Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 323/2291/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Плечищева О.В.
Провадження № 22-ц/778/5769/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області Синчило Ольги Вікторівни на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області Синчило Ольги Вікторівни, заінтересова особа - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.05.2010р. з нього на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, виконавчий лист був виданий 18.05.2010р.

05.05.2015 року у державного виконавця, за викликом якого з'явився заявник, останній отримав супровідний лист разом з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.04.2015 року та розрахунок заборгованості з аліментів, що затверджений 22.04.2015 року, супровідні листи разом з постановами про арешт коштів боржника від 30.04.2015 року.

Ознайомившись із розрахунком заборгованості з аліментів, заявник встановив, що державним виконавцем Синчило О.В. на підставі довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області був нарахований розмір заборгованості зі сплати аліментів з 01.04.2012р. по 01.01.2015р. у розмірі 289 936,25 грн., з яким він не погоджується у зв'язку з наступним.

Так, об'єктом утримання аліментів повинен бути чистий дохід, а зроблений державним виконавцем розрахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів було помилково здійснено не з чистого доходу, а з валового (сукупного) доходу, який був зазначений в довідці Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. До того ж, платник аліментів є приватним підприємцем, розмір аліментів, що підлягають виплаті, визначається залежно від виду оподаткування, обраного для ведення підприємницької діяльності. Якщо застосовується спрощена система оподаткування, то аліменти обчислюються виходячи з розміру середньої заробітної плати по країні.

У зв'язку з невірним розрахунком розміру заборгованості зі сплати аліментів були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.04.2015 року та про арешт коштів боржника від 30.04.2015 року.

Крім того, з такою ж скаргою ОСОБА_2 вже звертався до Оріхівського районного суду Запорізької області, але внаслідок тяжких сімейних відносин був змушений подати заяву про залишення скарги без розгляду, однак він бажає все ж таки звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Заявник вважає, що ним було пропущено строк на звернення зі скаргою з поважних причин.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив суд:

- поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. по складанню розрахунку заборгованості з аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 01.04.2012р. по 01.01.2015р. у сумі 289 936,25 грн., що затверджений 22.04.2015 року;

- визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. по складанню розрахунку заборгованості з аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 01.04.2012р. по 01.01.2015р. у сумі 289 936,25 грн., що затверджений 22.04.2015 року, незаконними;

- скасувати розрахунок заборгованості з аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 01.04.2012р. по 01.01.2015р. у сумі 289 936,25 грн., що затверджений 22.04.2015 року, та зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. здійснити перерахунок заборгованості з аліментів у відповідності до вимог п.п. 16 п. 1, п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 зі змінами та доповненнями, виходячи з розміру середньої заробітної плати по країні;

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.04.2015р.;

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках в ЗРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.04.2015 року;

- скасувати арешт, накладений на кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2 в ЗРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 339399, та належать ПП ОСОБА_2, ідентифікаційний НОМЕР_3;

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунках в AT «ТАСКОМБАНК» від 30.04.2015 року;

- скасувати арешт, накладений на кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5 в АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 339500, та належать ПП ОСОБА_2, ідентифікаційний НОМЕР_3.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року скаргу задоволено частково.

Поновлено Алієву Гафару Алай огли строк для подання скарги, як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області.

Скасовано розрахунок заборгованості з аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 01.04.2012р. по 01.01.2015р., затверджений начальником ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області 22.04.2015 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.04.2015 року та постанови про арешт коштів боржника від 30.04.2015 року, якими накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та на рахунках в АТ «Таскомбанк» за №№ НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 та старший державний виконавець ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили: ОСОБА_1 - ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу частково, вказавши про відрахування з сукупного доходу сплачених податків за період з 01.04.2012р. по 01.01.2015р. та встановити суму несплачених аліментів у розмірі 284 401,14 грн., у задоволенні іншої частини вимог по скарзі відмовити; старший державний виконавець ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. - ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити скаргу ОСОБА_2, вказавши про відрахування з суми сукупного отриманого доходу за період 2012-2014 років суми сплачених податків за вказаний період, в іншій частині вимог відмовити, та залишити без змін винесені державним виконавцем постанови про арешт коштів та майна боржника.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Під час апеляційного розгляду встановлені порушення порядку вирішення скарги.

Так, відповідно до ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України оскарженню підлягають рішення, дія або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення; скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Висновку про порушення порядку вирішення скарги колегія суддів дійшла з урахуванням роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у п. 18 якої наголошено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Проте, зі справи вбачається, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам ст.ст. 210, 213 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, в оскарженій ухвалі взагалі не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків про необхідність скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.04.2015 року, про арешт коштів боржника від 30.04.2015 року, якими накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та на рахунках в АТ «Таскомбанк».

Також, не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги в частині вимог про зобов'язання старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. здійснити перерахунок заборгованості з аліментів у відповідності до вимог п.п. 16 п. 1, п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 зі змінами та доповненнями, виходячи з розміру середньої заробітної плати по країні; а також в частині вимог про скасування арештів, накладених на кошти, що містяться на рахунках в ЗРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та в АТ «ТАСКОМБАНК», та належать ПП ОСОБА_2.

Далі, досліджуючи питання дотримання строку звернення зі скаргою, суд зазначив, що вважає за можливе поновити цей строк.

Проте, як зазначає сам заявник у скарзі, він 05.05.2015 року отримав розрахунок заборгованості з аліментів, постанови від 24.04.2015 року та від 30.04.2015 року.

Як пояснила у засіданні апеляційного суду представник заявника, у встановлений ст. 385 ЦПК України строк ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Синчило О.В. Після чого, ОСОБА_2 подав заяву про залишення його скарги без розгляду, і судом була постановлена ухвала від 21.05.2015р. про залишення скарги заявника без розгляду.

З цією скаргою до суду заявник звернувся 24.07.2015р. (а.с. 1-2). У скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що внаслідок тяжких сімейних відносин був змушений подати заяву про залишення скарги без розгляду.

В оскарженій ухвалі суд не зазначив мотивів, з яких дійшов висновку, що звернення до суду зі скаргою більш ніж через два місяці після отримання розрахунку заборгованості та постанов від 24.04.2015р., від 30.04.2015р. обумовлено поважними причинами, та якими саме, враховуючи, що попередня скарга була залишена без розгляду за заявою ОСОБА_2.

Вирішення питання про поновлення пропущеного строку для подання скарги має важливе значення для розгляду справи.

Згідно роз'яснень п. 16 вищевказаної постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р., відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду вищенаведені обставини дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції порядку розгляду скарги і тягнуть скасування оскарженої ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області Синчило Ольги Вікторівни задовольнити частково.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року по цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: