Справа № 128/4037/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О. І.

при секретарі Гавріловій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі продажу від 09.03.2000 року позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га, що розташована на землях Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для сільськогосподарського виробництва.

Дана земельна ділянка належала продавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності.

Згідно рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 18.12.1993 року та додатку до нього, земельні ділянки були передані у приватну власність громадянам садівницького товариства «Підлісний» масиву Вінницькі Хутори 2. Так, у списку додатку до вказаного рішення під №28 значиться саме ОСОБА_2, якому надається земельна ділянка як члену садівницького товариства «Підлісний» масиву Вінницькі Хутори 2 площею 400 кв. м.

Також, згідно довідки, виданої на імя позивача садівничим масивом Вінницькі Хутори 2 підтверджено, що ОСОБА_1 є членом садівничого товариства Берізка масиву Вінницькі Хутори 2 та має садово городню ділянку площею 400 кв.м. за адресою вул. Індустріальна, 31.

Відповідно до розробленої позивачем технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Вінницько Хутірської сільської ради СТ «Берізка», вул. Індустіральна, 31 також значиться, що цільове призначення даної земельної ділянки для індивідуального садівництва.

За таких обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить тлумачити зміст правочину, яким є договір купівлі продажу від 09.03.2000 року, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 603, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 набула, як покупець, у власність земельну ділянку площею 0,0400 га, що розташована на землях Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення садівництва.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Як встановлено по справі згідно договору купівлі продажу від 09.03.2000 року, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 603, позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га, що розташована на землях Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для сільськогосподарського виробництва, що належала продавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності (а.с.3 - 4).

Згідно рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 18.12.1993 року та додатку до нього, земельні ділянки були передані у приватну власність громадянам садівницького товариства «Підлісний» масиву Вінницькі Хутори 2. Так, у списку додатку до вказаного рішення під №28 значиться саме ОСОБА_2, якому надається земельна ділянка, як члену садівницького товариства «Підлісний» масиву Вінницькі Хутори 2 площею 400 кв. м. (а.с. 8 - 13). Тобто, цільове призначення даних земельних ділянок, в тому числі і придбаної позивачем згідно договору купівлі продажу від 09.03.2000 року, є саме для ведення садівництва.

Згідно довідки № 47 від 14.03.2015, виданої на імя позивача садівничим масивом Вінницькі Хутори 2, ОСОБА_1 є членом садівничого товариства «Берізка» масиву Вінницькі Хутори 2 та має садово городню ділянку площею 400 кв.м. за адресою вул. Індустріальна, 31 (а.с. 14 - 15).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Вінницько Хутірської сільської ради СТ «Берізка», вул. Індустіральна, 31, що цільове призначення даної земельної ділянки для індивідуального садівництва (а.с. 5 - 7).

Згідно ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

За даних обставин, оскільки з наданих суду доказів вбачається, що фактично цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЗК України, ст. 213 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 59, 60, 197, 209, 213-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Тлумачити зміст правочину, яким є договір купівлі продажу від 09.03.2000 року, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 603, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 набула, як покупець, у власність земельну ділянку площею 0,0400 га, що розташована на землях Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення садівництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: