УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_4 про стягнення коштів,

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути 12 148 грн 90 коп. з ОСОБА_4 та 49 000 грн (у межах ліміту відповідальності з вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн) з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія»).

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 24 липня 2014 року по просп. Оболонському в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1, належного на праві власності ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на підставі договору страхування від 08 листопада 2013 року № ПКД 1302390, та автомобіля НОМЕР_2, належного ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу № АС/8838724.

Позивач вказував, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_4, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року, відповідно до якої відповідача було визнано винним в порушенні п.13.1 ПДР України.

Також ПрАТ «ПРОСТО-страхування» зазначало, що згідно звіту оцінки транспортного засобу № 237/100057 від 28 липня 2014 вартість матеріального збитку автомобілю «Nissan X-Trail», який належить ОСОБА_5, складає 60 730 грн 90 коп, а відповідно до рахунку-фактури № СФ-001309 від 29 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 61 998 грн 90 коп.

Позивач вважав, що виплативши на підставі страхового акту від 06 серпня 2014 року ОСОБА_5 61 148 грн 90 коп. страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Nissan X-Trail», має право на стягнення з відповідача цієї суми в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 11 730 грн 90 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» 49 000 грн на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року апеляційну скаргу представника ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - ТОВ «Юридична фірма «Аріес» в особі Давиденко Н.О. задоволено.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року в частині стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 49 000 грн на відшкодування майнової шкоди змінено шляхом зменшення суми 49 000 грн до суми 35 919 грн 40 коп.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «ПРОСТО-страхування», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував, що сума страхового відшкодування розрахована позивачем на підставі звіту про визначення матеріального збитку № 237/100057 та рахунку-фактури № СФ-001309 від 29 липня 2014 року з урахуванням ПДВ, та у зв'язку з тим, що до позовної заяви не додано акту виконаних робіт, дійшов обґрунтованого висновку, що така сума страхового відшкодування має бути зменшена та обчислюватись без урахування ПДВ.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року в незміненій його частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська