ЄУН № 337/4887/15-ц
Провадження № 2/337/1903/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.01.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість у сумі 4521 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 796 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом; 1493 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1540 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 191 грн. 50 коп. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати.

У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього. Про розгляд справи у суді ОСОБА_1 була обізнана, оскільки повістку з викликом у судове засідання отримала, про що свідчить її підпис у поштовому повідомлені (а.с. 45).

Відповідно до ч. 2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

За отриманням судових повісток на наступні судові засідання ОСОБА_1 не з'явилася, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 51, 56).

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Як вбачається з довідки адресно - довідкового підрозділу Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 10.09.2015 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, бул.Будівельників, 21, кВ. 128 (а.с. 40), саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про слухання справи, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності по наявним у справі документам, шляхом постановлення заочного рішення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають у звязку з наступним.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з позовної заяви, 12.01.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписано анкету-заяву, яка за твердженням Банку разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір про надання банківських послуг № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання випустити та видати ОСОБА_1 платіжну кредитну картку з встановленням на ній кредитного ліміту, але яку суму отримала ОСОБА_1 як позичальник, з матеріалів наданих суду встановити неможливо.

Доказів того, що саме 12.01.2011 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою на отримання кредиту суду позивачем не надано.

З наданої суду анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що 12.01.2012 року відповідачка ОСОБА_1 підписала, що згодна з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір о наданні банківських послуг, ознайомлена та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та ознайомлена, що умови та правила надання банківських послуг, а також тарифами розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Зобовязується виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно відстежувати їх зміни які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua (а.с. 6).

Доказів того, що ОСОБА_1 отримала платіжну картку та ПІН код зазначена заява та матеріали надані суду не містять, оскільки у заяві не вказаний номер картки яку отримала нібито позивачка.

Згідно наданої суду копії заяви ОСОБА_1 у розділі «Відмітки банку» підписом працівника банку ОСОБА_2 від 12.01.2012 року засвідчується правильність та достовірність відомостей, нею перевірено, ідентифікація клієнта проведена, згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт (а.с.6 зворотна сторона).

У позовній заяві позивач вказав, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів, є строк дії картки, але такий строк не вказав, а матеріали справи таких відомостей не містять.

Наданий суду розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.01.2011 року, укладеним між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 не містить даних про те, за якою карткою зроблений розрахунок, оскільки початковою датою розрахунку зазначена дата 19.06.2012 року (а.с. 5).

Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Позивач не надав суду доказів, того що відповідачка ОСОБА_1 зверталася до відповідача з заявою на отримання кредиту саме 12.01.2011 року, не доведено факту одержання ОСОБА_1 платіжної (кредитної) картки та кредитних коштів з використанням цієї картки, не вказав її номер і строк дії, а відтак не доведено і укладення Банком з ОСОБА_1 кредитного договору та виникнення між ними кредитних правовідносин.

Враховуючи вищевказане, суд вважає що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню, через недоведеність заявлених позовних вимог . Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судового збору, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Гнатик Г.Є.