№ провадження 8/646/8/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09.11.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чудновської І.І.,

з а участю секретаря Пашкова Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 року у цивільній справі № 646/3111/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 року у цивільній справі № 646/3111/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу.

Зазначеним судовим рішенням позов ОСОБА_1 до ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу задоволено частково. Стягнуто з ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 1565 грн.- банківського вклада, 12 грн.-3% річних, 214 грн.- втрати від інфляції. В інший частині вимог відмовлено.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1 посилається на те, що нововиявлені обставини спровоковані винятково відповідачем ( боржником) в процесі виконавчого провадження як заключній стадії судового провадження, які є істотними для справи, що не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду заяви.

Оскаржуючи постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 48039384, відповідач ( боржник) звинуватив державного виконавця в перекрученні коду ЄДРПОУ ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі Банк: вказав - 06717756, а потрібно, за словами боржника, - 09807856. Доказом Банка є досить сумнівний витяг із ЄДРЮО та ФО- підприємців, виготовлений 15.06.2015 року, де за останнім ідентифікаційним кодом є ТОВ Банк «Фінанси та кредит», який не засвідчений та не зареєстрований у встановленому порядку.

Водночас, оскаржуючи дії державного виконавця на підставі ст. 383 ЦК України, боржник не вказав, які саме його права чи свободи були порушені внаслідок неправомірного запису коду ЄДРПОУ, який є винятково технічним інструментом ідентифікації в обліку та звітності. За цих обставин будь-які права чи свободи боржника не були і не могли бути порушені.

Створені відповідачем додаткові обставини неповернення йому банківського вкладу є істотними, оскільки термін його навіть примусового стягнення став невизначеним і на цей час зріс на 8 місяців, що значно збільшує втрати і витрати позивача. Оскільки ці обставини створені на стадії виконавчого провадження, то не були і не могли бути відомі позивачу під час судового розгляду. Отже, ці обставини, на думку позивача, є нововиявленими.

У судовому засіданні, позивач підтримав заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та надав доповнення до вищезазначеної заяви, в якій просив з урахуванням раніше поданої заяви стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його користь вартість банківського вкладу за договором від 18.02.2014 року в сумі 1565 грн. та відшкодування втрат від інфляції в сумі 1256 грн., 3% річних від прострочення суми в розмірі 46 грн. Крім того, відшкодувати несплачений процент у розмірі 306 грн.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви з посиланням на те, що при зверненні до суду із заявою про перегляд рішення, позивач конкретно не зазначає, яка обставина є нововиявленою, а є лише збільшенням позовних вимог в частині нарахування 3% річних та інфляції.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просив стягнути на його користь невиплачену суму банківського вкладу по договору № 350697/5402/370-14 у розмірі 1565 грн., інфляційні втрати - 214 грн., втрати від не нарахованих процентів - 88 грн., 3% річних - 12 грн., витрати для отримання упущеної вигоди - 6094 грн., а також суму неповернутого вкладу по договору № 350697/30034/7014 від 18.06.2014р. у розмірі 61488 грн., інфляційні втрати - 8424 грн., втрати від не нарахованих процентів - 3920 грн., 3% річних - 461 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 1565 грн. - банківській вклад, 12 грн. - 3% річних, 214 грн. - втрати від інфляції.В іншій частині вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Рішення мотивоване тим, що 18.02.2014р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу № 350697/5402/370-14 (а.с.3), відповідно якого позивач вніс вклад в розмірі 6000 грн. строком до 23.02.2015р., за користуванням якого банк зобов'язався виплатити проценти - 22,6 % річних. Станом на 23.02.2015р. банк зарахував на особовий рахунок ОСОБА_1 для повернення вкладнику - 6065,18 грн., однак зазначена сума була повернута частково платежами по 500 грн. 23.02.2015, 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2015р., 02.03.2015р., 03.03.2015р., 04.03.2015р., не повернута сума 1565,18 грн., яка на підставі ч.2 ст. 1060 ЦК України підлягає стягненню в межах позовних вимог в розмірі 1565 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, п.3 договору банківського вкладу № 350697/5402/370-14 з 18.02.2014р. по 23.02.2015р. стягнуто 3% річних у сумі 12 грн., 214 грн. - втрати від інфляції, в інший частині відмовлено, у звязку з безпідставним нарахуванням.

Пунктом 3 договору банківського вкладу № 350697/5402/370-14 передбачено право вкладника на отримання процентів протягом строку, визначеного п.1 Договору, тобто з 18.02.2014р. по 23.02.2015р. Таким чином, в договорі не зазначено розмір процентів після закінчення строку договору, тому на підставі ст.625 ЦК України, суд стягув 3% річних і відмовляє у стягненні 88 грн. - втрат внаслідок не нарахованих процентів.

Оскільки вклад у розмірі 1565,18 грн. не був повернутий по закінченню строку договору, то на підставі ст.625 ЦК України суд стягув витрати на інфляцію та 3 % річних за період з 23.02.2015р. по день розгляду справи 17.04.2015р. в межах позовних вимог в розмірі 214 грн. та 12 грн. відповідно.

Вимоги позивача про стягнення витрат для отримання упущеної вигоди - 6094 грн. залишені без задоволення, оскільки посилання позивача на втрати є хибними та такими, що не передбачені ані чинним законодавством, ані договором банківського вкладу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення суми вкладу, з інфляційними витратами, 3 % - річних, витрат по процентам за договором банківського вкладу 350697/30034/7014 від 18.06.2014р відмовлено, з посиланням на те, що стороною вказаного договору є інша особа ОСОБА_3, яка і має право звернутись до суду особисто чи через представника з позовом про стягнення сум на її користь.

В заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1 посилається на те, що нововиявлені обставини спровоковані винятково відповідачем (боржником) в процесі виконавчого провадження як заключній стадії судового провадження, які є істотними для справи, що не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду заяви.

Відповідно до ст.361 Цивільного процесуального кодексу України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень, викладених в пункті 1 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Пунктом 2 вищезазначеної постанови зазначено, що відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Пунктом 18 вищезазначеної постанови зазначено, що заява за нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одому провадження зі справою, в якій ухвалено судове рішення. Якщо справа не збереглась, заяву може бути переглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку , визначеному IX ЦПК.

Суд проаналізувавши обставини, на які посилається ОСОБА_1, як на підставу про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, приходить до висновку, що обставини на які позивач посилається в обгрунтування вишезазначеної заяви, не можно вважати нововиявленими в розумінні п.1. ч.2 ст. 362 ЦПК України, оскільки вони не відносяться до предмету відповідного цивільно-правового спору, за результатами судового розгляду суд ухвалив судове рішення.

Відповідно до положення ст. 85 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачеві чи боржникові з метою захисту своїх інтересів мають право оскаржити незаконні дії (або ж, навпаки, бездіяльність) державного виконавця до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (далі ДВС), якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до суду.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що 17 вересня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 « Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Крім того, у судовому засіданні позивач повідомив, про те, що йому фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплачені кошті в розмірі 1565,18 грн., що підтверджується квитанцією від 04.11.2015 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.208-210, 361-366 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» про перегляд за нововявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.04.2015 року у цивільній справі № 646/3111/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Чудновська