У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, посилаючись на неможливість мирного урегулювання питання щодо спільного користування належною їм з відповідачем на праві власності квартирою АДРЕСА_1, якою протягом усіх років користується лише відповідач і перешкоджає їй у вселенні та користуванні спірним майном.

Уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь вартість Ѕ частки спірної квартири у розмірі 246 019 грн, припинивши її право власності на вказану частину нерухомості.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 246 019 грн.

Припинено право власності ОСОБА_3 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 з дня отримання грошової компенсації.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня

2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, просить рішення апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності та безпідставності вимог ОСОБА_3, оскільки остання не надала доказів на підтвердження неможливості спільного користування спірною квартирою.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 358 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843406/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, згідно із чч. 1, 2 ст. 364 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843412/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, за якою вирішено спір, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843218/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Разом із тим зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться питання щодо права співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

При вирішенні таких справ, крім спеціальної норми, слід керуватися і загальними засадами цивільного законодавства (ст. 3 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843034/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

Судом установлено, що сторонам у справі на праві спільної часткової власності належить кожному по Ѕ частині двокімнатної квартири АДРЕСА_1, жила площа якої складає 30,4 кв. м, а загальна - 52,2 кв. м.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 0960 від 6 жовтня 2014 року виділ у натурі позивачу Ѕ частини квартири неможливий, дійсна вартість спірного нерухомого майна складає 492 037 грн, вартість Ѕ частини - 246 019 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції на виконання вимог ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2015_06_18/pravo1/T041618.html?pravo=1>, встановивши на підставі доказів, яким було надано належну оцінку, той факт, що спірне майно є неподільним та згідно із законом є неможливим виділ у натурі частки позивача зі спільного майна, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_3 грошової компенсації із припиненням її права на частку у праві спільної часткової власності.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України зазначені положення закону та обставини справи не врахував і помилково скасував рішення суду першої інстанції, зазначивши про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Отже, безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року скасувати.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук