Провадження № 2/263/3914/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І. при секретарі Турчіній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 11 жовтня 2003 року та зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя за № 778, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Мотивує свої вимоги тим, що з причини несумісності характерів та відсутності взаємопорозуміння вони припинили шлюбно-сімейні відносини і не бажають їх поновлювати. Проживають окремо один від одного.

Перед початком судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі і розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя за № 778. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом зі своєю матір'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спір про місце проживання дитини, її утримання та поділ майна між сторонами на теперішній час відсутній.

За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між сторонами є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать нормам моралі, інтересам сторін та малолітньої дитини, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, дитини, які мають суттєве значення.

За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Судові витрати між сторонами розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і зареєстрований 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів гроадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, актовий запис № 778.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Після набуття рішенням законної сили копію рішення направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Скрипниченко