У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову значало, що згідно договору від 30 листопада 2007 року №DO0FGA000010855, укладеному між банком та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США на термін до 30 листопада 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідач кредитні зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 19 березня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 45 833,39 доларів США, a саме: заборгованість за кредитом у сумі 19 327,93 доларів США, по процентам за користування кредитом у сумі 6 661,91 доларів США, за комісією за користування кредитом у сумі 1 950,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 15 700,83 доларів США, а також штраф (фіксована частина) у розмірі 10,69 доларів США, штраф (процентна складова) у розмірі 2 182,03 доларів США.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року №DO0FGA000010855 у розмірі 45 833, 39 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 березня 2015 року, складає 1 072 043 грн 03коп. Також позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № DO0FGA000010855 станом на 19 березня 2015 року у розмірі 45 833,39 доларів США та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року в частині стягнення пені зімнено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пеню у розмірі 367 242 грн 41 коп. В іншій частині рішення залишено без змін

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано дійшов до висновку про стягнення пені у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати відповідно до п. 4.1 договору від 30 листопада 2007 року №DO0FGA000010855.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко