Справа №592/1528/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/1807/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 18 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Сумської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, Друга Сумська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися з вищевказаним позовом до суду, який мотивують тим, що ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_8 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 70/300 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_1 в м. Суми, які він отримав в порядку спадкування після свого батька та право власності на які були в установленому порядку зареєстровані, а також 70/300 частин вказаного житлового будинку та 4/30 частин земельної ділянки, які він успадкував після смерті матері, ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 р., але право власності на яке він, в установленому законом порядку, за життя не зареєстрував. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_3 - дружина померлого, та онук померлого, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки його мати, а дочка померлого, ОСОБА_10, спадщину прийняла і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. Отже, частки кожного зі спадкоємців становлять: по 70/300 частини житлового будинку та по 14/60 частини земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частково вже оформили спадкові права після ОСОБА_8 та ОСОБА_10

Оформити спадщину в нотаріальному порядку на частину житлового будинку та земельну ділянку під АДРЕСА_1 в м. Суми позивачі позбавлені можливості, оскільки, отримавши свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 р., ОСОБА_8 їх не зареєстрував, втрачено також державний акт на його ім'я.16.01.2015 р. Другою Сумською держнотконторою з вищезазначених підстав було відмовлено в оформленні спадкових прав.

Тому позивачі просили суд: визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., на 70/300 частини житлового будинку з надвірними будівлями та 14/60 частини земельної ділянки розташованих під АДРЕСА_1 в м. Суми; визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р., яка прийняла спадщину після батька, ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., але юридично не оформила, на 70/300 частини житло¬вого будинку з надвірними будівлями та 14/60 частин земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_1 в м. Суми.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18 червня 2015 року було частково задоволено позовні вимоги та визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., на 70/300 частини житлового будинку з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб (п/г), сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№ 1-4) та 14/60 частини земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_3

Визнано право власності в порядку спадкування за ОСОБА_5 після смерті матері, ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на 70/300 частини житлового будинку з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб (п/г), сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№ 1-4) та 14/60 частин земельної ділянки під АДРЕСА_3

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дольовому порядку на користь держави судовий збір в сумі 2023 грн. 62 коп., тобто по 1012 грн. 81 коп. з кожного.

Позивачі не погодились з рішенням місцевого суду і звернулись з апеляційною скаргою і, посилаючись на неповноту встановлених судом обставин справи та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, на неправильне і неповне дослідження доказів та їх оцінку, що привело до невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні їх позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому зазначають, що місцевий суд помилково вважав надвірні будівлі, а саме: навіс «З», навіс «И» та асфальтове покриття «І» самочинно збудованими, оскільки в технічному паспорті, виданому КП «Сумське міське БТІ» від 17 березня 2005 року ці надвірні будівлі не зазначені самовільно збудованими, а тому і немає необхідності звертатися до органу державного архітектурно-технічного контролю з питань прийняття їх в експлуатацію.

Заслухавши доповідь судді-головуючого, доводи апелянтів та третьої особи ОСОБА_7, дослідивши матеріали даної цивільно справи та матеріали інвентарної справи на будинок, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_5 (а.с. 6-9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_8 помер (а.с.11).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 70/300 частин житлового будинку та 1/3 частин земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_3 в м. Суми, які ОСОБА_8 отримав в порядку спадкування після свого батька та право власності на які були в установленому порядку зареєстровані. Дана обставина підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2003 року, Витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно та Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.13, 20, 28).

Відповідно до вищезазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом інші спадкоємці після смерті ОСОБА_11 - дружина померлого ОСОБА_9 та син померлого ОСОБА_7 також успадкували в рівних частинах спадкове майно.

Вподальшому, ОСОБА_9 23.10.2003 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті належні їй 7/30 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 в м.Суми заповідала ОСОБА_8, а із належних їй 10/30 частин земельної ділянки, яка знаходиться в м.Суми АДРЕСА_3 заповідала ОСОБА_7 - 6/30, а ОСОБА_8 - 4/30 частин, а усе інше майна заповідала своїм синам - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рівних частинах (а.с.244 зв.).

Після смерті ОСОБА_9 - її син ОСОБА_7 (третя особа у справі) успадкував 6/30 частин земельної ділянки в м.Суми АДРЕСА_3, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 2005 року (а.с.251зв.), а інший син померлої - ОСОБА_8 успадкував 70/300 частин житлового будинку розташованого за адресою м.Суми, АДРЕСА_3 та 4/30 частин приватизованої земельної ділянки, розташованої за вищезазначеною адресою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 2005 року (а.с.255 зв.). В той же час своє право власності на частину нерухомого майна, отриману ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8, у порядку передбаченому ст.1299 ЦК України (яка діяла на час відкриття спадщини), не зареєстрував.

Після смерті ОСОБА_8 - його спадкоємці ОСОБА_3 (дружина померлого) та ОСОБА_10 (донька померлого) у передбачений законом строк звернулись до Другої Сумської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті померлого і дана обставина підтверджується заявами із спадкової справи (а.с.47,53).

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року і за життя своє право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_8 не оформила і Свідоцтво про право власності не отримала (а.с.12).

Дружина померлого ОСОБА_8 - позивачка у справі ОСОБА_3 отримала свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після смерті чоловіка на грошові вклади, земельні ділянки в садівничому товаристві «Олдиш-86» та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на частину домоволодіння та земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_3 в м.Суми їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що померлий за життя не зареєстрував своє право власності на 70/300 частин житлового будинку та 4/30 частин земельної ділянки, розташованих за вищезазначеною адресою .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною ч. 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_8 і , крім того, в передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а донька померлого - ОСОБА_10 звернулась із заявою про прийняття спадщини, тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті їх чоловіка і батька ОСОБА_8.і спадщина належить їм з часу її відкриття.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим посилання місцевого суду в рішенні на ст.1266 ЦК України, якою передбачено право внуків, правнуків спадкодавця спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Матір позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 була жива на час відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_8 і за життя скористалась своїм правом на прийняття спадщини, а тому зазначений позивач, разом із позивачкою ОСОБА_3, яка є матір'ю померлої ОСОБА_10, спадкує майно, яке належало не його дідові ОСОБА_8, а майно, яке належало його матері на день її смерті, в порядку передбаченому ст.1261 ЦК України.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду щодо визначення розміру часток позивачів у спадковому майні, так як його ухвалено при поверхово з'ясованих обставинах справи з порушенням вимог законності й обґрунтованості, закріплених у ст. 213 ЦПК України, та положень ст. ст. 212, 215 ЦПК щодо оцінки доказів та змісту рішення.

Так, усупереч зазначеним нормам процесуального права суд не з'ясував тих обставин, що померлий ОСОБА_8 на день смерті був власником 140/300 частин (70/300+70/300) житлового будинку та 14/30 (1/3 +4/30) частин земельної ділянки, розташованих за адресою м.Суми, АДРЕСА_3.

Після його смерті спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, були дружина померлого ОСОБА_3 та донька померлого ОСОБА_10 і їх частки у спадщини відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, є рівними.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_10, поряд з іншим спадковим майном, успадкували кожна після смерті ОСОБА_8 по 70/300 частин домоволодіння та 7/30 частин земельної ділянки, розташованих за адресою м.Суми, АДРЕСА_3.

Після смерті ОСОБА_10 спадщина відкрилась на частку майна, яка належала померлій на праві власності, в тому числі і на 70/300 частин домоволодіння та 7/30 частин земельної ділянки, розташованих за адресою м.Суми, АДРЕСА_3. Спадкоємцями померлої, які в передбаченому законом порядку прийняли спадщину, є матір померлої - ОСОБА_3 та син померлої ОСОБА_5 (а.с.99,107). Чоловік померлої ОСОБА_10 - ОСОБА_12 відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини і з приводу цього звернувся із відповідною заявою до Другої Сумської державної нотаріальної контори (а.с.105).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, поряд з іншим спадковим майном, успадкували після смерті ОСОБА_10 по 70/600 частин домоволодіння та 7/60 частин земельної ділянки, розташованих за адресою м.Суми, АДРЕСА_1 кожен.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що позивачка ОСОБА_3 має право лише на спадщину після смерті чоловіка і не має право на спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_10

Зважаючи на те, що під час розгляду справи було встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду, а апелянти не оскаржували рішення суду в частині визнання розміру їх часток у праві власності на спадкове майно та враховуючи думку позивачів, які просять визначити їх частки відповідно до закону, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги та з урахуванням вимог передбачених ч.3 ст.303 ЦПК України скасувати рішення місцевого суду і в частині, яка апелянтами не оскаржувалась.

Також колегія суддів вважає, що місцевий суд помилково відмовив позивачам у визнанні за ними права власності в порядку спадкування на частину навісу «З», навісу «И» та асфальтового покриття «І», вважаючи, що вони є самочинно збудованими, оскільки в Свідоцтві про право на спадщину виданого 2-ю Сумською державною нотаріальною конторою 28.04.2005 року ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_9 зазначено, що на самовільно збудовані будівлі свідоцтво не видається.

В той же час, як вбачається з вищезазначеного свідоцтва у ньому не зазначено про те, що саме ці надвірні будівлі: навіс «З», навіс «И» та асфальтове покриття «І» є самочинними.

Крім того, як вбачається з технічного паспорта виданого КП «Сумське міське БТІ» від 17 березня 2005 року вищезазначені спірні надвірні будівлі не являються самовільно збудованими, оскільки не міститься жодних відміток та штампів про їх незаконність будівництва (а.с.177-180). Дана обставина підтверджується і витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно з якого вбачається, що станом на 11.04.2005 року до опису об'єкту нерухомості розташованої за адресою м. Суми, АДРЕСА_3, поряд з будинком та надвірними будівлями, входили і навіс «З», навіс «И» та замощення (а.с.264).

Таким чином, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 відомості про те, що спірні надвірні будівлі навіс «З», навіс «И» та замощення були самочинно зведеними відсутні.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким необхідно задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. на 70/300 частини житлового будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/30 частини земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 на 70/600 частини житлового будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/60 частини земельної ділянки, розташованих під АДРЕСА_3

Визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на 70/600 частини житло¬вого будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/60 частин земельної ділянки під АДРЕСА_3

У зв'язку із тим, що позивачі не ставили питання про стягнення на їх користь судових витрат понесених ними при зверненні з позовом до суду колегія суддів знаходить можливим судові витрати по сплаті судового збору покласти на сторони у розмірах ними фактично понесених.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 18 червня 2015 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. на 70/300 частини житлового будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/30 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованих під АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, яка прийняла спадщину після свого батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на 70/600 частини житлового будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/60 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованих під АДРЕСА_3

Визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р., яка прийняла спадщину після свого батька, ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., на 70/600 частини житлового будинку «А» з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай «В», вбиральня «Г», погріб «п/г», сарай «Д», душ «Е», погріб «п/г'», сарай «Ж», огорожа (№1-4), навіс «З», навіс «И», замощення «І» та 7/60 частин земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, під АДРЕСА_3

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -