Справа № 194/1245/15-ц
Провадження№2/194/565/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

при секретарі Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Тернівський міський сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, суд -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі окрім неї зареєстрований її син ОСОБА_2, який з листопада 2013 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстраційного обліку вказаної квартири відмовляється, а вона має намір продати квартиру або здійснити обмін трикімнатної квартири. У звязку з чим, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №85 в будинку №7 по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею за подання позову до суду.

Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 січня 1999 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за № 1/15-НДТ, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у Тернівському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» про склад сім`ї від 17 серпня 2015 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, в якій зареєстрований ОСОБА_2 - син (а.с.14).

Відповідно до акту ЖРЕК-3 від 17 серпня 2015 року, складеного комісією в складі: начальника ЖРЕУ №8 ОСОБА_3 та сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідач в АДРЕСА_3, не проживає з листопада 2013 року по теперішній час (а.с.15).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач не проживає в житловому приміщенні строком понад один рік, сам відповідач не заперечує проти зняття його з реєстраційного обліку за рішенням суду, у зв"язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Тернівський міський сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 85 в будинку № 7 по вулиці Перемоги в місті Тернівка Дніпропетровської області, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко