Провадження № 2/229/1257/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на такі обставини. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області був задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансових платежів в рахунок купівлі-продажу квартири в сумі 87700 грн. З серпня 2012 року по квітень 2015 року позивач мешкала у квартирі АДРЕСА_1. В цій квартирі вона зробила ремонт, а саме: встановила натяжну стелю вартістю 1850 грн., обклеїла кімнату шпалерами вартістю 1000 грн., замінила вікно і балконні двері на металопластикові вартістю 1868,21 грн. Вартість виконаних робіт позивач просить стягнути з відповідача, посилаючись на ст. 1166 ЦК України, а також просить стягнути судові витрати у сумі 243,60 коп. судового збору, 1500 грн. правової допомоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року №229/2582/14-ц було встановлено, що ОСОБА_4 бажала придбати квартиру АДРЕСА_1, а тому робила там ремонт як у своїй квартирі. ОСОБА_2 не продала їй цю квартиру, а тому повинна відшкодувати позивачу витрати на ремонт у квартирі. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що їй належить квартира АДРЕСА_1, і цю квартиру позивач винаймала у неї. Ніякого дозволу на виконання ремонту у квартирі вона наймачу квартири не давала. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що з матеріалів, наданих позивачем, зокрема, копії заказу вікон №107 від 28.01.2013 замовником виступає особа з адреси: Енгельса, 120-21. Не вказано, хто саме є замовником цих вікон, чи сплачені кошти за цей заказ. В гарантійному талоні на вікна підпис замовника відмінний від підпису ОСОБА_4 Також немає доказів сплати коштів за договором-замовленням натяжної стелі від 15.02.2013. Крім того, вважає, що зазначена позивачем сума відшкодування правової допомоги не відповідає вимогам закону. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

У позові ОСОБА_4 як на підставу стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди посилається на ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що:

«1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом».

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_2, а не позивачу ОСОБА_4 Позивач робила ремонт у квартирі, яка їй не належить, а тому шкода не була завдана майну позивача, як це передбачено ч.1 ст.1166 ЦК України. Крім того, у судовому засіданні взагалі не було наведено доказів завдання шкоди майну позивача ОСОБА_4

Суд не може погодитися з тим, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири відповідно до законодавства, оскільки доказів цього факту суду не надано. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області №229/2582/14-ц від 15 травня 2015 року було встановлено, що позивач ОСОБА_4 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 з липня 2012 року, і як зазначила позивач, по квітень 2015 року. Між сторонами існувала домовленість про майбутній продаж квартири, але договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою за змістом відповідав вимогам закону, між ними укладено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ч. 1 ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Попередній договір, за вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України, також укладається у формі, встановленій для основного договору. Тобто і попередній договір купівлі-продажу житлового будинку повинен укладатися у письмовій формі.

Вказаної форми дотримано не було, тому вважати, що між сторонами виникли договірні зобов'язання щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, безпідставно.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо найму позивачем ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 776 ЦК України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 778 ЦК України встановлено, що:

«1. Наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

2. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

3. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

4. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

5. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості».

Позивач ОСОБА_4 не надала суду доказів того, що ремонт квартири вона проводила зі згоди наймодавця власника квартири ОСОБА_2, а остання зазначила, що такої згоди вона не давала.

Виходячи з цього, суд вважає, що підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на ремонт та поліпшення квартири немає, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 23 листопада 2015 року.

Суддя: С. О. Рагозіна