У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 березня 2009 року відповідачі позичили у нього грошові кошти у розмірі 120 тис. грн на потреби сім'ї, що підтверджується розпискою, написаною власноручно ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4 Оскільки відповідачі вирішують питання про поділ майна подружжя та не дійшли згоди хто віддаватиме борг, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. А тому, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь борг у розмірі 120 тис. грн та судові витрати.

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, посилаючись на те, що про отримання коштів у розмірі 120 тис. грн їй нічого не було відомо. Вважає, що вказаний договір було укладено між батьком та сином без фактичної передачі грошей, без її згоди як дружини, що свідчить про його недійсність.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 02 лютого 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 102 тис. грн боргу за позикою від 01 березня 2009 року, 1 200 грн судового збору та 5 тис. грн у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

У решті позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов