Справа №442/6606/15-ц
Провадження №2/442/2305/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона народилася і до останнього часу проживала з своєю сім»єю в м.Свердловськ, Луганської області, там же працювала на посаді завідуючої травмпунктом в управлінні охорони здоров»я Свердловської міської ради в підвідомчій установі Комунальний заклад «Свердловська центральна міська лікарня №1», що по вул. Пирогова, 2 м.Свердловська.

Коли в місті почалися бойові дії і в лікарні, де вона працювала, стало неможливим працювати та виконувати свої прямі обов»язки лікаря- вона вирішила звільнитися з займаної посади, написала про це відповідну заяву, в якій просила звільнити її за власним бажанням і виплатити їй невиплачену заробітну плату з липня 2014 року.

За її заявою вона була звільнена з роботи наказом від 03 жовтня 2014 року, але повного розрахунку з нею не було проведено, за попередні місяці заробітної плати їй не повернули, в адміністрації заявили, що грошей немає, тому в повному обсязі з нею розрахуватися не можуть.

Після звільнення з роботи вона з сім»єю переїхала на проживання в Західну Україну і в даний час проживає і є зареєстрованою в с.Доброгостів, Дрогобицького району, Львівської області.

Суми невиплаченої їй заробітної плати становлять: липень 2014 року-нараховано 5792 грн. 72 коп., утримано 1104 грн. 10 коп., невиплачено 4688 грн 62 коп., серпень 2014 року-нараховано 6846 грн. 00 коп., утримано 1304 грн 85 коп, невиплачено 5541 грн 15 коп; вересень 2014 року- нараховано 6489 грн 68 коп, утримано 1236 грн 94 коп, не виплачено 5252 грн 74 коп, жовтень 2014 року - нараховано 1697 грн 23 коп, утримано 323 грн 49 коп, не виплачно 1373 грн 74 коп.

Всього за липень-жовтень 2014 року їй не виплачено заробітної плати в загальній сумі 16856 грн. 25 коп.

Відповідач на даний час знаходиться на території підконтрольній українській державі, тому вона вирішила звернутися з позовом про стягнення в її користь невиплаченої їй в 2014 році при розрахунку заробітної плати в сумі 16856 грн. 25 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак в матеріалах справи мається письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Матеріалами справи встановлено, що позивач до 03.10.2014 року працювала на посаді завідуючої травмпунктом в управлінні охорони здоров»я Свердловської міської ради в підвідомчій установі Комунальний заклад «Свердловська центральна міська лікарня №1», що по вул. Пирогова, 2 м.Свердловська, що підтверджується записами в трудовій книжці.(а.с. 5-8)

Відповідно до Положення про Департамент охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.12.2012 № 1949, Департамент охорони здоров'я здійснює управління та фінансування закладів охорони здоров'я спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та фінансуються із обласного бюджету.

Комунальний заклад „Свердловська центральна міська лікарня № 1" є комунальним закладом територіальної громади міста Свердловська Луганської області, управління яким здійснює Свердловська міська рада, або уповноважений нею орган (управління охорони здоров'я Свердловської міської ради) та здійснює його фінансування згідно статтею 89 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 16 Основ законодавства України про охорони здоров'я, мережа державних і комунальних закладів охорони здоров'я формується з урахуванням потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності, доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів.

Таким чином, за порушеними у позові вимогами, має бути відповідачем той орган місцевого самоврядування, який створив та управляє зазначеним закладом охорони здоров'я.

Підставою виникнення трудових відносин між ОСОБА_1 та Комунальним закладом „Свердловська центральна міська лікарня № 1" був трудовий договір.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З наведеної норми випливає, що зобов'язання з виплати заробітної плати працівнику покладається на особу, з якою цей працівник перебував у трудових відносинах, отже оскільки ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з Департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації то останній являється неналежним відповідачем.

Згідно ч.1 ст. 33 ЦПК України «Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача»

Клопотання від представника позивача про заміну первісного відповідача не поступало, а навпаки представник наполягав саме на стягненні з Департаменту Охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації.

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом з тим, позивачем не надано допустимих та належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов'язок доказування і подання доказів закон покладає на позивача.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би його позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а його доводи лише грунтуються на припущеннях, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову.

Керуючись 10, 11, 59, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту Охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ___________________ Крамар О.В.