22-ц/775/1145/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Сараєв І.А.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Сороки Г.П., Принцевської В.П.,

при секретарі -Собецької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку, визнання права власності на ? частину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивачка звернувся до суду із позовом, в якому зазначила, що з 1976 року по 2013 рік знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У липні 2005 року, під час шлюбу, подружжя за сумісні кошти купили будинок по АДРЕСА_1. Договір куплі-продажи був укладений на ім'я відповідача. Після розірвання шлюбу позивачка залишилась проживати у будинку , здійснює оплату усіх комунальних платежів. З метою поділу майна позивачкою неодноразово були зроблені всі заходи для мирного врегулювання спора, але ж відповідач відмовлявся від пропонованих нею варіантів. У зв'язку з цим просила провести розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку, а також стягнути з відповідача витрати за проведення експерти у розмірі 1500 гривень., судовий збір в розмірі 1868 гривень, та витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень, а всього 4067 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи вартості майна у розмірі 1500 грн., судовий збір в розмірі 1868 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 700 гривень за складання позовної заяви , а всього 4067 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині стягнення з нього судових витрат скасувати. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що оскільки він не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо поділу будинку, підстав для стягнення з нього судових витрат у суду не було.

Заслухавши суддю - доповідача, відповідача ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу,заперечення позивачки, яка просила судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з 1976 року по 14.06.2013 року перебували у шлюбі.

Під час шлюбу подружжя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу придбали жилий будинок АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи були оформленні на відповідача ОСОБА_2

Предметом спору є 1/2 частини будинку за даною адресою.

Станом на час звернення до суду відповідно до звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість будинку АДРЕСА_1 складає 373533 гривень, ринкова вартість 1/2 частини об'єкту складає 186767 гривень.(а. с. 7-16)

При пред'явленні позову позивачка сплатила судовий збір , який дорівнює 1 % від спірної суми та складає 1868 гривень. ( а.с. 1)

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно до ч. 3 ст 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням спеціалістів.

Позивачкою надані письмові докази щодо оплати послуг адвоката за складання позову у розмірі 700 гривень( а.с.26 ) та послуг спеціаліста оцінювача за складання звіту оцінки спірного майна у розмірі 1500 гривень( а.с. 25)

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Апелянт, не заперечуючи проти задоволенні позову, вважає, що у суду не було підстав для покладення на нього судових витрат, оскільки він визнав позов.

Разом з цим, відповідно до п. 12 постанови Пленуму ВС України N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Після відкриття провадження 24.09.2015 року , відповідач , ознайомившись із позовом, не скористався своїм правом на мирне врегулювання спору , а натомість надіслав до суду 16.10.2015 року свої заперечення .( а.с.37)

Отже, суд діяв відповідно до вимог частини 1 ст. 88 ЦПК України, та вирішуючи питання про задоволення позову у повному обсязі, обґрунтовано поклав судові витрати, понесені позивачем , на відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді