Справа №: 164/970/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Костюк Л.М., Матвійчук Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Рудниківської сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батько ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ще за свого життя 24.03.1997 року склав заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями заповів їй - позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 24.09.2015 року до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просила визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2, представник відповідача - Рудниківської сільської ради Маневицького району, співвідповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачем ОСОБА_2 позовними вимогами сільська рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Співвідповідач ОСОБА_3 подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій вказала, що на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 вона не претендує.

Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1, яка не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача, представника відповідача та співвідповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2, співвідповідача ОСОБА_3 та представника Рудниківської сільської ради Маневицького району.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще за свого життя 24.03.1997 року останній склав заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями заповів позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно є діти спадкодавця та сестри позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_3, однак вони будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини на вказане спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4, не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердила представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 24.03.1997 року, посвідченого Рудниківською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 29, свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 7.09.1998 року, довідок Рудниківської сільської ради Маневицького району № 1056 від 28.05.2015 року та № 1672 від 28.08.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 17.06.2015 року, витягу з погосподарської книги № 7 за 2015 рік Рудниківської сільської ради Маневицького району, свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 14.04.1950 року, свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 3.04.1969 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 2.07.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 637/01-16 від 8.09.2015 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4, фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 534-535, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 Волинської області, які належали ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: