УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Басій Крістіна Сергіївна, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» в особі відділення №32 Харківського головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» про заборону проводити списання грошових коштів за умовами зарплатного проекту,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі відділення №32 ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що 24 вересня 2006 року уклав з відповідачем кредитний договір і отримав 6 470 грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, відповідач звернувся до суду про видачу судового наказу, який винесено 11 червня 2007 року. Згідно з судовим наказом з позивача стягнуто на користь банку заборгованість у сумі 8 118,41 грн та судові витрати. Судовий наказ позивачем отримано 10 липня 2007 року та виконано 19 липня 2007 року у повному обсязі. Між тим, відповідачем з 2013 р. проводилось списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача, отриманих як заробітна плата, у тому числі 05 листопада 2014 року та 06 листопада 2014 року, безпідставно, як вважає позивач, списано суму 260,56 грн та 132,04 грн відповідно, а всього 392,60 грн. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року кредитний договір припинений. З посиланням на ст. 26 Закону України «Про оплату праці», якою встановлені обмеження розміру відрахувань з заробітної плати, позивач вважає, що банк незаконно проводить списання сум з його рахунку, отриманих як заробітна плата. Доказів наявності заборгованості, яка оспорюється позивачем, відповідач не має. Враховуючи викладене, позивач просив визнати дії відповідача щодо списання грошових коштів, зарахованих на його ім'я за умовами зарплатного проекту, в рахунок погашення заборгованості такими, що суперечать діючому законодавству України, та в подальшому заборонити проводити списання грошових коштів позивача з будь-якого рахунку, відкритого у вказаній установі банку, зарахованих за умовами зарплатного проекту.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання грошових коштів, зарахованих за умовами зарплатного проекту на ім'я ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості такими, що суперечать діючому законодавству України. Заборонено ПАТ КБ «ПриватБанк» проводити списання грошових коштів ОСОБА_3 з будь-якого рахунку, відкритого у вказаній установі банку, зарахованих за умовами зарплатного проекту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПАТ КБ «Приватбанк», в інтересах якого діє Басій К.С., не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права,.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 вересня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір № HAEHRK11320069, згідно з яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6 470грн.

У зв'язку із виниклою заборгованістю, 11 червня 2007 року Московським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, на підставі якого з ОСОБА_3 стягнуто на користь банку заборгованість за зазначеним кредитним договором в сумі 8 118,41 грн та судові витрати, а всього 8 158,91 грн.

19 липня 2007 року позивач у повному обсязі сплатив суму заборгованості, стягнуту на підставі судового наказу, що підтверджується квитанцією № 52 від 19 липня 2007 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року визнано кредитний договір № HAEHRK11320069, укладений 24 вересня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_3, припиненим з 19 липня 2007 року.

Ухвалами судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року, залишено без змін.

Однак, відповідачем 05 листопада 2014 року списано 260,56 грн та 06 листопада 2014 року списано 132,04 грн, тобто одноособово проведено стягнення з позивача, шляхом списання з картки особистого рахунку коштів, отриманих позивачем, як заробітна плата.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшли до обґрунтованого висновку про те, що позивачем належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором, шляхом сплати заборгованості 19 липня 2007 року, а також про те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року, визнано кредитний договір № HAEHRK11320069, укладений 24 вересня 2006 року між сторонами, припиненим з 19 липня 2007 року, а тому відповідачем безпідставно проводились списання грошових коштів позивача, зарахованих за умовами зарплатного проекту.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Басій Крістіна Сергіївна, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» в особі відділення №32 Харківського головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» про заборону проводити списання грошових коштів за умовами зарплатного проекту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова