УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Слободянюк С.В., Пікуль А.А.

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян ОлениГрайровни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-135/11, виданий 03.12.2012 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 027 187, 46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011 становить 8 188 200, 92 грн., а також 1 700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постановою державного виконавця від 18.01.2013 про відкриття виконавчого провадження боржнику надано семиденний термін для самостійного виконання рішення, проте боржником зазначене рішення не виконано.

28.01.2013 державним виконавцем винесено постанову про приєднання зазначеного вище виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 на загальну суму стягнення 21 708 548,03 грн.

Вказувала, що 14.10.2014 заявником було направлено на адресу боржника вимогу, якою зобов'язано забезпечити державному виконавцю вільний доступ до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, з метою проведення опису майна.

Справа № 761/5437/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11412/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Враховуючи те, що дана вимога отримана боржником, проте провести опис майна державному виконавцю не виявилось можливим, оскільки боржник не відчинив двері квартири, тобто перешкоджав проведенню виконавчих дій, державний виконавець просив задовольнити подання щодо примусового проникнення до житла боржника з метою подальшого проведення виконавчих дій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року у задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ПАТ «ВТБ Банк», посилаючись на те, що оскаржувана ухвала порушує права та інтереси банку подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Свої доводи обґрунтував тим, що згідно повідомлень про вручення поштового відправлення, вимоги щодо забезпечення вільного проникнення до житла були отримані представниками боржника. 05.02.2015 та 13.02.2015 державним виконавцем складено акти щодо неможливості проведення опису нерухомого майна у зв'язку з тим, що боржник перешкоджає здійсненню виконавчих дій.

Таким чином, жодна з вимог державного виконавця боржником не виконана, грошових коштів до ПАТ «ВТБ Банк» станом на 24.07.2015 згідно виконавчого документу не надходило.

Враховуючи зазначене, просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення подання.

В судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-135/11, виданий 03.12.2012 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 027 187, 46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011 становила 8 188 200, 92 грн., а також 1 700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 64).

18.01.2013 старшим державним виконавцем УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом (а.с. 75), а 28.01.2013 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (а.с.86).

Відповідно до іпотечного договору від 27.12.2007 №20И, трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 передана в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк».

Іншого майна та коштів, на які можливо звернути стягнення з метою виконання рішення суду, державним виконавцем не виявлено.

21.10.2014, 05.02.2015 та 13.02.2015 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, з метою опису та арешту майна боржника для подальшої його реалізації в рахунок погашення боргу, однак допуску до житла боржника надано не було, про що були складені відповідні акти (а.с.11,14,17). Також боржнику надсилались вимоги про необхідність забезпечення вільного доступу державному виконавцю до квартири, з метою опису арештованого майна, які також були проігноровані (а.с.10,12,15).

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, обізнаності боржника щодо відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, крім як за вмотивованим рішенням суду.

Разом з тим, згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Матеріали справи містять копії повідомлень про вручення поштових відправлень, з яких вбачається, що уповноваженою особою відділення поштового зв'язку вручено вимоги державного виконавця особам, які є представниками боржника за довіреністю, на що вказує відповідна відмітка.

Враховуючи наведене, дії боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа, що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Отже, державний виконавець у порядку, визначеному законом, звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, колегія суддів враховує також і те, що житло, в яке виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення, боржником передано в іпотеку стягувачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданніта підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного змісту.

Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: А.А. Пікуль

С.В. Слободянюк