Справа № 633/386/15-Ц
Номер провадження 2/633/168/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2015 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Танасевич О.В.,

при секретарі - Панченко С.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 62 по вулиці Ворошилова в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області (далі за текстом, - спірний житловий будинок), в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 03 червня 2014 року (а.с. 2, 5). В обґрунтування позову посилалась на те, що за життя ОСОБА_3 заповіт не склав, єдиною спадкоємицею за законом на майно останнього є вона, як донька померлого, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, інших спадкоємців немає. Зазначала, що після смерті батька звернулась до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, подавши заяву про прийняття спадщини за законом та надавши всі документи на майно померлого, проте нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на цей будинок, у звязку з чим, вона позбавлена можливості оформити спадкові права належним чином.

Позивачка вказані вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Учасники процесу в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином (а.с. 32, 34), надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 33, 37).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії ІV-ВЛ № 282711, виданого 03 липня 1986 року завідуючим відділу (бюро) записів актів громадянського стану Мартівської сільської ради народних депутатів трудящих Харківської області «Шевченко Елена Николаевна» (зазначено мовою оригіналу документа) народилась 4 червня 1986 року, її батьками є «Шевченко Николай Николаевич» та «Дмитренко Любовь Ивановна», про що було зроблено актовий запис за № 16 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 162773, виданого 24 червня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Шевченко» на «Гоцкало», актовий запис № 230 (а.с. 3).

3 червня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 438760, виданим виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області 6 червня 2014 року, актовий запис № 19 (а.с. 5).

Згідно з довідкою № 44 від 29 січня 2015 року, виданою виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, та погосподарською книгою Мартівської сільської ради № 12 господарем домоволодіння за адресою: вулиця Ворошилова, будинок № 62 в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області, був ОСОБА_3, який помер 03 червня 2014 року (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 43 від 29 січня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ОСОБА_3, який помер 03 червня 2014 року, дійсно на день смерті проживав один та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Виходячи зі змісту пункту 1.1. Загальних положень Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 18 квітня 2005 року № 95, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 травня 2005 року за № 487/10767, терміни використовуються у такому значенні:

- голова домогосподарства - особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку;

- житловий будинок - незалежна споруда, що має дах, зовнішні або розподіляючі стіни, які сягають від фундаменту до даху, має поштовий номер та основна частина якої (більше половини загальної площі) використовується під житлові приміщення.

Відповідно до пункту 2.16. Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 18 квітня 2005 року № 95, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 травня 2005 року за № 487/10767: Особовий рахунок домогосподарства складається з титульної частини, розділу I "Список членів домогосподарства", розділу II "Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян", розділу III "Худоба та птиця в приватній власності домогосподарства", розділу IV "Сільськогосподарська техніка в приватній власності домогосподарства", розділу V "Земля у приватній власності та оренді членів домогосподарства", розділу "Додаткові відомості" та спеціальної частини, відведеної для підписів голови домогосподарства та уповноваженої особи, що здійснювала записи.

За відомостями, які містяться у погосподарській книзі (записі в погосподарській книзі за № 0863-1) по вулиці Ворошилова, 62 в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області головою домогосподарства вказаного житлового будинку вказаний ОСОБА_3 (а.с. 16-17).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили суду, що знали померлого ОСОБА_3 та всю його родину понад тридцять років, вони були сусідами. Зазначили, що за життя ОСОБА_3 постійно проживав у спірному будинку з дружиною та донькою, з 2006 року після смерті матері позивачки ОСОБА_3 проживав у цьому ж будинку з донькою, допоки вона не поїхала на навчання до Харкова. Позивачка є єдиним родичем та померлого та його єдиною спадкоємицею.

За інформацією, наданою приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 у листі № 162/01-16 від 22 квітня 2015 року, заповіт за життя ОСОБА_3 не складав, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї станом на 22 квітня 2015 року не звертались (а.с. 38, 39)

Разом з тим, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадщину у виді спірного житлового будинку, оскільки попередній власник цього будинку, її батько ОСОБА_3, узаконивши на своє імя зазначений будинок на підставі особового рахунку № 0863-1 згідно погосподарської книги № 12 Мартівської сільської ради на 2011-2015 роки (а.с. 16-17), не забезпечив державної реєстрації цього права (а.с. 6-9).

Відповідно до розяснень, які містяться в листі Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів

в разі смерті власника нерухомого майна» в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Тоді як, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто обовязок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 1 липня 2004 року, а саме з дня набрання чинності Законом України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом, Закон № 1952-IV) та в порядку, встановленому Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9 червня 1998 року № 121.

Оскільки згідно зі статтею 3 Закону № 1952-IV право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнається державою, суд дійшов висновку про те, що будинок літера «А» площею 58,3 м2, розташований на ділянці № 62 по вулиці Ворошилова в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області, увійшов до складу спадкового майна, яке залишив після смерті ОСОБА_3

На підставі статті 1261 Цивільного кодексу України позивачка, яка є донькою ОСОБА_3, має право на спадкування за законом після смерті останнього як спадкоємиця першої черги. Інших спадкоємців ОСОБА_3 за законом та заповітом не встановлено.

В межах додаткового строку для прийняття спадщини, визначеного рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 27 квітня 2015 року у справі № 633/127/15-ц, позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується отриманим нею свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 вересня 2015 року, виданим 14 вересня 2015 року та зареєстрованим у реєстрі за номером 767 (а.с. 42). Таким чином, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, зокрема, у вигляді нерухомого майна спірного житлового будинку, яке належить їй з часу відкриття спадщини на підставі частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України. Разом з тим, неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса на спірний будинок позбавляє її можливості виконати обовязок відповідно до статті 1299 Цивільного кодексу України зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 03 червня 2014 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями номер 62 (шістдесят два) по вулиці Ворошилова в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: