Провадження №2/761/6668/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс-Право» про розірвання правочину та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 18 червня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс Право» (далі - Відповідач) про розірвання правочину та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2013 року між нею та ТОВ «Базіс Право», в особі ОСОБА_2, було укладено Договір № 25/7 про введення в експлуатацію житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і що відповідно до умов даного договору, Відповідач взяв на себе зобов'язання надати їй за плату послуги по оформленню документації щодо введення в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме зробити технічний паспорт та технічний звіт, подати Декларацію до Інспекції державного архітектурного будівельного контролю, подати заявку на введення в експлуатацію житлового будинку, одержати декларацію на введення в експлуатацію, подати в БТІ декларацію про введення в експлуатацію, отримати свідоцтво на право власності. Зауважує, що на виконання умов Договору нею було передано Відповідачу кошти у загальному розмірі 3 000 доларів США і, що строк виконання робіт складав 2 місяці з моменту підписання Договору. Зауважує, що Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, що є порушенням її майнових прав. Просить ухвалити судове рішення, яким розірвати Договір № 25/7 про введення в експлуатацію житлового будинку від 12.11.2013 року, укладений між нею та Відповідачем та стягнути із Відповідача на її користь кошти в розмірі 66 420 грн.

У судовому засіданні Позивач позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, з підстав, що зазначені у позові.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду пояснення, в яких зазначив, що зобов'язання за Договором Відповідачем були виконані 02.07.2014 року і, що правовстановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, що належить Позивачеві після повідомлення останній про виготовлення документів, вимагала у директора Товариства повернути їй 1 500 дол. США, проте, їй було відмовлено і, що документи було направлено поштою. Оскільки Позивач цінного листа не отримала, він повернувся відправнику через місяць. Зауважила, що 10 липня 2015 року Позивачеві було передано всі документи про що було складено відповідний акт прийому передачі, у якому міститься застереження Позивача, що вона претензій до Відповідача немає, у зв'язку з чим просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Судом встановлено, що 12 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Базіс Право», в особі директора ОСОБА_2, було укладено Договір № 25/7 про введення в експлуатацію житлового будинку (а.с. 5-6). Згідно розділу 1 Договору, Позивач замовила, а ТОВ «Базіс Право» прийняв на себе виконання узгоджувальних робіт по оформленню документації щодо введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов Договору 12 листопада 2013 року Позивачем були сплачені кошти в сумі 3 000 доларів США, що підтверджується розпискою директора ТОВ «Базіс Право» (а.с.7).

Звернувшись до суду з позовом, Позивач зазначила, що зобов'язання за Договором від 12 листопада 2013 року Відповідач не виконав, чим допустив порушення її прав як споживача, а тому просить розірвати даний Договір та стягнути із Відповідача грошові кошти.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями Позивача та вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.п. 2.1-2.8 Договору, ТОВ «Базіс Право» зобов'язалось виконати роботи згідно діючого законодавства України, офіційно опублікованих відомчих інструкцій та розпоряджень, якісно та в строки, обумовлені умовами цього Договору, а саме: зробити технічний паспорт та технічний звіт, подати Декларацію до Інспекції державного архітектурного будівельного контролю, подати заявку на введення в експлуатацію житлового будинку, одержати декларацію на введення в експлуатацію, подати в БТІ декларацію про введення в експлуатацію, отримати свідоцтво на право власності.

Посилання Позивача щодо невиконання Відповідачем зобов'язань за Договором від 12.11.2013 року не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами щодо отримання Позивачем документів, які стосуються введення житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 в екслуатацію, а саме: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2014р., свідоцтвом про право власності на житловий будинок, господарські будівлі по АДРЕСА_1.

Крім цього, з акту прийому передачі від 10.07.2015 року, вбачається, що Позивач одержала від ТОВ «Базіс-Право» такі документи: оригінал заяви ОСОБА_3, оригінал довіреності від ОСОБА_1 до ОСОБА_2; оригінал інформаційної довідки з БТІ; оригінал технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1; державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1; оригінал витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2014р., оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі по АДРЕСА_1 і, що жодних претензій до ТОВ «Базіс-Право» вона не має.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 2 статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи фактичні обставини справи та виходячи із зазначених вище положень Цивільного кодексу України, можна зробити висновок, що свої зобов'язання за Договором від 12.11.2013 року Відповідач виконав. У судовому засіданні, Позивач зауважила, що Відповідачем їй не надано декларацію на введення в експлуатацію, у зв'язку з чим просила суд стягнути на її користь частину коштів, сплачених нею Відповідачу. При цьому Позивачем не надано будь-яких належних та достатніх доказів, які б доводили факт порушення Відповідачем зобов'язань за спірним Договором та одночасно вона не змогла пояснити суду, у зв'язку з чим в акті прийому передачі від 10.07.2015 року нею було зроблено застереження про відсутність у неї претензій до Відповідача.

Положення ст. 15 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки в ході розгляду справи істотного порушення договору з боку Відповідача судом не встановлено, підстави для задоволення вимог Позивача відсутні. Крім того, вимоги про стягнення коштів та їх розмір Позивачем не обґрунтований та суду не доведений.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається Позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 3, 5, 6, 15, 16, 509, 525, 526, 651 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс-Право» про розірвання правочину та стягнення коштів - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :