РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя Овдієнко В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,,

в с т а н о в и в:

02.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно; збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 200 грн. до 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття дитини з послідуючою індексацією відповідно до закону.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2010 року.

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактично одразу ж після народження другої дитини відповідач покинув їх та перестав надавати будь-яку допомогу. Діти постійно проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні.

Діти вже ходять до школи: ОСОБА_4 навчається у 6 класі, а ОСОБА_3 - у 3 класі Шебелинської ЗОШ І-ІІІ ступенів Зміївського району Харківської області.

На їх навчання, виховання й забезпечення особистого розвитку вона витрачає значні кошти, хоча сама працює прибиральницею в Комсомольському ліцеї № 1 Зміївського району Харківської області й отримує мінімальну заробітну плату. Її коштів навіть на харчування не вистачає.

Відповідач, будучи здоровою, працездатною людиною, ухиляється від виховання й утримання дітей, ніякої матеріальної та іншої допомоги добровільно не надає.

При цьому відповідач має можливість надавати таку допомогу, бо працює неофіційно за наймом у фізичних осіб й отримує високий дохід. Інших утриманців чи матеріальних зобов'язань в нього немає.

У 2006 році вона зверталася до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на старшого сина ОСОБА_4, і згідно рішення Зміївського районного суду від 08.02.2006 року по справі № 2-406/2006 року з відповідача стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно.

З моменту ухвалення вказаного рішення минуло майже 10 років. За цей час суттєво погіршилася фінансова ситуація в країні, зросли ціни на харчування й товари першої необхідності, а тому цієї суми не вистачає на утримання навіть однієї дитини.

З позовом про стягнення аліментів на другу дитину вона раніше взагалі не зверталася.

Оскільки розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання старшого сина ОСОБА_4, значно нижчий, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів, на другу дитину аліменти не стягуються взагалі, а відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Водночас, пояснила, що не має доказів наявності у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, в тому числі і в натуральній формі. На час звернення до суду вона не мала відомостей про те, що відповідач перебуває в обліку в центрі зайнятості. Вважала можливим визначити аліменти в розмірі частки від доходу, який буде отримувати відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, не заперечував проти визначення аліментів у виді частки від його доходів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копій свідоцтв про народження та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.10.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2004 року по 01.10.2015 року, мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 5-7).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2006 року з ОСОБА_2, стягуються аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 200 грн. щомісячно, на користь ОСОБА_1 (а. с. 8).

З довідки виданої ОСББ "Донець" від 19.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1; має склад сім'ї: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 11).

Згідно довідки, виданої директором Шебелинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області від 20.08.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 3 класі Шебелинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 6 класі Шебелинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. (а. с. 9, 10).

Даними довідок управління соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації від 29.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Богодухівському РЦЗ з 25.09.2015 року, дохід за період з 25.09.2015 року по 30.09.2015 року становить 0 грн. 00 коп. (а. с. 24, 26).

ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 04.08.2015 року. (а. с. 26).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, що проживають з матір"ю; відповідач проживає окремо, з нього стягуються аліменти в розмірі по 200 грн. на утримання старшої дитини; між сторонами не досягнуто домовленості щодо порядку участі відповідача в утриманні дітей.

Оскільки сторонами не надано доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також наявності інших обставин, що мають істотне значення, відсутні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, з урахуванням повідомлених сторонами обставин про їх матеріальний та сімейний стан, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, є законні підстави для часткового задоволення позову та стягування з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини його доходів на кожну дитину.

В частині стягування аліментів на дочку ОСОБА_3, аліменти належить стягувати з дня подання позову до суду - 02.09.2015 року.

В частині стягування аліментів на утримання сина ОСОБА_4, аліменти у виді частки від доходів відповідача належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач, який є учасником бойових дій, звільняється від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Одноробівка Золочівського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_2, який знаходиться на обліку як безробітний в Богодухівському РЦЗ з 25.09.2015 року, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку та доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Змінити вид стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2006 року №2-406/2006 рік, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми 200 грн. щомісячно та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку та доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від від 08.02.2006 року №2-406/2006 рік.

В іншій частині позову - відмовити.

В частині стягування аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: