АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Коробенко С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Семенюк Т.А.

при секретарі: Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ - КОЛЕКТ» про заміну сторони виконавчого провадження по виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 24 січня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 січня 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 196 637,51 грн. та судові витрати.

Представник ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» - Черемісін Р.В. звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадженя, посилаючись на те, що 11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №4, за яким право відступлення вимоги за кредитним договором № 0 від 16 жовтня 2007 року укладеним з ОСОБА_3 відступлені ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ».

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року заяву ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції зробив посилання на ст.378 ЦПК України, при цьому не надавши жодних обґрунтувань її застосуванню.

Вказує на те, що суд допустив порушення та невірне застосування норм процесуального права, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, не дав оцінку тим обставинам, що в матеріали справи вже є розглянута заява ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в задоволенні якої відмовлено.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував повідомлення та прохання боржника про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим боржник був позбавлений можливості захистити свої права.

Представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 та заявник ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

07 вересня 2015 року представником ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» подано заперечення на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони правонаступником.

За змістом ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Ураховуючи положення пунктів 1, 2 ст.512 ЦК України, ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України, колегія суддів вважає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництвом (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», та ст.378 ЦПК України, в тому числі за заявою заінтересованої сторони, якою є правонаступник, внаслідок якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року та відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи №21313/11 про стягнення з боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості та судових витрат.

12 квітня 2012 року Державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1313 від 01 грудня 2011 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва.

11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №4, за яким право відступлення вимоги за кредитним договором № 0 від 16 жовтня 2007 року укладеним з ОСОБА_3 відступлені товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ - КОЛЕКТ».

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у даному випадку має місце правонаступництво ТОВ «КЕЙ -КОЛЕКТ», оскільки право вимоги до боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_3, що належало первісному кредиторові ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 16 жовтня 2007 року було передано ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за договором факторингу №4 від 11 червня 2012 року.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не дано оцінку тому, що ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» вже зверталося до суду з заявою про заміну сторони та йому було відмовлено у задоволенні вказаної заяви колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наявність вказаних заяв та судових рішень прийнятих за наслідками їх розгляду не перешкоджали праву повторного звернення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та вищевказані обставини не впливають на наслідки розгляду даної заяви.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що суд порушив права боржника розглянувши вказану заяву у його відсутності та не взявши до уваги прохання останнього про відкладення розгляду заяви у зв'язку з його лікуванням, оскільки відповідно до ч.2 ст.378 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає питання заміни сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Крім того, ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про розгляд даного питання міг направити для участі в розгляді вказаної заяви свого представника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 218, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: