Ухвала іменем україни
16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення боргу, штрафу, втрат за індексом інфляції та 3 % річних, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1. (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що

04 листопада 2013 року між нею та ОСОБА_4 від імені та за згодою своєї дружини ОСОБА_2. було укладено договір № 001197 про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_1. взяла на себе зобов'язання з надання відповідачу комплексу послуг щодо набуття останньою права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

При підписанні договору відповідачем було сплачено 2 460 грн, залишок суми у розмірі 2 665 грн підлягав сплаті після підписання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

05 листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. було укладено угоду, відповідно до умов якої сторонами погоджено строк оформлення відповідачкою та ОСОБА_3. договору купівлі-продажу вказаної вище квартири не пізніше 03 грудня 2013 року.

Позивачка надала послуги у повному обсязі за договором купівлі-продажу та звернулась до відповідачки з приводу оформлення договору купівлі-продажу квартири та отримання обумовленої винагороди за надану послугу, на що ОСОБА_2. було повідомлено про те, що такий договір нею вже укладено та решту винагороди сплачувати вона не збирається.

На підставі наведеного вище ФОП ОСОБА_1. просила суд стягнути зі ОСОБА_2. на свою користь борг у розмірі 2 665 грн, штраф за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань - 20 500 грн; 3 % річних від простроченої суми - 343 грн 63 коп.; інфляційні втрати - 255 грн 92 коп., судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 4 тис. грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня

2014 року позов ФОП ОСОБА_1. задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_2. на користь ФОП ОСОБА_1. основну суму боргу в розмірі 2 665 грн; штраф за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань - 20 500 грн; три відсотки річних від простроченої суми - 343 грн 63 коп.; збитки згідно з індексом інфляції - 255 грн 92 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 05 лютого

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що відповідач умови договору про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно не виконала, повну вартість наданих позивачем послуг не сплатила, а тому відповідно до положень ст. ст. 526, 549, 611, 625, 903 ЦК України з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу, штраф, 3 відсотки річних від простроченої суми, а також збиток згідно з індексом інфляції.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що позивач ОСОБА_1. на час укладання договору про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року та угоди про завдаток та винагороду від 05 листопада 2013 року не могла перевірити готовність документів на право власності продавця до нотаріального підписання договору купівлі-продажу, оскільки такі документи у ОСОБА_3. були відсутні, тобто зі свого боку не надала у повному обсязі послугу визначену у договорі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

З такими висновками апеляційного суду не можна погодитись, оскільки вони зроблені з порушенням закону та не відповідають матеріалам справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 04 листопада 2013 року між приватним підприємцем ОСОБА_1. та ОСОБА_4 від імені та за згодою ОСОБА_2. укладений договір № 001197 про надання послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно.

05 листопада 2013 року покупець ОСОБА_2., з однієї сторони, продавець ОСОБА_3., діючий від імені та за згодою усіх власників нерухомого майна, з другої сторони, та виконавець - фізична особа-підприємець ОСОБА_1., яка діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі платників податків та інших обов'язкових платежів № НОМЕР_1, виданий Виконавчим комітетом Полтавської міської ради 02 грудня 1994 року № 411543, з третьої сторони, уклали договір про завдаток та винагороду виконавця, в якому в п. 6 передбачено, що виконавцю передається сума у розмірі 5 125 грн, під час підписання даного договору частково 2 460 грн, залишок суми у розмірі 2 665 грн, під час підписання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, яка вважається винагородою за надані послуги у сфері нерухомості. Винагорода виконавця здійснюється в момент підписання даного документа, так як робота за Договором від 04 листопада 2013 року № 001197 на обслуговування вважається виконаною, а саме: для покупця знайдено об'єкт, який його влаштовує, надані консультації з приводу підготовки документів до купівлі- продажу, це фіксується в акті виконаних робіт. В разі, якщо винагорода виконавця в обумовлених розмірах не буде вчасно внесена покупцем, виконавець встановлює штраф, розмір якого становить суму в чотири рази більшу від початкової і вимагатиме її оплати шляхом подання позову до суду, згідно з чинним законодавством.

Строк оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна визначений сторонами не пізніше 03 грудня 2013 року.

Згідно з актом здачі-приймання виконаних робіт про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно ОСОБА_2., з одного боку, та ФОП ОСОБА_1., з іншого, склали цей акт та засвідчили, що роботи за договором від 04 листопада 2013 року № 001197 виконані. Договірна ціна за наданий комплекс послуг набуття права власності на нерухоме майно, які надав виконавець за вищевказаним договором, складає 5 125 грн. Оплата внесена частково в розмірі 2 460 грн. Залишок складає сума в розмірі 2 665 грн. Замовник претензій не має, про що свідчить її підпис.

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 04 грудня 2013 року ОСОБА_3. та ОСОБА_2. домовилися про наступне: продавець ОСОБА_3. передав, а покупець ОСОБА_2. прийняла в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_1. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 16 грудня 2014 року № 31087870, квартира АДРЕСА_1, перебуває у приватній власності ОСОБА_2. на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстр. №6471, ВТО 207503, ВТО 207504, виданий 04 грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 901 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843985/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843987/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843683/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п. 6 угоди сторін, в разі якщо винагорода виконавця в обумовлених розмірах не буде вчасно внесена покупцем, виконавець встановлює штраф, розмір якого становить суму в чотири рази більшу від початкової, і вимагатиме її оплати шляхом подання позову до суду, згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843697/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, мотивував своє рішення тим, що позивач умови договору про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно від 04 грудня 2013 року не виконала, оскільки на момент укладання такого договору та угоди про завдаток та винагороду виконавця від 05 листопада 2013 року не могла перевірити наявність документів про право власності продавця ОСОБА_3., оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом він отримав лише 13 листопада 2013 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2013 року ОСОБА_2., з одного боку, та ФОП ОСОБА_1., з іншого, склали акт здачі-приймання виконаних робіт та засвідчили, що роботи за договором про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року № 001197 виконані згідно з актом. ОСОБА_2. претензій не має, про що свідчить її підпис (а. с. 18). Договір про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року № 001197 сторонами не оспорювався, в судовому порядку недійсним не визнавався.

Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції не відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права, зокрема положенням ст. ст. 526, 549, 611, 625, 903 ЦК України.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач умови договору про надання комплексу послуг щодо набуття права власності на нерухоме майно від 04 грудня 2013 року виконала, однак відповідач ОСОБА_2. за надані послуги у повному обсязі вчасно не сплатила, а тому повинна сплатити основну суму боргу, передбачені умовами договору штраф, а також 3 відсотки річних та інфляційні збитки.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2013_05_16/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд апеляційної інстанції не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 лютого 2015 року скасувати, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня

2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович