Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 334/8113/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Дубина Л.А.
№ провадження
22-ц/778/5891/15 Суддя-доповідач: Боєва В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Кримської О.М., Коваленко А.І.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначала, що 04.12.2013 близько о 18 годині вона, керуючи автомобілем «TOYOTA LEXUS RX300», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась по вул. Плотинній в напрямку вул. Бородинської в м. Запоріжжі. На перехресті вул. Плотинної і вул. Бородинської, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_2, різко змінив напрямок руху свого автомобіля, в зв'язку з чим відбулось зіткнення передньої правої частини автомобіля позивача «TOYOTA LEXUS RX300» з задньою лівою частиною автомобіля «LEXUS» під керуванням ОСОБА_3

30.01.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено постанову відповідно до якої встановлена відсутність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, та встановлена вина ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням ним Правил дорожнього руху п.п. 10.1, 11.10.

Однак, у зв'язку зі спливом трьох місяців з дня події відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення органами ДАІ не складався.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 зареєстрована ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», вона звернулась за відшкодуванням шкоди, яка визначена на підставі Звіту № 144 від 24.07.2014 року у сумі 21444 грн. 16 коп.

Страхова компанія відмовилась у виплаті страхового відшкодування, оскільки вина ОСОБА_3 не встановлена.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з Страхової компанії на її користь матеріальну шкоду у сумі 23969 грн. 16 коп., а з ОСОБА_3 1079 грн. 58 коп. франшизу та 5000 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 23969 грн. 16 коп. та судовий збір у сумі 239 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 1079 грн. 58 коп. та моральну шкоду у сумі 5000 грн. і судовий збір у сумі 10 грн. 70 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційна скарга ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» задоволена частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

При вирішенні спору суд першої інстанції посилався на положення статей 1.3; 6; 22.1; 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими надано визначення термінів: «потерпілі»; «страховий випадок» та встановлено підстави і умови відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, здійснення виплати страхового відшкодування (регламентна виплата). Також суд посилався на статтю 36.6 цього Закону, якою встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом також враховано роз'яснення пункту 13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» згідно якого положення щодо захисту права власності поширюються на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором ( речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Ухваливши рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що у Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не виник обов'язок сплати позивачу страхового відшкодування, тому що позивач не має повноважень на його отримання, а вирішити питання про цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 неможливо - через відсутність доказів його вини, тобто, позовні вимоги ОСОБА_2 не доведені належними і допустимими доказами.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 полягають в тому, що судом першої інстанції не було всебічно, повно та об'єктивно досліджено і оцінено надані докази - зокрема, щодо встановлення вини водія ОСОБА_3

Такі доводи заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2013 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «TOYOTA LEXUS RX300», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалась по вул. Плотинній в напрямку вул. Бородинської в м. Запоріжжі. Позаду її автомобіля рухався автомобіль «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3. На перехресті вул. Плотинної і вул. Бородинської в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_3, наздогнавши автомобіль позивача, різко, в ліву сторону, змінив напрямок руху свого автомобіля , в зв'язку з чим відбулось зіткнення передньої правої частини автомобіля позивача «TOYOTA LEXUS RX300» з задньою лівою частиною автомобіля «LEXUS» під керуванням ОСОБА_3

З матеріалів справи також вбачається, що згідно страхового полісу № АВ/4528231 від 1.12.2013 року цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Страхову компанію було своєчасно та належним чином повідомлено про ДТП. Звернувшись до страхової компанії щодо відшкодування шкоди (розмір якої визначено на підставі Звіту № 144 від 24.08.2014 року у сумі 21444 грн. 16 коп.,) позивач отримала від страхової компанії письмову відмову у виплаті страхового відшкодування, в якій вказано, що оскільки в страховій компанії відсутній документ (постанова про притягнення до адміністративної відповідальності), підтверджуючий факт вини водія ОСОБА_3, то відповідно відсутній факт настання його цивільно-правової відповідальності (т. 1, а. с. 17).

За таких обставин питання відшкодування матеріальної шкоди має вирішуватися в судовому порядку - з урахуванням всіх обставин цивільної справи та адміністративної справи № 335/13372/13-п - порушеної на підставі протоколу про ДТП, складеного відносно водія ОСОБА_2 Працівниками органів ДАЇ було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - з посиланням на те, що нею були порушені вимоги п. 10.4, 10.3, 10.1 Правил дорожнього руху. В ході розгляду цієї адміністративної справи судом було призначено судову автотехнічну експертизу. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи Запорізького відділення ДНДІСЕ № 1-14 від 21.01.2014 року в діях водія автомобіля «Лексус» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації є невідповідності вимогам пунктів 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України. Зазначені порушення з боку водія ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв'язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою (справа № 335/13372/13-п - а. с. 20-24).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення (справа № 335/13372/13-п) закрито - у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1, а. с. 13; справа № 335/13372/13-п - а. с. 26).

Зі змісту цієї постанови, яка набрала законної сили, вбачається, що судом встановлено, що в діях водія ОСОБА_3 є порушення п. п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою (т. 1, а. с. 13).

На час ДТП відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення органами ДАІ не складався, а на час набрання законної сили вищевказаної постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2014 року, якою встановлено вину ОСОБА_3, позивач отримала від начальника ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області відповідь що з часу вчинення правопорушення минуло більш, як три місяці, відповідно до п. 7 ст. 247 та ст.. 38 КУпАП провадження в справі не може бути розпочато, що виключає можливість складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 15).

Крім того, судова колегія при повторному апеляційному розгляді справи враховує викладене в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року, з якої вбачається, що судом касаційної інстанції не ставиться під сумнів встановлені апеляційним судом такі обставини: Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення (відносно ОСОБА_4.) закрито у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку судової-автотехнічної експертизи, проведеної Запорізьким відділенням ДНДІСЕ від 21.01.2014 року в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_3 є порушення п. п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України. Зазначені порушення з боку ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв'язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою (т. 2, а. с. 28).

Вказане повністю відповідає тексту судової-автотехнічної експертизи від 21.01.2014 року, проведеної Запорізьким відділенням ДНДІСЕ і яка знаходиться в матеріалах справи № 335/13372/13-п про адміністративне правопорушення, яка була досліджена як судом першої інстанції, так і судами апеляційної і касаційної інстанцій та змісту постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2014 року, копія якої є в матеріалах даної цивільної справи (справа № 335/13372/13-п - а. с. 20-25; т. 1, а. с. 13).

З огляду на вищевикладене судова колегія дійшла висновку, що вина водія ОСОБА_3 у спричиненні ДТП, яка мало місце 04.12.2013 року на перехресті вул. Плотинної і вул. Бородинської в м. Запоріжжі, є доведеною, а також є доведеним наявність причинного зв'язку між подією даного ДТП та спричиненням механічних ушкоджень автомобілю «TOYOTA LEXUS RX300» (під керуванням ОСОБА_4.).

Таким чином, з відповідачів - ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції має бути відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, спричинену позивачеві винними діями ОСОБА_3

Визначаючи розмір такого відшкодування, судова колегія враховує викладене в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року. В ухвалі вказано, що суд апеляційної інстанції, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2, прийняв до уваги лише наданий позивачем звіт № 144 від 24.07.2014 року, складений спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7, на підставі якого визначено розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», НОМЕР_1, 2004 року випуску, у сумі 21 444 грн 16 коп. При цьому суд у порушення ст. ст. 10, 60, 212, 303, 316 ЦПК україни не надав оцінки долученому до матеріалів справи страховиком звіту № 149 від 15 квітня 2014 року, складеному консультативно-експертним бюро ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс», яким визначено розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», НОМЕР_1, 2004 року випуску, у розмірі 6 655 грн 95 коп. та не навів мотивів переваги звіту № 144 від 24 липня 2014 року перед звітом, який наданий страховиком.

Також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року зазначено, що суд апеляційної інстанції з огляду на наявні суперечності у звітах щодо розміру завданої матеріальної шкоди, у порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України не роз'яснив сторонам їх права про призначення судової автотоварознавчої експертизи у відповідності до ст. 143 ЦПК України.

При новому апеляційному розгляді справи в судовому засіданні, яке відбулось 04.11.2015 року, сторонам було роз'яснено їх право на подачу клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення розміру матеріальної шкоди, завданої в результаті ушкодження автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», НОМЕР_1, 2004 року випуску, а також право сторін на подачу клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи - щодо з'ясування вини учасників даного ДТП та наявності причинного зв'язку між порушеннями Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_3 та наслідками даного ДТП.

Учасники апеляційного розгляду справи відмовилися від проведення таких експертиз та пояснили, що матеріали даної цивільної справи та матеріали справи № 335/13372/13-п про адміністративне правопорушення містять достаньо доказів щодо встановлення хто саме з водіїв є винним у спричиненні ДТП та щодо визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», НОМЕР_1, 2004 року випуску.

При новому апеляційному розгляді справи судова колегія, дослідивши такі письмові докази, як наданий позивачем звіт № 144 від 24.07.2014 року, складений спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7, на підставі якого визначено розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску (на час складання звіту автомобіль перейшов у власність ОСОБА_4, тому реєстраційний номер НОМЕР_1 був змінений на реєстраційний номер НОМЕР_5) у розмірі 21 444 грн 16 коп. та наданий страховиком звіт № 149 від 15 квітня 2014 року, складений консультативно-експертним бюро ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс», яким визначено розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», НОМЕР_1, 2004 року випуску, у розмірі 6 655 грн 95 коп., надає перевагу письмовому доказу - звіту № 144 від 24.07.2014 року, який було долучено ОСОБА_2 до позовної заяви.

Матеріали вказаних звітів знаходяться в даній цивільній справі - у першому томі, відповідно, на а. с. 20-40 та на а. с. 63-76.

Судом установлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди 04.12.2013 року ОСОБА_2 керувала автомобілем «TOYOTA LEXUS RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі довіреності від імені ОСОБА_5 від 13.07.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу П'янтковською О.Г. (т. 1, а.с. 12).

Зі змісту довіреності вбачається, що автомобіль на праві власності належить ОСОБА_5, яка уповноважує ОСОБА_2 «бути представником … з питань, пов'язаних зі вчинення правочинів щодо користування, експлуатації та продажу» даного автомобіля.

Також ОСОБА_2 надано право керувати цим автомобілем, а у випадку спричинення йому пошкоджень іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобом під час управління автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати від імені довірителя угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми, вести справи довірителя в суді з усіх питань, що можуть виникнути при виконанні цієї довіреності.

На час складання звіту № 144 та розгляду справи у суді автомобіль «TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску вже змінив власника та належить на праві власності ОСОБА_4, який являється чоловіком позивачки і залучений до участі у справі у якості третьої особи, а тому реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 був змінений на реєстраційний номер НОМЕР_5 ( т. 1, а.с. 9, 20).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних с прав, наданих у п.13 Постанови № 4 від 01.03.2013 року " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" положення щодо захисту права власності поширюються на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором ( речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Отже, ОСОБА_2 має право у спосіб, визначений законом, звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу, яким вона керувала.

Судом встановлено та визнається сторонами, що під час ДТП автомобілем « LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_2, на відповідній правовій основі керував ОСОБА_3, а цивільно-правова відповідальність власника цього автомобіля - ОСОБА_9 - застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на підставі Полісу №АВ/4528231 від 01.12.2013 року.

Мотиви переваги звіту № 144 від 24.07.2014 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 перед звітом № 149 від 15 квітня 2014 року, складеному консультативно-експертним бюро ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» полягають в наступному.

Є загальновідомою обставиною, що при визначенні розміру майнової шкоди, яка спричинена власнику автомобіля (або тій особі, яка володіє майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором) - як-то роз'яснено в п. 13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», первинним є визначення ринкової вартості неушкодженого транспортного засобу - в даному випадку автомобіля . В подальшому всі розрахунки здійснюються за відповідними методиками, виходячи з цієї вартості автомобіля.

Так, у розділі «Вступление» звіту № 144 від 24.07.2014 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 вказано, що одним із інформаційних джерел, за якими визначається вартість автомобіля TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску, є «Справочник «Бюлетень автотовароведа» ДНИИСЭ ИВЦ СЭУ, выпуск 77. Донецк - 2014 р. Також в цьому розділі вказано, що курс валюти в НБУ станом на 22.07.2014 року складає:

1 євро = 15, 775545 грн.; 1дол. США = 11, 670029 грн. (т. 1, а. с. 20).

З матеріалів справи видно, що в розділі 3.3. даного звіту спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 на підставі відповідної методики та формул розраховано, що ринкова вартість автомобіля «TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 на момент ушкодження складала 306791, 06 грн. (т. 1, а. с. 25).

Виходячи з даної величини, за допомогою відповідних методик та формул спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 розраховано вартість відновлювального ремонту цього автомобіля - у розмірі 21444, 156 грн. та вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля в результаті його ушкодження в ДТП - в розмірі 12380,3 грн. (т. 1, а. с. 27).

Аналізуючи письмовий доказ - звіт № 149 від 15 квітня 2014 року, складений консультативно-експертним бюро ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс», судова колегія звертає увагу на те, що в розділі «Вводная часть» вказано, що одним із джерел, за якими визначається вартість цього ж саме автомобіля TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску, є «Бюлетень автотовароведа» ДНИИСЭ ИВЦ СЭУ, выпуск 75. Донецк - 2013 р. Курс валют НБУ: 1 євро = 16, 0946 грн. (т. 1, а. с. 63). Тобто, згідно Бюллетеня 2013 року випуску вихідні дані є застарілими на час дослідження ушкодженого автомобіля.

В розділі «Определение рыночной стоимости дорожно транспортного средства (ДТС)» звіту № 149 від 15 квітня 2014 року визначено, що середня ринкова вартість даного автомобіля складає 193804, 80 грн. ( т. 1, а. с. 67).

В цьому звіті вказано, що ринкова (дійсна) вартість досліджуваного транспортного засобу - TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску - також складає 193804, 80 грн. (т. 1, а. с. 70).

Виходячи з даної величини за допомогою програмного комплексу «audatex» розраховано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, яка складає 6655, 95 грн. Величина спричиненої матеріальної шкоди також складає 6655, 95 грн. (т. 1, а. с. 70-71).

Таким чином, у двох звітах по різному викладено поняття матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ушкодження автомобіля.

Згідно статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене судова колегія надає перевагу письмовому доказу - звіту № 144 від 24.07.2014 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 та доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню - в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - в розмірі вартості відновлювального ремонту цього автомобіля - у сумі 21444, 16 грн., оскільки судова колегія бере до уваги і письмовий доказ - акт прийому-передачі виконаних робіт від 29 серпня 2014 року, з якого вбачається, що Приватним підприємством «СТО Каховська» виконані роботи з ремонту та ТО автомобіля LEXUS, держномер № НОМЕР_5 на загальну суму 30740 грн. Замовник робіт - ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 147).

Таким чином, матеріалами справи встановлено факт ДТП, винною особою у якому є ОСОБА_3, відносно якого хоча і не складався адміністративний протокол, але з наведеного вище вбачається його вина у спричиненні ДТП та причинний зв'язок між порушенням ним пунктів 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України та настаннямнегативних наслідків у вигляді механічних ушкоджень автомобіля TOYOTA LEXUS RX300», 2004 року випуску.

Також підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати пов'язані з оплатою проведення автотоварознавчого дослідження - 400 грн., а також вартість телеграм відповідачам про проведення зазначеного дослідження відповідно до квитанцій складає 79 грн. 58 коп. та 82 грн. 50 коп. , судовий збір - 250 грн. 40 коп.

Згідно частини 1 статті 23 ЦК україни особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. З огляду на те, що протиправними діями ОСОБА_3 ушкоджено майно, яке належить подружжю ОСОБА_2, судова колегія вважає за можливе стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

З урахуванням вищевикладеного загалом на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню з страхової компанії матеріальна шкода - 23969 грн. 16 коп., судовий збір - 239 грн. 70 коп. , а з ОСОБА_3 - франшиза та вартість телеграм - у загальній сумі 1079 грн. 58 коп., судовий збір - 10 грн. 70 коп. та моральна шкода - 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту: Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Запорізької дирекції на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 23969 грн. 16 коп. та судовий збір - 239 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 1079 грн. 58 коп., моральну шкоду у сумі 5000 грн. і судовий збір у сумі - 10 грн. 70 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: