Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1382/15-ц

10 листопада 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Соловей Л.П.

представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій, четвертої Державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету №246 від 11 липня 2007 року; №285-а від 08 серпня 2006 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся в суд із позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій, четвертої Державної пожежно-рятувальної частини УДС України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету №246 від 11 липня 2007 року «Про присвоєння поштової адреси 89 «а» будинку, розташованому в смт. Богородчани по вул. Шевченка; №285-а від 08 серпня 2006 року «Про визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру №2 в будинку №93 «а» по вул. Шевченка в смт.Богородчани»; свідоцтва про право власності на нерухоме майно трьохкімнатну квартиру №2 площею 67,7 кв.м в будинку №93 «а» по вул. Шевченка в смт. Богородчани, виданого на імя ОСОБА_4

Вимоги обґрунтовані тим, що будинок №89 «а» в смт.Богородчани є власністю держави в особі Верховної Ради України. Органом, який уповноважений здійснювати управління майном, є Державна служба України з надзвичайних ситуацій, а право оперативного управління закріплене за 4-ю Державною пожежно-рятувальною частини УДС України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області. Він є цілісним майновим комплексом, до складу якого входять пожежне депо на 4 автомашини з житловими приміщеннями на третьому поверсі. В порушення ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна» та ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» рішенням виконкому Богородчанської селищної ради №285-а від 08 серпня 2006 року за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру №2 в будинку, а рішенням №246 від 11 липня 2007 року змінено поштову адресу його з «93 а» на «89 а». 27 серпня 2006 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на дану квартиру.

Цими діями порушено право власності позивачів на майно.

В судовому засіданні представник прокуратури Івано-Франківської області позов підтримала та пояснила, що квартира №2 в будинку №89 «а» визнана службовою. Водночас входить до цілісного комплексу підрозділу пожежної охорони.

Приватизація проводилась без згоди власника будинку.

Представники Державної служби України з надзвичайних ситуацій та четвертої Державної пожежно-рятувальної частини УДС України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області позов підтримали з вищезгаданих мотивів.

Представник Богородчанської селищної ради позов не визнала та пояснила, що порушень закону при вирішенні питання про передачу ОСОБА_4 у власність квартири не допущено. Квартира №2 в будинку №89 «а» в установленому законом порядку не була визнана службовою. Вона була передана відділом пожежної охорони УВС Івано-Франківської області Богородчанському райвиконкому для поселення сімї працівника райфінвідділу. Після звільнення її працівником райфінвідділу, рішенням виконкому сесії ради від 13 лютого 2004 року виділена в користування ОСОБА_4 як учаснику бойових дій. Йому було видано ордер на квартиру. За заявою ОСОБА_4 в 2006 році виконкомом було прийняте рішення про передачу її останньому у власність, а в серпні 2006 року було видане свідоцтво про право власності.

При цьому виконком керувався вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Крім того, представник ради зазначила, що в 2009 році Богородчанський РВ ГУ МНС України в Івано-Франківській області з аналогічним позовом звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Отже власнику було відомо про приватизацію квартири ОСОБА_4 ще в 2009 році. Тому ним пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист права власності.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та дав аналогічні пояснення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що рішенням виконкому Богородчанської селищної ради від 15 березня 2005 року №127 визнано право власності за Державою в особі Верховної Ради України на приміщення пожежного депо, відомчі квартири №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13 (№14-квартира-гуртожиток) в смт. Богородчани по вул. Шевченка, 89 «а» (а.с. 51-52).

Згідно з рішенням, органом, уповноваженим здійснювати управління майном, було Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та захисту населення від аварії на ЧАЕС, а право оперативного управління визнано за Самостійною державною пожежною частиною-21 (СДПЧ-21) в смт. Богородчани.

На підставі даного рішення 01 червня 2005 року Івано-Франківським ОБТІ видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та проведена його державна реєстрація (а.с. 26-28)

Правонаступником Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та захисту населення від аварії на ЧАЕС є Державна служба України з надзвичайних ситуацій, а СДПЧ-21 четверта Державна пожежно-рятувальна частина УДС України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області.

Наказом начальника відділу пожежної охорони УВС Івано-Франківської області №79 від 31 серпня 1992 року трьохкімнатна квартира №2 в приміщенні пождепо з житловими приміщеннями в смт. Богородчани передана Богородчанському райвиконкому для поселення сімї працівника райфінвідділу (а.с.40).

16 лютого 2004 року виконкомом Богородчанської селищної ради на підставі його рішення № 23 від 13 лютого 2004 року ОСОБА_4 було видано ордер на квартиру №2 в будинку №93 «а» по вул. Шевченка в смт. Богородчани (а.с.117).

Згідно з довідками управління праці та соціального захисту населення від 02 листопада 2004 року та Івано-Франківського облвоєнкомату від 28 жовтня 2004 року, ОСОБА_4 є учасником бойових дій воїном-інтернаціоналістом, ветераном Збройних Сил України (а.с.120-123).

Рішенням виконкому Богородчанської селищної ради від 08 серпня 2006 року №285-а на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 «а» (а.с.39).

На підставі даного рішення 27 серпня 2006 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно трьохкімнатну квартиру №2 в будинку №93 «а» по вул. Шевченка в смт. Богородчани загальною площею 67,7 кв.м, житловою площею 49,6 кв.м (а.с. 38).

За заявою жильців рішенням виконкому від 11 липня 2007 року №246 будинку №93"а" присвоєно № 89 «а» (а.с.37).

На переконання суду, виконкомом селищної ради порушень закону при безоплатній передачі квартири у власність ОСОБА_4 не допущено.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються

громадянами на умовах найму.

За змістом ст.1 Закону, приватизації підлягають квартири в будинках державного житлового фонду.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону, ст.4 ЖК України, державний житловий фонд це житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходиться в господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ.

У відповідності з ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

В позовній заяві та в судовому засіданні представники позивачів стверджували, що спірна квартира належить до числа службових, однак доказів того, що вона визнана такою у встановленому законом порядку, не надано.

Відповідно до ст.118 ЖК України, п.3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою РМ УРСР від 04 лютого 1988 року №37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташовані на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Позивачами не представлено рішення виконкому Богородчанської районної ради про включення квартир до числа службових.

Про те, що власник будинку не звертався з клопотанням про включення квартир до числа службових, свідчить лист Представника Президента України в Богородчанському районі від 27 січня 1993 року (а.с.118).

Крім того, відповідно до ст.122 ЖК України та п.21 Положення, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконкомом районної, міської, районної в місті ради видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

ОСОБА_4 спеціальний ордер для вселення в квартиру №2 не видавався. Він вселився в квартиру на підставі звичайного ордера.

Суд також виходить з того, що ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлений вичерпний перелік приміщень жилих примішень, які не підлягають приватизації.

На переконання суду, така заборона не стосується спірного будинку.

Посилання позивачів на те, що будинок № 89 «а» є цілісним майновим комплексом, який забезпечує життєдіяльність підрозділу пожежної охорони, безпідставне.

В судовому засіданні встановлено, що квартира №9 в будинку не включена в перелік приміщень, які передані у власність позивачам.

Суд вважає, що приватизація квартири №2 не вплинула на життєдіяльність 4-ї Державної пожежно-рятувальної частини, оскільки вона не є службовою та не може бути надана її працівникам.

Крім того, зі згоди адміністрації частини, ОСОБА_4 квартира газифікована, в ній встановлено автономне опалення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що приватизація квартири ОСОБА_4 проведена у відповідності з вимогами закону. Тому права позивачів не порушені.

Керуючись ст.ст. 4; 118; 122 ЖК України, ст.ст.1; 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст.ст. 213; 215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

В позові першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій, четвертої Державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету №246 від 11 липня 2007 року; №285-а від 08 серпня 2006 року, свідоцтва про право власності на квартиру №2 в будинку №93 «а» по вулиці Шевченка в смт. Богородчани Івано-Франківської області від 27 серпня 2006 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий