Справа № 495/5819/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
28 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 21 березня 2000 р. між ним та відповідачкою в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу квартри №2685/Б АДРЕСА_1. В теперішній час позивач має намір розпорядитися квартирою, та йому стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивач просить суд визнати договір купівлі продажу від 21.03.2000 року №2685/Б дійсним та визнати за ним право власності на вказану квартиру.
Позивач у судове засідання надав письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неяки суду не відома.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2, продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2685/Б від 21.03.2000 року, укладений та зареєстрований в Білгород- Дністровському представництві Одеської товарної біржі.
Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на придбану квартиру, є реєстрація, договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності під № 118-48 від 04.04.2000 року, що підтверджується відміткою у договорі.
Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідач виписався та звільнив квартиру, після чого ОСОБА_1 вселився до квартири , де й проживає по теперішній час.
Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 21 березня 2000 р. договір купівлі-продажу є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбану квартиру.
Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 21.03.2000 року, то суд з наведених підстав визнає вказаний договір дійсним та визнає за позивачем право власності на дану квартиру.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі №2685/Б від 21 березня 2000 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., яка в цілому складається з: 1- коридор; 2- туалет; 3-ванна; 4 - житлова; 5- кухня; 6 - житлова.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: