Справа № 748/2285/15-ц Провадження № 22-ц/795/2196/2015 Головуючий у I інстанції: Кухта В. О.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

19 листопада 2015 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів: Онищенко О.І., Мамонової О.Є.,

При секретарі: Шкарупі Ю.В.,

За участю: ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова - Голована О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року, за участю третьої особи ОСОБА_4, про зобов`язання провести розрахунок, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про стягнення премій до 8 березня за 2014-2015 роки, матеріальної допомоги до відпустки за 2014 рік, компенсації за 6 днів відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вимоги мотивувала тим, що 12 липня 2015 року її було звільнено з посади сторожа матеріального складу КЕВ м. Чернігова за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак остаточного розрахунку з нею при звільненні за наведеними виплатами відповідач не провів.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду, посилаючись на те, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилалась на те, що судом першої інстанції з належною повнотою не було досліджено всі докази у даній справі, та не дано належної правової оцінки її істотним обставинам, що є підставою для пред"явлення позову. ОСОБА_1 посилалась на те, що через її попередні незаконні звільнення відповідачем з роботи, їй не було виплачено грошові кошти, зазначені в позові, тому вважала її позовні вимоги обґрунтованими.

В запереченні КЕВ м. Чернігова просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, зазначаючи, що обставини, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, не відповідають дійсності, а сама скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 12 липня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади сторожа матеріального складу КЕВ м. Чернігова за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу начальника КЕВ м. Чернігова (по стройовій частині) від 08.07.2015 року № 124 (а.с. 97).

При звільненні позивача з роботи 12 липня 2015 року їй не було виплачено премії до 8 Березня за 2014 рік в сумі 200 грн та за 2015 рік в сумі 300 грн, які на підставі п.7.4.2 Колективного договору та наказів начальника КЕВ м. Чернігова № 33/адм від 04.03.2014 року та відповідно № 37 від 04.03.2015 року в наведених сумах було виплачено всім працюючим жінкам установи, без позбавлення жодної з них зазначених премій. Наведені обставини мали місце через те, що позивача декілька разів, починаючи з 01 грудня 2013 року незаконно звільняли з роботи і поновлення її на роботі відбувалось в судовому порядку.

За положеннями ст. 2 Закону України „Про оплату праці" гарантійні і компенсаційні виплати, премії, за своєю природою є додатковою заробітною платою, відтак позбавлення зазначених виплат позивача в результаті незаконного звільнення суперечить вимогам закону, що є підставою для поновлення її порушених прав.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що при наданні позивачеві відпустки за 2014 рік згідно наказу № 97 від 04.06.2015 року (а.с.96), відповідачем не було виплачено ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі посадового окладу на підставі п.7.5 колективного договору та поданої нею заяви, що знайшло своє підтвердження в матеріалах даної цивільної справи ( а.с. 144). Враховуючи наведене, вимога ОСОБА_1 про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 1223 грн підлягає задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі положень ст. 117 КЗпП України, не підлягають задоволенню, оскільки приписами наведеної норми закону передбачено стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні лише у разі невиплати звільненому працівникові сум у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно положеннями ст. 116 КЗпП України зумовлено, що виплата всіх належних працівникові сум провадиться в день його звільнення, а якщо працівник у цей день не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Зважаючи на те, що в останній робочий день 12 липня 2015 року ОСОБА_1 не працювала, оскільки за її заявою перебувала у відпустці та була звільнена в останній день відпустки, з вимогою про розрахунок до відповідача після звільнення не зверталась, підстави для задоволення її позовних вимог про притягнення відповідача до відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, передбаченої ст.117 КЗпП України відсутні.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за 6 днів відпустки на підставі Закону України

„ Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи „ у зв"язку із внесенням змін до зазначеного нормативного акту та Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи „ , а також вимоги про стягнення морального відшкодування на підставі ст. 237-1 КЗпП України , оскільки з приводу наведених вище вимог позивача між нею та відповідачем існував спір, який вирішено даним рішенням, однак позивачем не доведено наявності втрати нормальних життєвих зв'язків та вжиття нею додаткових зусиль для організації свого життя.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції, в порушення ст. 212, 213 ЦПК України, на вказані вище обставини уваги не звернув, постановив рішення, яке суперечить фактичним обставинам справи та порушує право позивача на грошові виплати, воно підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до припису ч. 3 ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова пропорційно до задоволеної частини позовних вимог ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України підлягають стягненню витрати за розгляд судами першої та апеляційної інстанцій в загальній сумі 2557 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова премії до 8 Березня за 2014, 2015 роки в сумі 500 (п`ятсот) грн., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в сумі 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) грн., а всього 1723 (одну тисячу сімсот двадцять три) грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій в сумі 2557 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: