Провадження № 22-ц/779/1500/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.,

суддів Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника позивача Дрогомирецького І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» звернулося з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач з квітня 2012 року проводить господарську діяльність у сфері теплопостачання та експлуатує котельню з прилеглими до неї тепловими мережами по вул. Індустріальній, 34 в м. Івано-Франківську. Відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву води для населення, які продаються в квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що з червня 2012 року по жовтень 2014 року ОСОБА_2 у добровільному порядку не сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4088,33 грн., яку просив стягнути відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду суду від 03 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» заборгованість по сплаті за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з серпня 2012 року по жовтень 2014 року в розмірі 4088,33 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. Зазначає, що ніяких договорів про надання послуг він з позивачем не підписував. На думку апелянта, відповідно до Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Крім цього, судом не враховано, що згідно з витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.10.2008 року № 482 йому надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання з подальшим виготовленням проектної документації на влаштування автономної системи опалення. 07.10.2010 року контролером Теплокомуненерго та відповідачем складено акт про те, що у вказаній квартирі всі прилади опалення відрізані і заварені зваркою, стояки ізольовані. Не враховано судом і те, що з 2008 року в квартирі встановлено індивідуальне опалення, про що було повідомлено попереднє обслуговуюче підприємство ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», яке припинило нарахування оплати за послуги централізованого опалення. Оскільки він не отримував послуги, які надаються позивачем то і не може їх оплачувати.

У судовому засіданні представник ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» заперечує щодо скасування рішення суду і вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини, які склалися між сторонами, хоча і без договору, є зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач не надав суду доказів дотримання порядку відключення від централізованого теплопостачання, які надаються позивачем.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» з квітня 2012 року проводить господарську діяльність у сфері теплопостачання та експлуатує котельню з прилеглими до неї тепловими мережами по вул. Індустріальній, 34 в м. Івано-Франківську і надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для населення, яке обслуговується від котельні по вул. Індустріальній, 34 в м. Івано-Франківську і подається відповідачу, який проживає в квартирі АДРЕСА_1.

До квітня 2012 року котельню по вул. Індустріальна, 34, що надає послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповідачу експлуатувало ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго».

Судом встановлено, що з червня 2012 року по жовтень 2014 року ОСОБА_2 у добровільному порядку не сплачує кошти за надані позивачем послуги з центрацізованого теплопостачання та постачання гарячої води внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4088,33 грн. Даний факт підтверджується розрахунком поданим позивачем (а.с.6) та не заперечується відповідачем.

Суд обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що останній не отримує наданих позивачем послуг, оскільки відключився від мереж централізованого теплопостачання та постачання гарячої води мало місце з допущенням порушення вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зокрема, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджено центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Встановлено, що поданий позивачем витяг з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.10.2008 р. №482 про дозвіл на відключення належної йому квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання є підробленим, акт про відключення цієї квартири від 22.06.2009 року рішенням міжвідомчої комісії не затверджений, що підтверджується даними, які містяться у рішенні Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.10.2008 р. №482 (.а.с.30,34,48-67).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних мірквань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк