Справа № 315/961/15-ц
Номер провадження № 2/315/367/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Телегуз С.М.

за участю секретаря Долженко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Комунального закладу «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради в особі директора школи ОСОБА_2 про скасування наказу від 02.07.2015року № 68К/ТМ, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального закладу «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради в особі директора школи ОСОБА_2, який в ході розгляду справи уточнювала, і остаточно прохала суд постановити рішення, яким скасувати наказ від 02.07.2015 року № 68К/ТМ про застосування до неї дисциплінарного стягнення, поновити її на роботі та стягнути з відповідача заробітну плату за період вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивачка, зазначала, що в 2001 році вона переведена на посаду двірника та робітника по обслуговуванню і ремонту службових приміщень КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів». Відповідно до виписки із наказу № 44-К/ТР від 06.07.2015 року позивача звільнено з роботи згідно ст. 40 п.1 КЗпП України з 06.07.2015 року за порушення трудової дисципліни.

Позивач з вказаним наказом не згодна та вважає його незаконним, оскільки її звільнення проведено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме:

- в наказі про її звільнення зазначено формулювання причини звільнення - за порушення трудової дисципліни згідно ст. 40 п.1 КЗпП. Пункт 1 ст. 40 КЗпП вважає застосований неправомірно, оскільки передбачає звільнення у випадку реорганізації, змінах в організації виробництва і праці, чого не було в закладі;

- в порушення ст. 47 КЗпП України, відповідач не видав їй копію наказу про звільнення;

- на засідання профспілкового комітету вона не запрошувалась. Згода на її звільнення отримана під тиском директора школи. Вважає, що були порушені її права на захист, оскільки вона не мала змоги надати пояснення;

- наказ № 68-К/ТМ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності не відповідає дійсності. Оскільки 30.06.2015 року вона була відсутня на робочому місці не в особистих цілях, а по виробничій необхідності, оскільки вимушена була купувати запчастини на бензокосу, при цьому отримавши це усний дозвіл завгоспа. З наказами про дисциплінарні стягнення вона не ознайомлювалась та взагалі не знала про їх існування. Всі пояснювальні записки витребувані від неї під тиском, не надано право пояснити поважність причини запізнення на роботу.

Вважає дії директора школи таким шо порушують її конституційні права, і свідчать про його упереджене ставлення до неї. Справжньою причиною звільнення вважає, особисті неприязні відносини до неї директора школи ОСОБА_3 Тому прохає позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Представник позивача вимоги позову підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив, в письмовому запереченні та в судовому засіданні пояснив, що звільнення ОСОБА_1 з роботи проведено з дотриманням вимог трудового законодавства. 06.07.2015 року ОСОБА_1 допустила порушення трудової дисципліни, яке виразилось у запізненні на роботу без поважної причини, факт якого підтверджується доповідною запискою завгоспа ОСОБА_4 та актом від 06.07.2015 року. На момент вчинення даного дисциплінарного проступку, до останньої вже двічі застосовувались стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани, а саме 03.03.2015 року - за спізнення, 02.07.2015 року - за прогул без поважної причини. Наказом № 44-К/ТР від 06.07.2015 року, після одержання згоди профспілкового комітету ОСОБА_1 була звільнена. Щодо формулювання причини звільнення, пояснив, що дійсно в наказі була допущена технічна помилка, за якою замість пункту 3 ст. 40 КЗпП був зазначений п.1 ст. 40 КЗпП. В той же час, виходячи з фактичних обставин справи, ОСОБА_1 була звільнена за систематичне невиконання без поважних причини обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вищевказана помилка формулювання причини звільнення була виявлена адміністрацією закладу вже на наступний день після звільнення, у зв'язку з чим були вжиті невідкладні заходи. Видано наказ про виправлення запису в трудовій книжці, ОСОБА_1, повідомлена про допущену помилку та запрошена до навчального закладу з трудовою книжкою для внесення виправлень. Однак ОСОБА_1 на запрошення не з'явилась. Щодо тверджень позивача про те, що вона не ознайомлювалась з наказами про дисциплінарні стягнення та взагалі не знала про їх існування, представник відповідача пояснив, що це не відповідає дійсності і спростовується доказами. З наказами вона була ознайомлена, про що свідчать її підписи, накази вона не оскаржувала. Просив застосувати позовну давність до вимоги позивача щодо скасування наказу про винесення догани за прогул без поважних причини від 02.07.2015 року № 68/К/ТР та відмовити в позові.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач працювала в КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради на посаді двірника та робітника по обслуговуванню і ремонту службових приміщень. Відповідно до виписки із наказу № 44-К/ТР від 06.07.2015 року позивача звільнено з роботи згідно ст. 40 п.1 КЗпП України з 06.07.2015 року за порушення трудової дисципліни (а.с.24).

В зв'язку з допущеною технічною помилкою в наказі про звільнення його викладено в новій редакції де зазначено, що позивача звільнено по ст. 40 п.3 КЗпП України, підстава наказ від 07.07.2015 року № 45/К/ТР (а.с.52).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п. 23 Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. № 9 підставами звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України може бути проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до ст. ст. 139, 140 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід дисциплінарного стягнення як догана.

Чинним КЗпП України передбачено, що підставою для оголошення догани може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Згідно посадової інструкції, затвердженої наказом № 151 директора Успенівської ЗОШ, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 під підпис, остання несе відповідальність за якісне і своєчасне виконання посадових обов'язків, наказів і розпоряджень керівництва школи, правил внутрішнього трудового розпорядку школи (а.с.86).

Згідно наказу КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» 32-К/ТМ від 03.03.2015 року ОСОБА_1 під розпис оголошено догану за систематичне порушення трудової дисципліни ( спізнення). Наказ не оскаржений. ( а.с.43).

Згідно наказу КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» 68-К/ТМ від 02.07.2015 року ОСОБА_1 під розпис оголошено догану за порушення трудової дисципліни ( відсутня на робочому місці без попередження адміністрації 30.06.2015 року) ( а.с.44).

Як вбачається із матеріалів справи і це не спростували, а підтвердили позивач, її представник та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, 30.06.2015 року ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці, оскільки купувала в м. Гуляйполе запчастини на бензокосу.

Отже, факт відсутності на робочому місці ОСОБА_1 не заперечує, водночас запевняє, що була відсутня на роботі в зв'язку з виробничою необхідністю і мала на це усний дозвіл завгоспа ОСОБА_4

Однак допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 спростувала твердження позивача, пояснила, що ніяких вказівок ОСОБА_1 щодо придбання запчастин та дозволу покинути робоче місце не давала.

Таким чином, твердження позивача щодо відсутності на робочому місці з причин виробничої необхідності до уваги судом не може братися.

06.07.2015 року, комісією КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» було складено акт про запізнення на роботу ОСОБА_1, двірника ( а.с.45), з яким ОСОБА_1 ознайомлено, від підпису акту та надання пояснень остання відмовилася (а.с.46). В той же день директором школи було внесено подання голові профспілкового комітету КЗ про отримання згоди на звільнення ОСОБА_1

Передбачені ст. ст. 148, 149 КзпП України строки і порядок застосування дисциплінарного стягнення відповідачем дотримані.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що накази відповідача про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани за порушення позивачем трудової дисципліни є законними. Крім того, враховуючи, що позовна вимога в частині скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення подана 08.10.2015 року, тобто після спливу тримісячного строку позовної давності, та, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено поважність причин пропущення вказаного строку, суд приходить до висновку про наявність підстав відмовити в задоволенні позову в цій частині позовних вимог, в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що засідання профспілкового комітету про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади двірника КЗ «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» проводилось без присутності останньої.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. № 9 зазначено, що встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Згідно з частиною дев'ятою ст. 43 Кодексу законів про працю України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Ухвалою від 20.10.2015 р. провадження по справі до надання відповіді виборного органу первинної профспілкової організації - зупинено. Надано строк для розгляду питання на профспілковому комітеті.

КП «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» надав всі необхідні докази для вирішення справи, а саме: протокол засідання профспілкового комітету від 23.10.2015 р.; листи -повідомлення за вих. № 21.10.2015р., вих. № 66 від 26.10.2015р.; акти про відсутність ОСОБА_1 на засіданні профкому від 23.10.2015року, від 29.10.2015року; протокол засідання профспілкового комітету від 29.10.2015року № 17, яким дано згоду на звільнення позивача по ст. 40 п.3 КЗпП України ( а.с.101-108), а тому звільнення позивача відбулося з дотриманням ст. 43 КЗпП України.

Суд вважає звільнення позивача законним, оскільки відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП працівник може бути звільнений з роботи за проступок на роботі, допущений після застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення або громадського впливу за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що було доведено в судовому засіданні наданими відповідачем письмовими доказами, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В зв'язку з допущеною технічною помилкою в наказі про звільнення його викладено в новій редакції де зазначено, що позивача звільнено по ст. 40 п.3 КЗпП України.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

На підставі наведеного, суд вважає ОСОБА_1 звільненою за наказом № 44-К/ТР від 06 липня 2015 року Комунального закладу «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради за п.3 ст. 40 КЗпП України з 06 липня 2015 року за порушення трудової дисципліни.

За сукупності наведених доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав відмовити в задоволенні позову в частині позовних щодо: скасування наказу від 02.07.2015 року № 68К/ТМ про накладення дисциплінарного стягнення - в зв'язку зі спливом позовної давності, в частині вимог про визнання звільнення незаконним та про поновлення на роботі - за недоведеністю.

Оскільки ці позовні вимоги не задоволені судом, тому, відповідно, і не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 212 -215, 218 ЦПК України, ст. ст. 40, 42, 43, 139,140, 147-149, 233, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. № 9, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Комунального закладу «Успенівська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради в особі директора школи ОСОБА_2 про скасування наказу від 02.07.2015 року № 68К/ТМ, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: С. М. Телегуз