Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 314/1161/15 Головуючий у 1 інстанції: Кофанов А.В.
№ провадження
22-ц/778/5653/15 Суддя-доповідач: Боєва В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Кримської О.М., Коваленко А.І.,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В позові зазначала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно до його повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

У травні 2015 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі прожиткового мінімуму в розмірі 1218 грн., але не більше 50 % від всіх видів заробітку та доходів щомісячно до його повноліття.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 1/2 частини від заробітку (доходів) боржника на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 411,90 грн. щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини сторін та вважав доведеним, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Проте, визначаючи розмір аліментів та стягнувши аліменти в частці від заробітку (доходів) відповідача, суд залишив поза увагою те, що позивач не надала будь-яких доказів щодо отримання відповідачем регулярного доходу та розміру такого доходу.

Всупереч вимогам частини 4 статті 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснивши сторонам їх право на витребування необхідних доказів, що призвело до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються того, що він не був присутнім в судовому засіданні, не міг надати докази стосовно того, що він не працює,ніяких доходів не отримує. Також апелянт вказує, що у нього на утриманні знаходиться мати - пенсіонер, яка тяжко хворіє, потребує дорогих ліків, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, як визначено судом. Згодний з тим, щоб з нього було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 396 грн. .

Такі доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження при апеляційному розгляді справи.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додав довідку з місця проживання з якої вбачається, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - з матір'ю ОСОБА_5, 1954 р. н. З наданих ним виписки із медичної карти стаціонарного хворого - ОСОБА_5 видно, що його мати дійсно має тяжкі захворювання. Також апелянт додав до апеляційної скарги копію своєї трудової книжки, з якої вбачається, що він до 21.11.2008 року працював в Запорізькому автомобілебудівному заводі. З 01.12.2008 року перебував на обліку в центрі зайнятості населення, отримував допомогу, а з 05.01.2009 року виплата допомоги по безробіттю припинена. Теперішнього часу не працює та не отримує будь-якої допомоги (а. с. 40-45).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заперечення позивача ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги з тих підстав, що вона свого житла не має, з дитиною проживає в орендованій квартирі, дитина хворіє та необхідні додаткові витрати на лікування, свідчать лише про те, що ОСОБА_3 вправі подати позов до батька дитини про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) - як-то передбачено статтею 185 СК України.

Таким чином, довід апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити частково, виходячи з того, що сімейне законодавство покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків.

Станом на день подачі позовної заяви та на час ухвалення оскаржуваного судового рішення розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років складав 1286 грн. (Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» від 28.12.2014 року). Тобто, судова колегія вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 650 грн. щомісячно буде відповідати як вимогам закону, так принципу справедливості.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: