Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/573/2015

Справа № 330/1744/15-ц

"10" листопада 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого Гусарової В.В., при секретарі Саркісовой І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим

ВСТАНОВИВ :

23.09.2015 року до Якимівського районного суду Запорізької області звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим мотивуючи тим, що 11 лютого 2008 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1, з одного боку та Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» КС «Спілка пенсіонерів України» з іншого боку, з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 за Кредитним договором № ЗП-110208Б від 11.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» КС «Спілка пенсіонерів України», було укладено Договір іпотеки б/н, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 419. Крім того, з посвідченням цього договору була накладена заборона відчуження зазначено в договорі нерухомого майна, про що внесено відповідні відомості до реєстру обтяжень нерухомого майна за р. № 12.

Під час вчинення нотаріального посвідчення вищевказаного Договору іпотеки нотаріусом було зареєстровано та внесено до реєстру заборон декілька обтяжень щодо нерухомого майна, яке належить на праві приватної часткової власності по ? частці ОСОБА_1 на підставі Договору дарування, посвідченого Якимівською державної нотаріальною конторою 03.08.2007 року за р. № 1245, та ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області № 2-448/2007 від 24.07.2007 року, а саме:

11.08.2008 року на підставі Договору іпотеки б/н, зареєстрованого за № 419, до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено заборону на відчуження іпотечного нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, реєстраційний номер обтяження 6564673;

11.08.2008 року на підставі Договору іпотеки б/н, зареєстрованого за № 419, до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено заборону на відчуження іпотечного нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, реєстраційний номер обтяження 6565394.

Зазначені обтяження є чинними до сьогоднішнього дня.

Відповідно до умов Договору іпотеки Позивачі передали в іпотеку Кредитній спілці «Спілка пенсіонерів України» нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, б. 69. До складу предмета іпотеки входить адміністративна будівля літ. А; будівля КПП літ. Б; гаражі літ. В,Г,Д,Ж,І; котельня літ. С; будівля інкубатору літ. З; склад літ. К; трансформатор літ.Л; будівля архіву літ. М; огорожа; навіси 2,3; пожежний резервуар 4.

Відповідно до п.2.1 Договору іпотека за цим Договором забезпечує вимоги ОСОБА_4 щодо виконання Боржником кожного і всіх його Боргових зобовязань за Кредитним договором № ЗП-110208Б від 11.02.2008 у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк та у такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, що укладені та будуть укладені в майбутньому.

Згідно п. 1.4. Кредитного договору дата повернення кредиту 11 лютого 2009 року, тобто кредит був виданий строком на один рік.

Відповідно до п.2.1.1. Договору іпотеки Боржник зобовязаний повністю повернути ОСОБА_4 суму отриманого кредиту не пізніше 11 лютого 2009 року відповідно до умов, встановлених Кредитним договором, чи в інший строк, встановлений в Кредитному договорі.

Аналогічні умови застосовуються до вимог щодо стягнення відсотків та пені та інших штрафних санкцій.

Відповідно до п. 6.1 Договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги : всі Боргові зобовязання, не сплачені Боржником, вимоги стосовно повного відшкодування збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобовязань за цим Договором, а також всіх фактичних витрат, понесених ОСОБА_4 у звязку із реалізацією його прав за цим Договором.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що ОСОБА_4 має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі Фактичні вимоги негайно після виникнення будь якої із таких обставин:

а) несплати Боржником ОСОБА_4 будь якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено Кредитним договором;

б) порушенням Іпотекодавцем будь якого із його зобовязань за ст. 5 цього Договору;

в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України.

Отже, як вбачається з умов Договору іпотеки, ОСОБА_4 мав право за наявності порушень Іпотекодавцями умов цього Договору в будь якій його частині, задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок іпотечного майна у спосіб, визначений умовами Договору та законом.

У звязку з порушенням позичальником ОСОБА_2 умов Кредитного договору та додаткових угод до нього, у 2011 році КС «Спілка пенсіонерів України» звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором (справа № 2/2-2504/11).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2012 року по справі № 2/2504/11 позов КС «Спілка пенсіонерів України» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 11.02.2008 року та додатковими угодами до нього.

Додатковою угодою № 021109001 від 02.11.2009 сторонами кредитного договору було змінено строк дії Договору та визначено термін повернення коштів до 11 лютого 2010 року.

Як вбачається з ухваленого рішення, Позичальник порушив умови Кредитного договору, ще у 2010 році, не здійснивши, а від так саме з цього моменту у Кредитної спілки виникло право вимоги як до позичальника, так і до майнового поручителя, в межах вартості іпотечного майна.

В той же час, до сьогоднішнього дня будь яких вимог або претензій, а і ні шляхом направлення вимоги (претензії), а ні шляхом предявлення позову чи вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідач не предявляв.

З огляду на зазначене, Позивач вважає, що Відповідачем пропущено строк позовної давності щодо предявленням йому будь яких вимог в майбутньому за укладеним 11.02.2008 року іпотечним договором. В той же час, існуючі обтяження порушують права Позивача, як власника нерухомого майна, обмежуючі його у розпорядженні та володінні ним, що змушує звертатися до суду з вимогами щодо припинення порушень належних позивачу майнових прав.

Укладаючи Договір іпотеки Сторони дійшли згоди та зазначили, що кінцевий термін повернення кредиту спливає 11 лютого 2009 року (п.2.1.1. Договору поруки)., який був змінений за згодою сторін кредитного договору на 11 лютого 2010 року.

В позові позивач просить визнати договір іпотеки припиненим.

Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Належним чином викликаний відповідач через засоби масової інформації (газета «Урядовий курєр» від 23 жовтня 2015.) до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд ухвалив слухати справу за відсутності представника позивача та відповідача по справі.

У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі :

●Договір іпотеки (а.с.8-11)

●Витяги про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.12,13)

●Рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 28.10.2012р (а.с.14-16)

●Рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 11.10.2012р (а.с.17)

●Витяг з реєстру юридичних осіб, підприємців (а.с.23-31)

●Оголошення в газеті «Урядовий курєр» (а.с. 99)

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобовязань нерухомим майном, що залишається у володіння та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобовязання іншої особи боржника за основним зобовязанням на підставі договору, закону або рішення суду.

Отже, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобовязання.

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок передано в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 559 ЦК України, щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (ст.ст. 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом. Статтями 17-19 Закону України «Про іпотеку» встановлено підстави припинення іпотеки, істотні умови договору іпотеки і внесення змін в доповнень до нього.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем.

Відповідно до ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст. 553 559 ЦК України) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед іпотеко держателем за виконання боржником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки . У звязку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК України не передбачена.

Частиною 2 статті 593 ЦК України визнано підстави припинення права застави. Відповідно до ч. 2 даної статті право застави припиняється також в інших випадах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» деякими підставами припинення іпотеки є припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; а також інші підстави, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як зазначалося вище, під час укладення іпотечного договору, з посиланням на ознайомленість з умовами кредитного договору, сторони визначили строки виконання зобовязань як щомісячних, так і кінцевий термін повернення належних до сплати коштів в повному обсязі, з урахуванням його збільшення відповідно до додаткової угоди до 11 лютого 2010 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається з ухваленого у 2012 році Ленінським районним судом рішення, Боржник ОСОБА_2 перестав сплачувати кошти у жовтні 2010 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Одним із видів позовної давності є загальна, встановлена тривалістю у три року (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної даності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином з 14 жовтня 2010 року почав свій перебіг строк позовної давності, в межах якого Кредитор міг звернутися до майнового поручителя з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, або при наймі, після закінчення строку виконання основного зобовязання.

Для вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки законодавцем та Сторонами Договору іпотеки не встановлено більш тривала позовна давність порівняно із загальною.

Так строк позовної давності до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки закінчився через три роки - 14 жовтня 2013 року.

Враховуючи, що Відповідач був обізнаний з 2008 року про порушення свого права та інтересу у звязку із невиконанням зобовязань боржником, та крім того, у лютому 2009 року закінчився строк виконання зобовязань за основним договором, а від так останній мав право на захист свого права у встановлений законом спосіб та строки.

Норма ч. 2 ст. 264 ЦК України визначає підставою для переривання перебігу позовної давності предявлення позову до одного із кількох боржників. Однак дія норми в цій частині розповсюджується на випадки субсидіарної відповідальності осіб та на випадки, у яких виконання певного зобовязання покладено одночасно на декількох осіб (ст. 619 ЦК України). Солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя, яким є Позивач, нормами цивільного кодексу не передбачена. Однак, лише солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний в повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України). З цих підстав до спірних правовідносин не можна застосовувати положення ст. 264 ЦК України.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної даності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо ).

З урахуванням викладено, та враховуючи, що строк виконання основного зобовязання з урахуванням зміну кінцевого терміну дії Кредитного договору сплив 14 жовтня 2010 року, та не предявлення за весь цей час вимоги до майнового поручителя, можна дійти висновку, що Відповідач не скористався свої цивільним правом на захист порушених прав та інтересів, у передбачені законодавством строки, а тому договір іпотеки має припинити свою дію.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст. 15,16, ст.ст.252 - 256, ч.1, 5 ст. 261, ч.1 ст. 263, ст.ст. 264-266, ст.ст. 286, 317, 321, 543, 593, 619, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 11, 17-19 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим - задовольнити повністю.

Визнати припиненим договір іпотеки б/н, укладений 11 лютого 2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» КС «Спілка пенсіонерів України», посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 419, за яким накладено заборону відчуження нерухомого іпотечного майна та внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за р. № 12, у звязку із закінченням строку його дії.

Скасувати заборону на відчуження іпотечного нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, внесену 11.02.2008 року у звязку із посвідченням Договору іпотеки б/н, від 11 лютого 2008 року , зареєстрованого за № 419 до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Виключити відомості з Державного реєстру іпотек, внесені на підставі Договору іпотеки б/н, укладеного 11 лютого 2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» в особі Філії «Запорізька обласна» КС «Спілка пенсіонерів України», посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 419.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: