АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Стаднюка Ю.М.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою директора Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернулася з позовом до ТзДВ «Страхова компанія «Київ Ре» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 06 червня 2014 року між нею як страхувальником та відповідачем як страховиком було укладено Договір добровільного страхування медичних витрат та/або інших витрат, оформлений страховим полісом № 244787.

Справа №752/3824/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/14619/2015
Головуючий у судіпершої інстанції: Фролов М.О.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Відповідно до умов п. 2.1, 3.1, 3.2., 4 полісу № 244787 було застраховано майнові інтереси позивача пов'язані із життям, здоров'ям працездатністю останньої та непередбаченими медичними і додатковими витратами під час подорожі за кордон із оплати вартості наданих їй невідкладних медичних послуг при раптовому захворюванні або нещасному випадку, згідно програми старування «А», а саме: невідкладної стаціонарної допомоги в медичних закладах, невідкладної амбулаторної допомоги, оплати ліків призначених за рецептом лікаря. При цьому умовами полісу № 244787 було визначено період страхування з 06 червня 2014 року по 06 вересня 2014року, страхову суму у розмірі 30000 євро, франшизу у сумі 150 євро. В свою чергу вона у період з 07 червня 2014 року по 09 серпня 2014 року перебувала у Федеративній Республіці Німеччині згідно відміток у її закордонному паспорті серії НОМЕР_2. Під час перебування у Німеччині із нею стався страховий випадок та її було госпіталізовано на стаціонарне лікування до лікарні в період з 13 липня 2014 року по 25 липня 2014 року із діагнозом -міастенія. Разом з цим вона 13 липня 2014 року одразу повідомила асистуючу компанію про настання із нею страхового випадку за полісом № 244787. За період лікування їй було надано лікарнею рахунок на суму 2934,61 Євро, за яким вона оплатила 384,0 Євро. Крім того, за візит лікаря їй було надано рахунок на суму 141,40 Євро. Також нею було придбано ліки на суму 119,85 Євро і 84,16 євро. Після повернення на територію України, вона 21 серпня 2014 року звернулась до відповідача із заявою про виплату їй страхового відшкодування за полісом № 244787 у сумі 3 280,02 Євро. Однак відповідач листом від 08 вересня 2014 року за № 798 відмовив їй у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що поліс № 244787 припинив свою дію на момент її госпіталізації.

Вважала, що відповідач безпідставно відмовив їй у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент настання страхового випадку 13 липня 2014 року поліс № 244787 діяв, адже його період дії визначено із 06 червня 2014 року по 06 вересня 2014 року; поставлений їй діагноз - міастенія не передбачено умовами полісу як виключення із страхового випадку.

На підставі викладеного позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь 106577 гривень 18 копійок невиплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» про захист прав споживачів - задоволено частково.

Стягнуто із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) кошти у сумі 74164 (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят чотири) гривні 04 копійки невиплаченого страхового відшкодування.

У задоволені інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» () на користь держави кошти судового збору у сумі 1065,77 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, директором Товариства з додатковою відповідальністю «Київ Ре» Тищенко А.В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим у зв'язку з тим, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають істотне значення для справи внаслідок неповного дослідження фактичних обставин справи та оцінки доказів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача СтаднюкЮ.М., який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 червня 2014 року між позивачем як страхувальником та відповідачем як страховиком було укладено Договір добровільного старування медичних витрат та/або інших витрат, оформлений страховим полісом № 244787 (а.с. 5).

Згідно п. 2.1. полісу № 244787 предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника (застрахованої особи), що не суперечать чинному законодавству, пов'язані із життям, здоров'ям, працездатністю застрахованої особи та непередбаченими медичними і додатковими витратами, відповідно до програми страхування, обраної страхувальником, застрахованою особою під час подорожі за кордон.

Позивачем було обрано програму страхування «А» згідно вкладення і п. 4 полісу № 244787, щодо якої у разі невідкладних медичних послуг при раптовому захворюванні або нещасному випадку відшкодовуються витрати отриманих невідкладних медичних послуг, а саме: невідкладної стаціонарної допомоги в медичних закладах (оплата медикаментів, діагностичних та лікувальних процедур, в т.ч. оперативних втручань, консультацій, перебування в палаті, харчування під час перебування в стаціонарі); невідкладної амбулаторної допомоги з медичному закладі або дипломованим лікарем (оплата консультацій, лікарняних послуг, діагностичних досліджень, медикаментів, перев'язочних матеріалів, засобів фіксації); оплати ліків, призначених для невідкладного лікування або зняття гострого стану здоров'я, придбаних за рецептом лікаря та на підставі пред'явленого рецепту і підтвердження про оплату, медичних перевезень та інше.

Відповідно до п. 3.2. полісу № 244787, страховими випадками є виникнення в період дії полісу витрат страхувальника (застрахованої особи) під час поїздки за кордон за оплату вартості наданих йому невідкладних медичних послуг, передбачених полісом, та якщо ці послуги були надані застраховані особі у зв'язку із надзвичайними подіями згідно умов полісу.

Згідно вкладення полісу № 244787 визначено страхову суму у розмірі 30000 Євро, а також встановлено франшизу 150 Євро та зазначено період страхування з 06 червня 2014 року по 06 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 6.3 полісу № 244787 визначено, що страховий захист починається з моменту перетину застрахованою особою державного кордону України, але не раніше вказаної дати початку дії полісу, та закінчується з моменту перетину застрахованою особою державного кордону під час в'їзду в Україну, але не пізніше 24 години дня, зазначеного в полісі, як дати закінчення дії полісу.

Вбачається, що позивач у період з 07 червня 2014 року по 09 серпня 2014 року перебувала у Федеративній Республіці Німеччині згідно відміток у закордонному паспорті позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 29) та з 13 липня 2014 року по 25 липня 2014 року перебувала на лікуванні в неврологічній клініці гострих захворювань Академічна клініка університету ім. Філіпса з діагнозом при прийомі - 163.3 інфаркт мозку.

Відповідно ж до п. 5.1.28 Страхового Полісу, не підлягають відшкодуванню витрати: пов'язані з судомним приступом, перебігом психічних захворювань, інсультом або інфарктом....

Таким чином, встановлений медичним закладом, витрати, здійснені Страхувальником на діагностику та лікування інфаркту мозку, відшкодуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до наукових публікацій, остаточний діагноз позивача G70.0 Міастенія гравіс не є раптовим гострим захворюванням застрахованої особи, що сталося несподівано і становить загрозу для її життя і здоров'я та потребує невідкладної медичної допомоги.

Відповідно ж до пункту 3.1 розділу 3 умов Полісу страхування страховим ризиком за даним Полісом є раптове гостре захворювання Застрахованої особи, що сталося несподівано і становить загрозу для її життя і здоров'я та потребує невідкладної медичної допомоги.

В той же час, Програмою страхування А, за якою було застраховано Позивача відповідно до Полісу, також передбачено відшкодування витрат лише отриманих невідкладних медичних послуг при раптовому захворюванні або нещасному випадку.

Крім того, Згідно Полісу № 244787, який був укладений між ОСОБА_4 та ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре», було встановлено та зазначено обмеження щодо максимального загального терміну перебування Застрахованої особи за кордоном, як 30 днів в межах дії страхового Полісу.

Відповідно підпункту 6.3 розділу 6 умов Полісу страхування страховий захист починається з моменту перетину Застрахованою особою державного кордону України, але не раніше вказаної дати початку дії Полісу, та закінчується з моменту перетину Застрахованою особою державного кордону під час в'їзду в Україну, але не пізніше 24 години дня, зазначеного в Полісі, як дати закінчення дії Полісу.

Згідно підпункту 6.4. розділу 6 умов Полісу страхування при багаторазових поїздках Застрахованої особи за кордон Поліс містить обмеження щодо максимального загального терміну перебування Застрахованої особи за кордоном протягом строку дії Полісу. Строк дії Полісу, вказаний як кількість днів перебування Застрахованої особи за кордоном, автоматично зменшується на кількість днів попереднього перебування Застрахованою особою за кордоном під час дії Полісу.

Таким чином, було встановлено обмеження щодо максимального загального терміну перебування за кордоном України як 30 днів, відлік якого розпочинається після перетину Застрахованою особою державного кордону України та прирівнює цей максимальний загальний термін перебування за кордоном України як строк дії Полісу.

Отже, після закінчення 30 днів перебування Застрахованої особи за кордоном України, строк дії Полісу закінчується.

Відповідно до відміток прикордонного контролю у закордонному паспорті, ОСОБА_4 перебувала за кордоном України з 07 червня 2014 року по 09 серпня 2014 року, а отже відлік максимального загального терміну перебування розпочався 07 червня 2014 року.

Заявлений Страхувальником випадок мав місце 13 липня 2014 року, тобто на 37 день після перетину державного кордону України.

Згідно п. 13.1.2 розділу 13 умов Полісу страхування, дія Договору страхування припиняється за згодою сторін, а також: у випадках вичерпання ліміту загального терміну перебування Застрахованої особи за кордоном згідно Полісу.

В той же час, що п. 13.1.2 умов Полісу страхування не встановлено багаторазовість чи одноразовість поїздок Страхувальника за кордон.

Таким чином на момент настання події 13 липня 2014 року, дія Договору страхування вже припинилася в зв'язку з вичерпанням загального терміну перебування Застрахованої особи за кордоном.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ТзДВ «Страхова компанія «Київ - РЕ» про стягнення коштів за договором страхування підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: