Провадження № 2/638/6172/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді:ОСОБА_1
при секретарі:ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2009 р. по 01.05.2014 р. в сумі 8 269,69 грн., та стягнення суми судового збору в розмірі 243,60 грн.,
КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2009 р. по 01.05.2014 р. в сумі 8 269,69 грн., та стягнення суми судового збору в розмірі 243,60 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3. є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються Позивачем. Позивач виконує свої обов'язки та забезпечує надання Відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений Рішенням Харківської міської ради від 27.01.2012 р. № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», оскільки відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. При цьому, щодо якості наданих послуг скарг від Відповідача на адресу Позивача не надходило. В той же час, Відповідач не виконує обов'язки, покладені на нього чинним законодавством, у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед Позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка згідно Довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.05.2014 р. в сумі 8 269,69 грн.
У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомила.
Представник відповідачки ОСОБА_4 за довіреністю , в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та заперечення, в яких просив застосувати строк позовної давності в межах 3-х років, тобто з 27.08.2012 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав:
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються Позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Статтею 162 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року передбачено, що у разі надання в користування (найм) квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до вимог ст.64 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Крім того, в ч.3 ст.156 Житлового Кодексу УРСР зазначено, що члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.
Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 цього ж Закону України) кореспондує обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таке ж положення міститься і в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, де зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова».
Позивач виконує свої обов'язки та забезпечує надання Відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений Рішенням Харківської міської ради від 27.01.2012 р. № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», оскільки відповідно до ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. При цьому, щодо якості наданих послуг скарг від Відповідача на адресу Позивача не надходило.
В той же час, Відповідач не виконує обов'язки, покладені на нього чинним законодавством, у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед Позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка згідно Довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.05.2014 р. в сумі 8 269,69 грн.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2009 р. по 01.05.2014 р., тобто включаючи період з 01.02.2009 р. по 31.08.2012 р. - після спливу позовної давності.
У позовній заяві представник позивача не вказав з яких поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом.
Позовна давність, згідно ст.256 ЦК України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно до вимог ч.3 ст.267 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за період 01.02.2009р. до 31.08.2012р. не підлягають задоволенню, у звязку зі спливом позовної давності.
Відповідно до розрахунків, які представлені позивачем суму заборгованості за період з 01.09.2012 р. по 01.05.2014 р. підлягає задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до висновку Верховного суду України, що у відповідності ч. 1 ст. 3607 ЦПК України має обов'язково враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права, викладеного в постанові від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. До аналогічних висновків приходить Верховний суд України у постановах від 27.03.2013 р. у справі № 6-6цс13 та від 19.11.2014 р. у справі № 6-178цс14.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі ст.ст. 11,12,16,22,714 ЦК України, ст. ст. 3,4, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,-
Позовні вимоги Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2009 р. по 01.05.2014 р. в сумі 8 269,69 грн., та стягнення суми судового збору в розмірі 243,60 грн. задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2009р. по 31.08.2012 р. відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення ухвалено та надруковане власноручно суддею Лазюк С.В. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк