справа № 278/1866/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за заповітом після смерті дядька.

В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача також спрямував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, однак ставлення до позову не виказав. Підстави неявки в судове засідання третьої особи суду не відомі, хоча остання завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду, що не з'явились.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер дядько позивача - ОСОБА_3 (а.с.7), з яким на день його смерті і впродовж шести місяців після неї ніхто зареєстрований не був (а.с.13). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається із житлового будинку АДРЕСА_1, який рахувався за ним згідно погосподарської книги (а.с.12) і право власності на який зареєстровано не було (а.с.11). За життя, а саме 5 червня 2014 року ОСОБА_3 склав заповіт (а.с.8), згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1, тобто заявнику у даній справі. Постановою нотаріуса від 10 червня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне у справі нерухоме майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином, з названих підстав, визнати право власності на належне їй спадкове майно не має змоги.

Разом з тим, як вбачається з листа нотаріуса (а.с.10) від 10 червня 2015 року та копії спадкової справи (а.с.30-56) заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подала також ОСОБА_2 (а.с. 38) - третя особа у справі, якій ОСОБА_3 6 вересня 2005 року, на випадок своєї смерті, заповів усе належне йому майно (а.с.41). Окрім цього, у жовтні 2000 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів ОСОБА_4 (а.с.20).

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду дійти до висновку, що ОСОБА_3 за життя був фактичним власником спірного у справі житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України.

Наявність інших заповітів, що їх містить спадкова справа заведена до майна померлого ОСОБА_3, підставою для відмови у позові або частковому його задоволені слугувати не може, адже заповіт, яким останній заповів усе належне йому майно позивачу, був складений пізніше, аніж ті, що ОСОБА_3 склав їх на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 У відповідності до ч. ч. 2-3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 176,41 гривень з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. ч. 2-32 ст. 1254 ЦК, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 1 176,41 гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян