УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Слободянюк С.В., Пікуль А.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрконверс» про стягнення заборгованості за порушення строків виплати заробітної плати за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 позивач звернувся до суду із позовом до ДП «Укрконверс», в якому просив стягнути з останнього заборгованість за прострочення виплати заробітної плати на загальну суму 222 638, 92 грн., з яких 27 893, 10 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну виплату заробітної плати, 193 684, 53 грн. - пеня, 1061, 29 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 24.10.2013 працював в ДП «Укрконверс» на посаді заступника директора. За період роботи з 01.06.2014 по 31.12.2014 працівнику була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 52 894, 76 грн. 06.03.2014 Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ДП «Укрконверс» на користь ОСОБА_1 вказаної суми коштів.

Позивач зазначив, що умовами контракту від 24.10.2013 та доповненнями до контракту від 25.10.2013, які були укладені між сторонами по справі, передбачено, що роботодавець, який прострочив виконання грошового або іншого зобов'язання, на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми боргу, а також пеню в розмірі 1,5 % від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2015 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої доводи апелянт обґрунтував тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини справи.

Зазначив, що посилання в рішенні на ст. 625 ЦК України та постанову Верховного Суду України від 21.05.2014 № 6-43 цс14 є безпідставним, оскільки на дані правовідносин зазначені норми не поширюються.

Справа № 761/16841/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11379/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Також апелянт вказував, що висновок суду першої інстанції про відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати є помилковим, оскільки ДП «Укрконверс» фінансується за рахунок своєї господарської діяльності, балансові активи даної юридичної особи за період з 2013 по 2015 постійно збільшувались, грошові кошти на

рахунках відповідача заарештовані не були.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, про час і місце проведення розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ДП «Укрконверс» подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якій просив відмовити в її задоволенні, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2015 залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом ДП «Укрконверс» від 24.10. 2013 №17/к ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду заступника директора (а.с. 6).

24 жовтня 2013 року та 25 жовтня 2013 року між сторонами у даній справі укладено контракт та доповнення до нього, на підставі чого виникли трудові правовідносини (а.с. 9-12).

Відповідно п. 1 Доповнень до контракту було доповнено Контракт від 24.10.2015 додатковим пунктом, а саме зазначено, що роботодавець який прострочив виконання грошового та іншого зобов'язання, на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми простроченого боргу, а також пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання (а.с. 12).

Згідно довідки ДП «Укрконверс» від 30.12.2014 № 30/12/14, позивачу за період роботи з 01.06.2014 по 31.12.2014 р. нарахована заробітна плата в розмірі 52 894,76 грн. Заборгованість за вказаний період складає 52 894, 76 грн. (а.с. 7).

Судовим наказом, виданим 06 березня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва стягнуто з ДП «Укрконверс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 52 894,76 грн. (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання апелянта на ст. 204, 626, 627, 526 ЦК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, спірні трудові відносини з нарахування та виплати працівнику заробітної плати регулюються КЗпП України та актами законодавства, прийнятими відповідно до нього, а саме: Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

У поданій скарзі апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно послався на норми ст. 625 ЦК України, разом з тим в оскаржуваному рішенні вказано, що положення даної статті не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, а норми КЗпП України не містять норм, які передбачають відповідальність підприємства за несвоєчасну виплату заробітної плати у вигляді 3 % річних та пені.

Інших норм законодавства, які б передбачали відповідальність ДП «Укрконверс» за невиконання умов контракту від 24.10.2013 та до доповнень до контракту від 25.10.2013, ОСОБА_1 не навів.

Таким чином, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: А.А. Пікуль

С.В. Слободянюк