Справа № 263/8601/15-ц
Провадження № 2/263/2724/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Соколовій О.Б., за участю прокурора Багликової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 29.09.2001 року по 12.08.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син ОСОБА_3, який мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивач вдруге уклала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач отримала рішення суду про виїзд дитини за кордон без дозволу батька. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, станом здоров'я дитини не цікавиться, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, тому просить позовні вимоги задовольнити. У подальшому позивач доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на кристь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячо, почитаючи з дня пред'явлення позову і до досягнння ОСОБА_3 повнолітя в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволені, проти ухвалення зачоного рішення не заперечували. Зазначивши що відповідач не займається вихованням дитини, не спілкується із сином. Дитина вважає своїм батьком відчима.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи було повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення у пресі - газета "Урядовий кур'єр" № 207 від 06.11.2015 року , про причини неявки суду не повідомлено.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що востаннє відповідача бачила у березні 2007 року, зараз у позивача інша сім'я, вихованням дитини займається позивач.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що рідного батька свого вихованця ОСОБА_3 не знає, на всі батьківськи збори приходить відчим. Дитиною займається його мати та відчим.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 26.04.2002 року. Батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12.08.2008 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, після розірвання шлюбу ОСОБА_12 присвоєно прізвище ОСОБА_1.

05 лютого 2010 року позивач уклал шлюб з ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_12.

Відповідно сідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 07.07.2015 року, ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_1.

Відповідно довідки №1/2 від 12.08.2015 виданої Житлово-будівельним кооперативом «Бригантина», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, до складу сім'ї якої входять: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н: .

Висновком органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації від 23.09.2015 року №05-830-13 встановлено, що ОСОБА_2 не з'явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини Жовтневої районної адміністрації, яке відбулося 12.08.2015 та 16.09.2015. В матеріалах справи відсутній вичерпний обсяг документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов'язків або його участь у вихованні малолітньої дитини. Вважає доцільним залишити на розсуд суду питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 склав заяву, у якій зазначив, що є учнем 7-го класу, свого рідного батька не пам'ятає, бачив його коли ходив у дітсадок, але ого не вважає батьком. Батька звуть ОСОБА_4, який разом з мамою водить його до школи, на заннятя з тенісу, та англійської мови.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, при цьому вона не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Як роз'яснено п. п. 15, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням вказаного суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.08.2015 і до повноліття дитини.

Таким чином, судом встановлений факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, таке ставлення відповідача є неприпустимим, суперечить моральним засадам суспільства, що підтверджується зібраними по справі доказами, та є достатнім для вжиття судом крайнього заходу впливу на відповідача ОСОБА_2, а саме до позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212 - 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 , 166 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.08.2015 року і до повноліття дитини.

Рішення в розмірі місячного платежу аліментів піддати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т. І. Скрипниченко