АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № б/н Справа № 22ц-1920/09 Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С.Г. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Несен В.А., про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу квартири, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсним.

12 лютого 2009 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2009 року провадження по даній справі було закрито.

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2009 року.

13 березня 2009 року ОСОБА_3 надала клопотання про накладення арешту на спірне майно та заборону здійснювати дії.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до уточнених позовних вимоги ОСОБА_3 від 23 квітня 2010 року відповідачем, окрім ОСОБА_4 та ОСОБА_5, було зазначено ОСОБА_2

20 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року, посилаючись на те, що Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська 28 грудня 2011 року постановив ухвалу, якою задовольнив заяву ОСОБА_7 про відмову від позову.

У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Системний аналіз зазначеної норми закону передбачає, що суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або з забезпеченні позову взагалі.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (ч.6 ст.154 ЦПК України).

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що після постановлення 28 грудня 2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська ухвали про прийняття відмови позивача ОСОБА_3 від позову та закриття провадження по зазначеній цивільній справі відпала необхідність у подальшому забезпеченні позову, а тому заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.154,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу квартири, вжиті ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року, шляхом зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.