Провадження № 2/522/7768/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду завдану йому злочином у розмірі 16254,00 грн., шкода визначена на підставі розрахунку збільшення вартості виробів станом на 2015 рік, також 100999,37 грн., сума за крадіжку золотих виробів відповідно до обвинувального висновку станом на момент крадіжки, та моральну шкоду у розмірі 3500,00 грн., а всього 29853,37 грн.

При цьому позивач посилається на те, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2011 р. по кримінальній справі №1522/1912/12, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у скоєні злочинів передбачених ч. 1 та 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме - таємне викрадення чужого майна та крадіжка вчинена повторно. В результаті досудового слідства по справі та розгляду даної справи у суді встановлено, що 17.02.2011 р., близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, скоїла крадіжку належного йому на праві власності майна, а саме: золотого ланцюжка 585 проби фірми «Картьє», вагою 21,02 грами, вартістю на момент вчинення злочину 8408 гривень та двох з'єднаних золотих кулонів 585 проби, один з яких є брелоком вагою 4,77 грам, вартістю на момент скоєння злочину 1908 гривень, а інший підвіска вагою 1,3 грами, вартістю на момент вчинення злочину 520 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 спричинила позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 10836 гривень. Вході судового слідства ОСОБА_2 свою провину визнала повністю, однак за час слідства та розгляду справи ні матеріальну ні моральну шкоду позивачу не відшкодувала, а викрадені речі не повернула.

У зв'язку з зазначеним, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 р., по цивільній справі №1522/1912/12 з відповідачки на користь позивача було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 10836 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та судові витрати.

На сьогоднішній день відповідачкою сплачено лише 2736,63 грн. З січня 2015 року відповідачка припинила здійснювати будь-які виплати взагалі та відповідати на телефонні дзвінки позивача.

24.03.2015 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було видано виконавчий лист по вищезазначеній цивільній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Оскільки відповідачка ухиляється від сплати коштів, позивач вважає за необхідне звернутися до суду для збільшення розмірі позовних вимог. В свою чергу аргументуючи це тим, що на даний час збільшилася ціна готових золотих виробів та позивач вже не зможе на раніше зазначену суму придбати собі ті ж вироби із золота. Таким чином, згідно розрахунків позивача, відповідачка повинна доплатити йому різницю між вартістю золотих виробів на час вчинення злочину та вартістю цих виробів на даний час. Згідно розрахунків різниця становить 16254 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву відповідно до якої просить розглядати справу її відсутності, позов визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2011 р. по кримінальній справі №1-1522/1426/11, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянку України, українку, уродженку Одеської області, Балтського району, с. Беліно, визнано винною за ч. 1 та 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку 17.02.2011 р. біля 18.00 години ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, де в комунальній квартирі проживає її знайомий ОСОБА_1 скоїла крадіжку належного йому на праві власності майна, а саме: золотого ланцюжка 585 проби фірми „Картьє" вагою 21,02 грами, вартістю на момент вчинення злочину 8 408 гривень та два з'єднаних золотих кулона 585 проби, один з яких є брелоком вагою 4,77 грама вартістю на момент вчинення злочину 1 908 гривень, а інший підвіска вагою 1,3 грама вартістю на момент вчинення злочину 520 гривень. ОСОБА_2 свою вину визнала повністю.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 р. по цивільній справі №1522/1912/12 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину було задоволено, судом було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 10 836 гривень, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 гривень, а всього 12 881,50 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна грн. 50 коп.) гривень.

Виконавчий лист за вказаним рішенням суду не видавався, оскільки між сторонами існувала усна домовленість про добровільне відшкодування відповідачкою завданих збитків. Так, до січня 2015 року ОСОБА_2 пересилала ОСОБА_1 деяку суму коштів, про що свідчать квитанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 р. по цивільній справі №1522/1912/12 судом було задоволено заяву ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видано виконавчий лист по цивільній справі № 1522/1912/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Враховуючи ту обставину, що на сьогоднішній день вартість золотих виробів, які були вкрадені у позивача відповідачкою значно збільшилася від тієї вартості, що була на час скоєння злочину, та враховуючи факт визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідачки цю різницю.

Згідно розрахунків наданих позивачем різниця вартості складає 16254,00 грн.

Обставин, які б ставили під сумнів дійсність та правильність розрахунку позивача, стороною відповідача не зазначено, а у суду відсутні.

Враховуючи зазначене суд приймає розрахунок позивача, як підставу для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому суд повинен зазначити, що оскільки на даний час вже існую рішення суду від 12.04.2012 р. по цивільній справі №1522/1912/12 щодо стягнення з відповідачки на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 10836 грн., завданої внаслідок вчинення злочину, відповідачка вже повернула частину, а саме суму у розмірі 2736,63 грн. та на підставі ухвали суду від 24.03.2015 р. видано виконавчий лист по цивільній справі № 1522/1912/12, повторне повне або часткове стягнення цієї суми суд допустити не може, у зв'язку з чим вимога про стягнення з відповідачки суми у розмірі 10099,37 грн., як суми за крадіжку золотих виробів відповідно до обвинувального висновку станом на момент крадіжку, задоволенню не підлягає.

Крім того суд повинен зазначити, що оскільки відповідачка тривалий час не відшкодовує позивачу завдану йому матеріальну шкоду, що змусило останнього звернутися до суду, та з січня 2015 року ухиляється від добровільного виконання рішення суду, що також змусило позивача звертатися до суду, що в свою чергу порушує його нормальний ритм життя, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідачки суми морального відшкодування у розмірі 3500,00 грн. такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 16254,00 грн. (шістнадцять тисяч двісті п'ятдесят чотири гривні 00 копійок), завдану йому в результаті злочину та моральну шкоду у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п'ятсот гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

17.11.2015