Справа № 214/6539/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 22000 грн. за Договором-заявою №305835/43976/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в національній валюті від 12.12.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.12.2014 року між ним та відповідачем був укладений Договір-заява №305835/43976/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» за 3 міс. в національній валюті, згідно якого відповідач прийняв від позивача на вкладний рахунок №2630.4.060390.002 грошові кошти в розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування вкладом у розмірі 22,50% річних строком до 12.03.2015 року. Так, у звязку із настанням дати повернення вкладу та виникненням необхідності, позивач 05.03.2015 року та 03.04.2015 року звертався до відповідача із письмовими заявами щодо повернення йому суми вкладу, які були отримані відповідачем, однак залишені поза увагою, у звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, але надала письмові заперечення проти предявлених позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, 12.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір-заяву №305835/43976/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» за 3 міс. в національній валюті (далі Договір), згідно якого відповідач прийняв від позивача на вкладний рахунок №2630.4.060390.002 грошові кошти в розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування вкладом у розмірі 22,50% річних строком до 12.03.2015 року (а.с.6-8).

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Так, відповідно до п.1 Договору датою повернення коштів було встановлено 12.03.2015 року (а.с.6).

Після спливу зазначеного терміну та у звязку з виникненням необхідності позивач 05.03.2015 року та 03.04.2015 року звертався до відповідача із письмовими заявами щодо повернення йому суми вкладу, які були отримані відповідачем, однак залишені поза увагою (а.с.9-10).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Отже, судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобовязання належним чином не виконує, суму банківського вкладу після спливу встановленого Договором строку, тобто настання дати повернення депозиту, позивачу не повертає, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. (а.с.11).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 за Договором-заявою №305835/43976/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в національній валюті від 12.12.2014 року суму банківського вкладу у розмірі 22000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Попов.