Єдиний унікальний номер: 378/1012/15-ц
Провадження № 2/378/350/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галич Ю. М.

за участю секретаря: Заболотня Ю .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, про визнання права власності на спадщину за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що 22 лютого 2005 року померла ОСОБА_3, а 22.12.2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть виданими виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 22.02.2005 року та 24.12.2008 року.

Вказані особи за життя були рідними брат та сестра, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження.

Згідно погосподарських книг та довідки ОСОБА_2 сільської ради 1983-2008 роки житловий будинок № 94 по вулиці Чапаєва в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області відносився до майна колгоспного двору.

На час припинення колгоспного двору, а саме 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були членами колгоспного двору ОСОБА_3 (голова двору) та її брат ОСОБА_5, а тому вважаємо, що згідно діючих на той час ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" всі члени двору набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках по 1/2 частині.

Також у відповідності до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

У відповідності до пункту 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Вважаю, що враховуючи вищевказану норму закону ОСОБА_5 прийняв спадщину на ? частину вищевказаного житлового будинку після померлої 22.02.2005 року (сестри) ОСОБА_3.

Прийняття спадщини ОСОБА_5 після померлої сестри ОСОБА_3 також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2007 року виданого державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори.

За життя, а саме 18 грудня 2008 року ОСОБА_5 склав заповіт (який посвідчений та зареєстрований в реєстрі №112 секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради народних депутатів Ставищенського району Київської області) у відповідності до якого він здійснив заповітне розпорядження з якого слідує, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало б йому на день смерті заповідав ОСОБА_1.

Спадщина на земельну ділянку після померлого ОСОБА_5 позивачкою прийнята, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом.

Оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок після померлого дядька через Ставищенську державну нотаріальну контору немає можливості так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради Південне бюро технічної інвентаризації № 2246 від 05.10.2015 року.

Вважаю, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва с. Журавлиха Ставищанського району Київської області і тому вказаний житловий будинок має належати до складу його спадщини.

Вартість вищевказаного будинку становить відповідно до технічного паспорта 35275,00 грн.

Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок не приватизована

Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру у прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити позивачці право власності на вказаний будинок, як спадкоємця за заповітом.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що померлий дядько ОСОБА_5 за життя набув право власності вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а я після його смерті набула право на спадщину за заповітом у відповідності до ст. ст. 1220,1222, 1223,1269, 1270 ЦК України

Позивач просить суд визнати за нею право на спадщину за заповітом після смерті 22 грудня 2008 року ОСОБА_5 на житловий будинок № 94 по вулиці Чапаєва в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 50,0 кв. метри, житловою площею 29.30 кв. метри, вартістю 35275 (тридцять пять тисяч двісті сімдесят пять) гривень.

В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, ОСОБА_2 сільська рада направила до суду лист, в якому позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без участі її представника.

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлмської сільської ради за 1983-2008 роки житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва в с. Журавлиха Ставищенського району Київської області, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали ОСОБА_3 М, та її брат ОСОБА_5 М, які набули права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. (а.с.9-18).

22 лютого 2005 року ОСОБА_3 померла що підтверджується свідоцтвом про смерть( а. с. 7)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 прийняв спадщину ОСОБА_3 після її смерті ( а. с. 20).

22 грудня 2008 року ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_1, спадкоємець за заповітом, посвідченим 18 грудня 2008 року секретарем Брилівської сільської ради ОСОБА_6 М, отримавши в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 8, 22, 23).

Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 50,0 м2, житловою площею 29,30 м2, вартістю 35275,00 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована.(а.с.26-31).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою.

Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5. за життя набув права власності на житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва в с. Журавлиха, а позивач ОСОБА_1 набула право на спадщину за заповітом після смерті, 22 грудня 2008 року, дядька ОСОБА_5 на вищевказаний житловий будинок і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК України (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті 22 грудня 2008 року ОСОБА_5 на житловий будинок № 94 по вулиці Чапаєва в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 50,0 кв. метри, житловою площею 29.30 кв. метри, вартістю 35275 (тридцять пять тисяч двісті сімдесят пять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. М. Галич