У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/4099/15-ц провадження у справі № 2/0285/1656/15

05.11.2015 м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л. Й., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до ОСОБА_3, Новоград-Волинської міської ради

про визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2015 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять: визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №559641 від 24.08.2008 року та договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована по вулиці А. Лисіна, 6 в м. Новоград-Волинський від 25.12.20013 року.

Згідно розяснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, зокрема про те, яким чином кожним із відповідачів порушені права та законні інтереси позивачів та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти' Франції від 16.12.1992 р.).

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України позивач повинен викласти обставини (підстави позову), якими він підтверджує кожну вимогу. Їх обґрунтований, доступний та зрозумілий виклад необхідний для вирішення питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших дій для розгляду справи у судовому засіданні, для визначення тотожності позову, в разі необхідності зміни позову позивачем, залучення в процес інших осіб і, найголовніше, для визначення предмета доказування у даній справі.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору фізичною особою за подання позовної заяви немайнового характеру за ставками 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 6 цього ж Закону у разі, коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом. Крім того, якщо в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки в даному позові обєднані дві вимоги немайнового характеру, судовий збір повинен бути сплачений за кожну вимогу окремо і кожним з позивачів, тобто по (487,20 + 487,20грн.).

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки судовий збір сплачений позивачами лише в сумі по 243,60 грн.

Документу, що підтверджує сплату решти судового збору кожним позивачем за дві вимоги немайнового характеру за кожну окремо по 730,80 (487,20 грн. + 243,60 грн.), до матеріалів справи додано не було.

З врахуванням наведеного позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119-121, 209 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новоград-Волинської міської ради про визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснити, що в іншому випадку їх позовна заява може бути визнана неподаною і повернута їм.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. Й. Савицька