ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фастівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Васильовча, Треті особи Реєстраційна служба Фастівського МРУЮ, КП Фастівське МБТІ Фастівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення Фастівської міської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення державного реєстратора

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення Фастівської міської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення державного реєстратора посилаючись на те, що вони проживають в житловому будинку, який ними було спільно побудовано в м.Фастові провулок Тітова, 5а та є сусідами відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2005 році Фастівська міська рада прийняла рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам міста в тому числі і відповідачам площею 0,10 га, а в 2006 році затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю. В подальшому було видано Державний акт та присвоєно кадастрові номери.

При приватизації земельної ділянки відповідачами було приватизовано і земельну ділянку, яка перебувала в загальному користуванні мешканців провулку, які проходили через цей прохід до свого городу та річки, яка знаходиться в кінці провулку Тітова. На даний час, вказаний прохід до будинку 5-а перекритий відповідачами, а саме збудовано огорожу і тим, самим створивши перешкоду позивачам та членам їх сімї для вільного проходу до домоволодіння 5а. Позивачі небули присутніми при винесенні міською радою вказаних рішень та небули присутні при видачі свідоцтв про право на спадщину. Вважають їх права порушенні та просять суд скасувати вказані рішення та усунути перешкоди у користуванні провулком та проходом до їх будинку шляхом зобовязання відповідачів демонтувати огорожу та фіртку, яка розташована між будинками 5-а та 7 по провулку Тітова в м.Фастові.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Фастівської міської ради проти позову заперечував та вважає рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Рішення прийняти на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів проти позову заперечували та суду пояснили, що позов є необгрунтованим та безпідставним. Уже неодноразово вказані питання були предметом розгляду в судових інстанціях де були дослідженні всі докази і прийняті відповідні рішення. Просять суд застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи - Реєстраційна служба Фастівського МРУЮ, надали до суду письмову заяву де просять справу слухати у відсутність їх представника.

Представник КП Фастівське МБТІ в судовому засіданні послалась на розсуд суду.

ОСОБА_6 послалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_1 позивач по справі є власником житлового будинку №5а по провулку Тітова в м.Фастові Київської області, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 15.03.2002 року видане на підставі рішення міської ради (а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 позивач по справі є власником житлового будинку №5 по провулку Тітова в м.Фастові Київської області, який успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.07.2011 року (а.с.75,80-82,109-114).

Рішенням Фастівської міської ради № 3/68-XXV-ІУ від 28.09.2004 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам міста ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлових будинку площею 0,06 га, яка розташована в м.Фастів, пров.Тітова, №5а (а.с156).

Рішенням Фастівської міської ради № 6/17-ХL У-У від 27.11.2008 року затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю ОСОБА_1М.(а.с154-155).

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №785867 від 10.12.2009 року на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташованої в м.Фастів по пров.Тітова, №5а, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.108).

Що стосується доказів про володіння чи користування земельною ділянкою позивачем ОСОБА_2 суду не надано.

Разом з тим, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, згідно договору дарування жилого будинку від 31.07.2001 року приняли в дар від ОСОБА_9 житловий будинок №3 по пров.Тітова в м.Фастів та набули право користування земельною ділянкою за цією ж адресою, площею 475 кв.м та надлишки 415 кв.м, на якій був розміщений житловий будинок і споруди (а.с.69,70).

Рішенням Фастівської міської ради № 13/46-XXXIV від 08.09.2005 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам міста ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, - відповідачі по справі, отримали право на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд площею 0,10 га, яка розташована в м.Фастів, пров.Тітова, №3 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0477 га за тією ж адресою.

Рішенням Фастівської міської ради № 3/98-IX-V від 31.08.2006 року затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.8).

На підставі вищевказаних рішень ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримали державні акти на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №675199 від 13.12.2006 року на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в м. Фастів по пров. Тітова, №3, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд та серії ЯД №675200 від 13.12.2006 року на земельну ділянку площею 0,0477 га, що розташована в м. Фастів по пров. Тітова, №3, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

22.11.2011 року помер ОСОБА_8. Після його смерті спадкоємцем спадкового майна стала відповідачка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.02.2014 року, посвідчених ОСОБА_10, приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11-14).

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом та вважають, що при приватизації громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, земельної ділянки, яка розташована в м.Фастові по провулку Тітова , 3 були порушенні їх права, а саме позбавлено можливості вільного проходу мешканцями провулку до берегу річки, яка знаходиться в кінці провулку та доступу до домоволодіння № 5а, яке належить позивачу ОСОБА_1

В ході розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_2, в 2014 році звертався до суду з позовом до відповідачів. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 26.11.2014 року позов задоволено (а.с.80-82).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 26.10.2015 року рішення Фастівського міськрайонного суду скасовано і прийнято нове рішення в задоволенні позову ОСОБА_2 Відмовлено (а.с.71-76).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду залишено без змін (а.с.77-79).

Звертаючись повторно до суду з даним позовом ОСОБА_2, не надав суду належних доказів стосовно порушеного права, як власника домоволодіння №5 в по провулку Тітова в м.Фастові на що посилався в вищевказаному рішенні Апеляційний суд.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2, ч.3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач ОСОБА_1, вважає, що її як власника домоволодіння №5а по провулку Тітова в м.Фастові позбавили можливості вільно користуватися своєю власністю, а саме з боку відповідачів громадян, було приватизовано провулок та встановлено огорожу, яка перешкоджає вільному доступу до її домоволодіння.

Разом з тим, позивачем не заперечується факт, що між домоволодінням №5а та №5 немає розподілу в натурі і зі сторони домоволодіння №5 існує прохід. Дані факти підтверджено свідками, спеціалістами та письмовими матеріалами.

Також, в позовних вимогах позивачі зазначають про не законну, як вважають, приватизацію провулку, який був у загальному користуванні мешканців провулку і це порушує їх права при цьому не зазначається про порушення меж земельної ділянки позивачів.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Як вбачається з матеріалів технічної документації із зелеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в межах земель м.Фастова по пров.Тітова, 3. в даній технічній документації міститься Акт про встановлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, та передачу на зберігання встановлених межових знаків, який був підписаний і позивачем ОСОБА_1 і нею не заперечувалося щодо меж земельної ділянки яка приватизовувалася (а.с.95).

Відповідно до ч.2 ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідачів - громадян подано заяву про застосування строків позовної давності.

Вдповідно до ст.ст.257,267 ЦК України встановлено загальний строк (3 роки) для захисту права за позовом особи, право якої порушено. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, до винесення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи державний акт на право власності на земельну ділянку громадяни- відповідачі отримали в 2006 році, позивач ОСОБА_1, звернулася з вказаним позовом в 2015 році.

Однак, судом не застосовується строки позовної давності за заявою відповідачів і відмовляється в позові по суті.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов є безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.3,10,11,58-60,212,213,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.257,267,3973,391 ЦК України, ст.78,90,91,116,126,152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фастівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Васильовча, Треті особи Реєстраційна служба Фастівського МРУЮ, КП Фастівське МБТІ Фастівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення Фастівської міської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення державного реєстратора відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей