Справа № 226/3543/15-ц
Провадження № 2-о/226/50/2015
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

заявник ОСОБА_1 (не з*явилась),

представник заявника ОСОБА_2,

заінтересовані особи Димитровська міська рада (представник не з*явився),

ОСОБА_3 (не зявилась),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування вимог зазначила, що 9 листопада 2003 року помер її батько ОСОБА_4, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з права власності на будинок, розташований за адресою: м.Димитров, пр. Партизанський, б. 42, на яку вона претендує як спадкоємець першої черги. Про те її мати ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті батька продовжуючи проживати у вказаному будинку, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядившись речами звичайної домашньої обстановки та вжитку у шестимісячний строк та таким чином прийняла спадщину у вигляді будинку. 29 червня 2012 року померла ОСОБА_5, за якою ОСОБА_1 доглядала та з якою разом проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак в установлений законом строк вона з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась, а коли прийшла, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, їй було відмовлено через відсутність довідки про спільне проживання із спадкодавцем і рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту сумісного проживання з померлою матір*ю. Заявник просить суд встановити факт постійного проживання з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини а саме 29 червня 2012 року за однією адресою.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, за участі її представника ОСОБА_2

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог заявниці, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві, просив суд встановити факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 за адресою: місто Димитров Донецької області, пров. Партизанський, буд. 42, на час смерті 29 червня 2012 року.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та представник Димитровської міської ради до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи від них до суду не надходило.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу з 9 квітня 1962 року будинок № 42 у пров. Партизанський (у минулому вулиця Чапаєва № 47а) в місті Димитров Донецької області належав ОСОБА_4, що встановлено за копією договору купівлі-продажу, технічним паспортом, виготовленим станом на 13 жовтня 2015 року та даними КП «Бюро технічної інвентаризації Димитровської міської ради від 19 жовтня 2015 року (а.с. 8-13).

Заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтва про її народження та свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_6 (а.с. 15). ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям (а.с. 16) і на даний час померли: ОСОБА_4 9 листопада 2003 року (а.с. 4), а ОСОБА_5 29 червня 2012 року (а.с. 5).

На час смерті ОСОБА_4 у будинку № 42 по пров. Партизанський в місті Димитров Донецької області зареєстрованою значиться лише його дружина ОСОБА_5 (а.с. 7), яка прийняла спадщину після смерті чоловіка і продовжила проживати у вказаному будинку.

За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 9 та 10 листопада 2015 року спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відкривались, від імені ОСОБА_4 посвідчено заповіт Димитровською державною наторіальною 27 лютого 1991 року за реєстром №502 (а.с. 25-27, 38-40).

На час смерті ОСОБА_5 29 червня 2012 року з нею фактично, принаймні півроку з січня 2012 року до часу смерті проживала її донька ОСОБА_1, що підтверджується актом фактичних обставин спільного проживання та ведення сумісного господарства від 3 листопада 2015 року (а.с. 6) та підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до вимог статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно вимог частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про доведеність факту сумісного проживання заявника ОСОБА_1 разом з матірю ОСОБА_5 на час відкриття спадщини а саме 29 червня 2012 року, що є підставою для задоволення вимог заявника про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини для подальшої реалізації заявником свого субєктивного права на отримання спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 130, 209, 212, 213, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 29 червня 2012 року на час відкриття спадщини за адресою: місто Димитров, Донецької області, пров Партизанський, буд. 42.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Т.О. Коваленко