376,00 грн. = 8696908,56 грн.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2013 року затверджено мирову угоду між сторонами та припинено дію договору майнової поруки від 20.07.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання прийняти добровільне виконання договору поруки та виключення зі складу поручителів.

Згідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №266147, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 15 червня 2012 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №215.

Згідно інформації від 05.05.2014 року Сайту Вищого господарського суду України, МПП «Меркурій» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичною особи припиняється у момент її смерті.

Згідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин» від 30 березня 2012 року №5 при вирішені спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про заставу» ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст. 553-559 ЦК України) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмету застави/іпотеки. У зв'язку з цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.

Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З таких підстав, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову у задоволення позовних вимог стосовно відповідача ОСОБА_6, який помер, ОСОБА_5, відносно якого ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2013 року затверджено мирову угоду та припинено дію договору майнової поруки від 20.07.2007 року по цивільній справі за позовом останнього до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання прийняти добровільне виконання договору поруки та виключення зі складу поручителів та МПП «Меркурій», яке виключно із державного реєстру юридичних осіб у зв'язку із припиненням.

Відмова у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_4 є необґрунтованою, не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Також є необґрунтованою, не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства відмова у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення 10000 грн. з ОСОБА_4 та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», оскільки матеріалами справи доведено факт укладання як кредитного договору так і договору поруки, наявність заборгованості

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 595539,27 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 4170561,5 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/1 від 26.07.2007 р. та складається з 313458, 71 доларів США - заборгованість за кредитом, 282080,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 904040,87 грн. - пеня; заборгованості у розмірі 259022,19 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 1813932,3 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/2 від 14.04.2008 р. та складається з 140363,85 доларів США - заборгованість за кредитом, 118685,34 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 358136,22 грн. - пеня; солідарного стягнення з ОСОБА_4 та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» 10000 грн. та задоволенні позовних вимог в цій частині.

З урахуванням задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_4 та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягають стягненню судові витрати в розмірі по 2523 грн. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 595539,27 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 4170561,5 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/1 від 26.07.2007 р. та складається з 313458, 71 доларів США - заборгованість за кредитом, 282080,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 904040,87 грн. - пеня; заборгованість у розмірі 259022,19 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 1813932,3 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/2 від 14.04.2008 р. та складається з 140363,85 доларів США - заборгованість за кредитом, 118685,34 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 358136,22 грн. - пеня.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі по 2523 грн. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: