У Х В А Л А

іменем України

18 листопада 2015 року м. Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали заяви, поданої представником ПАТ "ВіЕс Банк" ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ПАТ "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся у Франківський районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Разом із позовною заявою, подав заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено з підстав викладених в ухвалі суду від 15.06.2015 року.

23.07.2015 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

17.11.2015 року заявник повторно звернувся із заявою про забезпечення позову по вказаній справі.

Згідно заяви, заявник просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам та на кошти, що знаходяться на рахунках, які відкриті на ім"я відповідачів, а також обмежити відповідачів у праві виїзду закордон, тимчасово затримати або вилучити їх паспорти.

Окрім того, подав перелік нерухомого майна, що належать відповідачам та копії інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єктів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, заявник не долучив до матеріалів заяви про забезпечення позову, будь яких правовстановлюючих документів, зокрема: щодо наявності рухомого майна у відповідачів та реквізити їх банківських рахунків, на які слід накласти арешт.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, підставами для забезпечення позову є неможливість виконання рішення суду.

Згідно роз"яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У той же час, заявник звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, покликається на припущення, не навівши жодної конкретної обставини, яка б давала підстави вважати, що є загроза порушенню прав позивача, а відтак загроза для утруднення виконання судового рішення у справі.

Крім того, позивачем не представлено суду доказів в підтвердження факту, що відповідач вживає заходів з приводу відчуження майна, тому суд не має можливості встановити відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього, або в інших осіб.

Як уже зазначено, заявник не надав суду жодних підтверджень про наявність у відповідачів рухомого майна, чи наявності банківських рахунків.

Що стосується вимог заявника про обмеження відповідачів у праві виїзду закордон, то відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити за безпідставністю такої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ПАТ "ВіЕс Банк" ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ПАТ "ВіЕс Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за безпідставністю такої.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь