Дата документу 16.11.2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 652182,76 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2008 р. між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 284202 грн., того ж дня для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, ОСОБА_2 уклала з банком договір поруки. Однак, попре умов договору відповідачки не здійснюють погашення кредиту та не сплачують відсотки за користування кредитом, через що у позичальника утворилась заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні 6.10.2015 року на задоволені позову наполягала, пояснюючи, що за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору просить стягнути солідарно з відповідачок заборгованість за кредитним договором. Позов поданий в межах позовної давності. Відповідачам 14.04.2009 р. банком були направлені претензії про погашення боргу, в яких банк вимагав сплатити суму простроченого платежу, який існував на той час.

Від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, заперечує проти позову в повному обсязі, вважає, що сума заборгованості позивачем завищена.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що згідно договору поруки, укладеного між нею та позивачем, вона поручилась за належне виконання ОСОБА_1 зобов'язань з кредитного договору, однак банк уклав з ОСОБА_3 договор поруки, тому вона не знає яке ОСОБА_3 має відношення до кредитного договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, також пояснила, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом до неї через пропущений строк позовної давності.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позову, вважає що банк пропустив строк позовної давності, звернувшись з позовом до поручителя ОСОБА_2 Крім того, згідно з п.2.4 Кредитного договору банком укладено договір з ОСОБА_3, а не з ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

11.07.2008 р. між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 05/2008/1393Фжр, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 284202 грн. на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 18,59% відсотків річних (п. 1.3.1 договору). Кінцевий термін повернення кредиту 12.06.2028 р. /а.с. 5-7/.

Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 4508,51 грн. щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Згідно п. 5.1 договору у разі випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

У випадку порушення виконання зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції, визначені в договору (п. 5.2 договору).

11.07.2008 р. в якості забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, позичальник уклав з банком договір іпотеки № 05/2008/1393Фжр, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 /а.с. 8-9/.

11.07.2008 р. для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку ОСОБА_2 уклала з банком договір поруки № 05/2008/1393Фжр, за яким поручилась за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору № 05/2008/1393Фжр від 11.07.2008 р. /а.с. 10-11/. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п.п. 1.1, 1.4).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог ЦК України, інших aктiв цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошову кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Станом на 24.11.2014 р. загальний борг позичальника складає 652182,76 грн., з яких: 277451,02 грн. - сума для погашення заборгованості за кредитом; 316848,30 грн. - сума для погашення заборгованості за відсотками; 57883,44 грн. - сума заборгованості за пенею.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В позові ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК Україна строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу ч. 1 ст. 252 ЦК Україна, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

и і .; ,

Отже, сплив шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання, так само як закінчення строку, установленого договором поруки, та закінчення одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом.

Тому непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 24 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та

кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від ) умов договору), так і пред'явлення до нього /позову; при цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, незалежно від того, що з письмовими вимогами банк звертався до поручителя до спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, але з позовом до поручителя банк звернувся до суду після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зі збігом шести місяців жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права шляхом пред'явлення позову банк вчиняти не може.

В пункті 24 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" дано роз'яснення щодо застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України, зокрема, зазначено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, судом встановлено, що у даному випадку поруку припинено відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Таким чином на день пред'явлення позову до поручителя порука є припиненою.

Крім того, згідно з п.2.4 Кредитного договору 05/2008/1393Фжр поручителем вказана ОСОБА_3

На підставі викладеного суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 652182,76 грн. та судовий збір в розмірі 1827 грн.

В позові ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212 ЦПК України, ст. ст. 251, 252, 526, 530, 536, 554, 559, 610, 1049, 1054 ЦК України, Постановою № 5 від 30.03.2012 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (р/р 6013, МФО 380764, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 652182,76 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 грн.

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: