Справа № 199/7842/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Коломієць Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 25 вересня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 45957277 з примусового виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року у справі № 199/13735/13-ц, а також постанову від 25 вересня 2015 року про поновлення провадження ВП № 45957277.

У скарзі заявник зазначає, що 25 вересня 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 45957277 з примусового виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року у справі № 199/13735/13-ц. Вважає вказану постанову незаконно, оскільки ухвала суду від 04 вересня 2015 року, на яку посилається державний виконавець, як на підставу винесення вказаної постанови про заміну сторони виконавчого провадження № 45957277, не набрала законної сили. Крім цього, постанову про відкриття виконавчого провадження № 45957277 виніс державний виконавець Сивокозов О.М., а не державний виконавець Ванжа О.В., жодних документів, які б свідчили про передачу виконавчого провадження заявнику не надходило, в матеріалах виконавчого провадження такі документи також відсутні. А тому заявник вважає, що державний виконавець Ванжа О.В. взагалі не мав повноважень виносити 25 вересня 2015 року постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а також постанову про поновлення виконавчого провадження № 45957277.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечував, оскільки вважав свої дії правомірними.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2015 року було замінено у виконавчому провадженні № 45957277 з примусового виконання виконавчого листа № 199/13735/14, виданого 16.12.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ, про зобовязання державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 вчинити дії, передбачені ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», боржника державного виконавця Ширяєву Тетяну Павлівну на державного виконавця Кисельова Богдана Вячеславовича.

25 вересня 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 45957277.

Як було встановлено в ході розгляду справи, ухвала суду від 04 вересня 2015 року була оскаржена та на теперішній час, а саме 03.11.2015 року, набрала чинності, а отже посилання заявника на неправомірність винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 25.09.201 року не знайшли свого законного обґрунтування, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 25.09.2015 року про поновлення виконавчого провадження ВП № 45957277, оскільки ОСОБА_2 не мав справа її виносили у звязку з відсутністю документів на підтвердження передачі матеріалів виконавчого провадження від державного виконавця Сивокозова О.М., то суд вважає, що данні вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи, що зазначено у п. 6.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також, обовязок надіслання даного письмового доручення сторонам виконавчого провадження не передбачений ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

А отже, на думку суду дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», порушень законних прав та інтересів заявника по справі судом не встановлено, а вимоги заявника не знайшли свого законного обґрунтування та підтвердження, а тому є такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст. 383-386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко