РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.10.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартинишин М. О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»

про захист прав споживача та стягнення вкладу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача банківський вклад в розмірі 2153,77 долари США та пеню в сумі 10,77 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №300131/70968/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 міс. в іноземній валюті 17 червня 2014 року Нею було внесено на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 2585,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Після закінчення строку вкладу вона постійно відвідувала відділення банку з метою отримання вкладу, проте вклад у повному обсязі отримати не вдалося. 27 січня 2015 року вона звернулася до відповідача з заявою в якій просила пояснити причини невиплати вкладу. 27 січня 2015 року нею отримано частину відсотків за вкладом у розмірі 135,00 доларів США та 29 січня 2015 року отримано частину вкладу у розмірі 100,00 доларів США та 11 лютого 2015 року отримано частину вкладу у розмірі 227,00 доларів США. 12 лютого 2015 року нею отримано частину вкладу у розмірі 130,00 доларів США. Станом на день подачі позову відповідачем не повернуто її 2153,77 доларів США..В подальшому вона зверталася до відповідача з вимогами про повернення вкладу, зокрема 07 квітня 2015 року з вимогою повернути вклад через касу банку, та вказала запланованою датою повернення вкладу 09 квітня 2015 року. Крім цього, 09 квітня 2015 року вона звернулася з листом до відповідача та Національного банку України, стосовно відмови банку видати кошти та інших порушень прав її та 09 квітня 2015 року в касу Банку з метою отримання вкладу, на що її було відмовлено. Після чергової відмови Банку видати кошти через касу Банку, 09 квітня 2015 року вона звернулася до Банку з письмовою заявою, про виплату вкладу шляхом перерахування вкладу на рахунок її у АТ «УКРЕКСІМБАНК». Зазначені вимоги Банком проігноровані, вклад не виплачений, та у звязку із неповерненням вкладу позивач має право на отриманні пені суд суми депозиту за кожен день прострочення, а тому вважає, що її право та інтереси порушені, а тому вона змушена звертатись до суд за захистом такого. Просить позов задоволити.

24 вересня 2015р. позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить суд збільшити позовні вимоги у звязку із зміною строку, за який нараховується пеня, зокрема позивач просить суд стягнути пеню в розмірі 215,48 доларів США.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, дав аналогічні пояснення тим, які викладені в позові. Просить позов задоволити із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частини 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п.п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Відповідно до п.1 договору-заяви №№300131/70968/7-14 від 17.06.2014р., укладеної між сторонами, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.0.221946.001 в сумі 2585,00 доларів США на строк з 17 червня 2014р. по 17 січня 2015р. в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Пункт 2 вищевказаного договору вказує на те, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12% річних. Згідно з п.3 договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 даного договору-заяви, тобто 17 січня 2015р.

Відповідно до п. 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий рахунок або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється.

Також згідно п. 6.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» після закінчення строку, визначеного договором-заявою та цими основними умовами, вкладник має право отримати суму вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами вкладу.

Як стверджує позивач у позовній заяві, він, після закінчення строку договору постійно відвідував відділення банку з метою повернення вкладу, однак, повернути вдалося лише частину вкладу та відсотків.

З вищенаведеного вбачається, що позивач неодноразово звертався до банку з вимогами про повернення недоплаченої суми вкладу або пояснення причини невиплати вкладу, однак від банку жодної відповіді або грошових коштів не отримав. Відтак станом на 01 жовтня 2015р. у відповідача перед позивачем є заборгованість по вкладу у розмірі 2153,77 долари США.

Окрім цього, відповідно до п. 32.2. ст. 32 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Враховуючи вищевказане положення закону, позивач, у зв'язку з неналежним наданням послуг банком, окрім повернення вкладу, просить суд стягнути 0,1% пені від суми вкладу за кожен день прострочення виплати вкладу.

Також враховуючи заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути пеню за період з 09.04.2015р. по 24.10.2015р. ((168 днів), що становить: 2153,77 доларів США *0,1 % *168 днів = 361,83 доларів США; Проте, враховуючи законодавче обмеження розміру пені в 10% від суми переказу, то Позивач вимагає стягнення пені в розмірі 215,48 доларів США (10% від 2153,77).

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи вищевказане, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає банківський вклад в сумі 2153,77 долари США та пеню в сумі 215,48 доларів США що за офіційним курсом НБУ (100 доларів США 2115,3307 грн.) на дату постановлення рішення, тобто на 01.10.2015р. становить 50117,47 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 629, 1058, 1060 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (, 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційних код НОМЕР_1, 79026, АДРЕСА_1) заборгованість за договором-заявою №300131/70968/7-14 від 17.06.2014р. про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті, банківський вклад в сумі 2153,77 долари США (дві тисячі сто пятдесят три долари США та 77 центів) та пеню в сумі 215,48 доларів США (двісті пятнадцять доларів США та 23 центи), що за офіційним курсом НБУ на дату ухвалення рішення становить 50117,47 грн. (пятдесят тисяч сто сімнадцять гривень 47 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (, 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь держави 1218 грн.(одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.