Справа № 667/7551/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого Стамбули Н.В.

при секретарі Капітоновій А.Ф.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 22.07.2005 року між ВАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно якому остання отримала кредит в сумі 1 750 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З моменту отримання кредиту та по теперішній час відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 16127, 37 грн. та судові витрати в розмірі 243, 60 грн.

11.08.2015 року представник позивача звернувся до суду із уточненою позовною заявою. Просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам у сумі 6130,48 грн., нараховану в межах позовної давності за період з 03.09.2011 року по 03.09.2014 року, а також за сплачений судовий збір 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам в межах позовної давності.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Зазначили, що з 26.10.2005 року по 30.06.2014 рік кредитною карточкою ОСОБА_2 користувався невідомо хто. Про її користування та заміну, яка відбувається через 2-3 роки, їй відомо не було. ПАТ КБ «ПриватБанк» з 2005 року знав про грубе порушення з боку відповідача взятих на себе зобов»язань, однак він не скористався своїм правом звернення до суду про стягнення заборгованості, а продовжив дію договору та не припинив надавати запозичені кошти, з 2005 р. по 2014 р. банк нараховував відсотки, комісію та штрафи. Просили застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначила, що на роботі їй видали кредитну карту. Коли її звільнили (жовтень 2010 року), на кредитній карті були відсутні лише 300 грн., які вона повернула вже після звільнення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, свідка, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 22.07.2005 року між ВАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк», та ОСОБА_2 був укладений Договір № б/н.

Згідно з умовами договору, банк передав відповідачу кредитну карту зі строком дії до 09/08, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 850,00 грн., в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки.

Згідно з умовами Кредитного договору б/н від 22.07.2005 року, відповідач зобов»язалася здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України, укладення кредитного договору здійснюється за принципом укладання банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, на останній сторінці яких є підпис Голови Правління та печатка банку, що разом складає кредитний договір.

Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК України, підписавши заяву, Позичальник приєднався до запропонованих банком Умов надання кредиту, що підтверджується його особистим підписом.

Тарифи та умови надання банківських послуг є невід'ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил.

При укладанні кредитного договору від 22.07.2005 року відповідач був індентифікований по карті 574304, яка була відкрита 12.09.2003 року (заробітна картка). В зв'язку з цим, як зазначив представник позивача, при оформленні договору від 22.07.2005 року не було здійснено повторну ідентифікацію.

Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір.

Умовами договору також передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку виникла заборгованість. Станом на 03.9.2014 року розмір простроченої заборгованості відповідача по кредиту перед позивачем відповідно до наданого розрахунку складає 2800,95 грн.

Згідно з ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як слідує із розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони ОСОБА_2 мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів.

Згідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що датою 09/08 (останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання грошових зобов»язань за кредитним договором та припинення зобов»язань в цілому.

На даний час кредитні кошти відповідачем не повернуті, кредитний договір є чинним (не розірваний та не припинений), тому, аналізуючи вимоги законодавства, відсутні правові підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Тому, згідно наданого розрахунку, залишок заборгованості по відсоткам складає 12586,43 грн.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В даному випадку, стороною у спорі заявлено про застосування строку позовної давності, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсоткам в розмірі 6130,48 грн. за період з 03.09.2011 року по 03.09.2014 року (в вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, тому трьохрічний строк позовної давності слід рахувати до цього моменту). Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає, що відповідачем та її представником не доведені обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень, а їх докази проти вимог позовних вимог обґрунтовано заперечувалися представником позивача у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за Договором б/н від 22.07.2005року у сумі 6130,48 грн., а також за сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн.

На рішення протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Н.В.Стамбула