Справа № 313/676/15-ц
Провадження № 2/313/216/2015
16.11.2015 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у сумі 36 504,17 грн. за прострочення сплати аліментів.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у березні 2012 році суд ухвалив рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої малолітньої доньки, але відповідач з серпня 2013 року по теперішній час аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів.
Позивачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не зявилася, до суду звернулася з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки в судове засідання відповідача, просить суд ухвалити заочне рішення.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, але у судове засідання не зявився і причину своєї неявки суд не повідомив. Із заявою про відкладення судового розгляду справи не звертався.
Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
27.12.2008 р. сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 436, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 063180 від 27.12.2008 р. виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с 7).
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 148210 від 01.07.2010 р, яке видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.8).
Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 27.03.2012 р. у цивільній справі № 0804/124/2012 шлюб було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 заробітку на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, щомісячно (а.с.9).

22.05.2012 р. Веселівським районним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист за № 0804/124/2012 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, 22.06.2010 р. н., у розмірі 1/4 заробітку щомісячно, починаючи з 30.01.2012 р. і до досягнення нею повноліття.

07.11.2014 р. після повторного предявлення відділом державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 0804/124/2012 від 22.05.2012 р., виданого Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2

21.04.2015 р. відділом державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області позивачці було видано Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з серпня 2013 року по березень 2015 року, якою визначено загальну суму заборгованості по несплаті аліментів у розмірі 15 186, 11 грн., який відповідачем не був оспорений.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи.

З огляду на зміст заявлених вимог, предметом доказування у справі є обставини, пов'язані із виконанням боржником свого обов'язку по утриманню доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та щодо виконання рішення суду із щомісячної сплати аліментів у визначеному судом розмірі.

Отже, починаючи з 2012 року, саме відповідач ОСОБА_2, знаючи про рішення суду та зважуючи на приписи ст.14 ЦПК України про обов'язковість судових рішень і ст.180 СК України про обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття зобов'язаний турбуватися про належне виконання свого батьківського обов'язку і рішення суду про сплату аліментів на неповнолітніх дітей, не перекладаючи всю відповідальність на відповідні органи державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивачка надала суду розрахунок неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в період часу, який починаючи з 01.08.2013 р. по 12.05.2015 р. становить 36 504,17 грн. (а.с.18).

Порядок нарахування неустойки відповідає правовій позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах Верховного Суду України від 11.09.2013 р. (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 р. (справа №6-149 цс14), яка полягала у тому, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а основою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому нарахування пені не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.196 СК України, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При цьому, санкція у вигляді стягнення пені спрямована на забезпечення виконання платником аліментів своїх зобов'язань, визначених ст.ст.181, 182 СК України і її розмір має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до стягнення пені, яка перевищує сам розмір заборгованості по аліментам.

Загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобовязання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Ураховуючи усі обставини справи, виходячи із засад розумності і справедливості, з огляду на матеріальний стан відповідача, який на теперішній час ніде не працює, так як звільнений за власним бажанням, що підтверджується записом № 4 від 27.06.2012 р. у трудовій книжці серії АВ № 116374, суд вважає за необхідне розмір неустойки (пені) у сумі 36 504,17 грн. за прострочення сплати аліментів зменшити на 16 504,17 грн. до 20 000,00 грн.

На підставі викладеного та ст.ст.196 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-225, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) в сумі 36 504,17 грн. за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 20 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 365,04 грн.

Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5

18.11.2015