Номер провадження: 22-ц/785/8939/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання окремого положення кредитного договору недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 15 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що між ВАТ «Універсал Банк» та нею ОСОБА_3 укладено кредитний договір №BL7242 від 21 липня 2008 року, за яким отримано на поточні потреби в кредит 75000,00 грн. під зобов'язання повернення кредиту в повному обсязі до 1 липня 2015 року. Позивач зазначила, що кредитний договір містить пункт 1.3.1, яким встановлено процентну ставку в розмірі 34,95% річних за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, при цьому позивач вказала, що вона підписувала кредитний договір, де розмір процентної ставки був рівний 13%. Вважаючи пункт 1.3.1 кредитного договору, який передбачає проценти за користування кредитними коштами в розмірі 34,95%, несправедливим, таким, що порушує принцип добросовісності, рівності учасників договору, істотно впливає на її як споживача права та обов'язки, позивач ОСОБА_3 просила визнати пункту 1.3.1 кредитного договору недійсним (а.с.1-3).

Відповідач ПАТ «Універсал Банк» позов не визнав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року в позові відмовлено (а.с.42-43).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивувала неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк» (після зміни найменування ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №BL7242 від 21 липня 2008 року, за яким банк надав позичальнику ОСОБА_3 на поточні потреби шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника кредитні кошти в національній валюті в сумі 75000,00 грн. під зобов'язання повернення кредиту у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше 1 липня 2015 року. Пунктом 1.3 договору встановлено плату за кредит, зокрема, пунктом 1.3.1 договору за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, визначеного цим договором, встановлено процентну ставку в розмірі 34,95%річних («базова процентна ставка») (а.с.7-15).

Кредитний договір №BL7242 від 21 липня 2008 року підписано сторонами, договір позичальником виконувався.

Між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №BL7242/1 (кредит без відстрочення) від 22 січня 2010 року, за яким банк надав позичальнику ОСОБА_3 для погашення заборгованості перед банком за кредитним договором №ВL7242 від 21 липня 2008 року кредитні кошти в національній валюті в сумі 96400,29 грн. під зобов'язання повернення кредиту в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше 1 січня 2015 року (а.с.16-24).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з укладення ОСОБА_3 та, відповідно, підписання кредитного договору після досягнення сторонами договору згоди з усіх істотних умов, вільного волевиявлення та спрямованості договору на реальне настання правових наслідків, обумовлених кредитними правовідносинами. Суд відмовив в позові за недоведеністю вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Даною нормою матеріального права передбачено, що, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені тощо.

ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір. Цей договір у сенсі статті 1054 ЦК України спрямований на реальне настання правових наслідків, як то надання банком грошових коштів в розмірі та на умовах, встановлених договором, повернення позичальником кредиту та сплати процентів.

За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З огляду на виниклі між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 кредитні правовідносини, встановлення процентів передбачено кредитним договором, статтею 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Таким чином, в кредитних правовідносинах встановлення процентів за користування чужими грошовими коштами є обов'язковим.

Проценти (відсотки) - це плата за кредитну послугу, розмір плати обчислюється на основі передбаченої договором відсоткової ставки з урахуванням правових та економічних чинників і визначається на розсуд сторін.

Кредитним договором №BL7242 від 21 липня 2008 року передбачені проценти, які підлягають нарахуванню банком як плата за користування кредитними коштами. Пункт 1.3

визначає плату за кредит, пункт 1.3.1 визначає за користування кредитними коштами у межах строку кредитування проценту ставку в розмірі 34,95% річних («базова процентна ставка»).

Укладення кредитного договору №BL7242 від 21 липня 2008 року ОСОБА_3 не заперечується, доводи позичальника зводяться до того, що вона підписувала кредитний договір з розміром процентної ставки 13,0% річних. ОСОБА_3 не надало доказів того, що нею підписувався кредитний договір з іншою відсотковою ставкою, що ПАТ «Універсал Банк» змінив умови кредитного договору в односторонньому порядку тощо. Відсоткова ставка 34,95% річних за користування кредитними коштами в національній валюті визначена з урахуванням правових та економічних чинників. Відсутні підстав вважати, що ОСОБА_3 не вільно та не на власний розсуд здійснила свої цивільні права на укладення кредитного договору для отримання на поточні потреби грошових коштів банку, рівно як і на визначення розміру плати за кредитну послугу на рівні 34,95% річних. Пункт 1.3.1 кредитного договору не суперечить Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Крім того, ОСОБА_3 оспорила розмір процентної ставки після того, як допустила невиконання умов кредитного договору та виникнення кредитної заборгованості. Для погашення заборгованості за кредитним договором №BL7242 від 21 липня 2008 року ОСОБА_3 отримала в банку грошові кошти, уклавши інший кредитний договір з іншою відсотковою ставкою та умовами, а саме уклавши кредитний договір №BL7242/1 від 22 січня 2010 року.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази мають бути належними та допустимими, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 не довела обставини укладення нею 21 липня 2008 року договору з розміром процентної ставки 13,0% річних, не спростувала того, що розмір відсоткової ставки узгоджено сторонами договору з урахуванням правових та економічних чинників. Не дотримання визначених статтею 203 ЦК України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, не встановлено, правові підстави для визнання недійсним пункту 1.3.1 кредитного договору №BL7242 від 21 липня 2008 року відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання окремого положення кредитного договору недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич