РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2825/15-ц

Номер провадження: 2/511/1047/15

17 листопада 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря Войнікової Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Курако Ксенія Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та просять суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 162.00 кв.м., житловою площею 86.00 кв.м. та господарчими спорудами: уборної, зазначеної на плані літерою - "Б", сараю - літ."В", погребу - літ."Г", гаражу - літ "Д". Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається із зазначених вище приміщень та господарських будівель і споруд. Вказана у позові 1/6 частина житлового будинку належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право власності виданного 27.04.2010 року виконкомом Лиманською селищної ради Роздільнянського району Одеської області згідно рішення №7/2010 -СР від 10.02.2010 року. Спадкоємцями за законом до майна померлої є позивач по справі ОСОБА_1, її чоловік, ОСОБА_2, малолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, мати померлої. Вони є спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_5. Інших спадкоємців першої черги за законом, та інших осіб, які б мали право на спадкування, не має. ОСОБА_5 за життя заповіту не залишила. Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надали, та пропустили строк звернення для прийняття спадщини. Згідно діючого законодавста його малолітній син ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся із заявою про отримання сином ОСОБА_2 спадщини після смерті матері до нотаріальної контори. 10 липня 2015 року позивач отримав відповідь нотаріальної контори про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо, так як відсутня державна реєстрація свідоцтва про право власності на нерухоме майно вказаного вище на ім'я ОСОБА_5 та в ньому мати записана як «ОСОБА_5» замість «ОСОБА_5». Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року встановлено факт, що свідоцтво про право власності на вищевказане нерухове майно належить ОСОБА_5 Відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на частину домоволодіння перешкоджає сину позивача ОСОБА_2 у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення його до суду за захистом невизнаних прав малолітньої дитини.

Позивач підтримав позов та просив його задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав заяву.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги визнала та зазначила, що ОСОБА_3 позов визнає повністю. Просила слухати справу у її відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. позов визнала, просила справу розглянути її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, дослідивши матеріали спадкової справи №12/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. 30 жовтня 1993 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1. Від шлюбу має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 7 від 05 грудня 2014 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. ОСОБА_5 належить на праві власності 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 162.00 кв.м., житловою площею 86.00 кв.м. та господарчими спорудами: уборної, зазначеної на плані літерою - "Б", сараю - літ."В", погребу- літ."Г", гаражу - літера "Д". Віщевказана частина житлового будинку належала ОСОБА_5 на підстві свідоцтва на право власності виданного 27.04.2010 року виконкомом Лиманською селищної ради Роздільнянського району Одеської області згідно рішення №7/2010 -СР від 10.02.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, про що 18 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис №766 ВДРАЦС РС по Роздільнянському району Роздільнянського МУЮ в Одеській області. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить 1/6 частина вказаного житлового будинку з господарчими спорудами. Спадкоємцями першої черги до майна померлого є позивач по справі ОСОБА_1, її чоловік, ОСОБА_2, малолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, мати померлої. Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надали, та пропустили строк звернення для прийняття спадщини. Згідно діючого законодавста малолітній син позивача ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся із заявою про отримання сином ОСОБА_2 спадщини після смерті матері до нотаріальної контори. 10 липня 2015 року позивач отримав відповідь нотаріальної контори про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо, так як відсутня державна реєстрація свідоцтва про право власності на нерухоме майно вказаного вище на ім.»я ОСОБА_5 та в ньому спадкодавець записана як «ОСОБА_5» замість «ОСОБА_5». Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року встановлено факт, що свідоцтво про право власності на вищевказане нерухове майно належить ОСОБА_5 За життя ОСОБА_5 не встигла зареєструвати право власності на 1/6 частини вказаного житлового будинку з господарчими спорудами.

Згідно з ч.4 статті 1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієсдатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частими другою-червертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що до своєї смерті ОСОБА_5 користувалася на законних підставах цим майном, ніхто не оспорював її права на частину домоволодіння і не оспорює на теперішній час.

Відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на частину домоволодіння перешкоджає сину позивача у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення позивача - батька до суду за захистом невизнаних прав дитини.

Позовні вимоги основані на законі, підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, та підлягають задоволенню у повному обсязі. При постановленні рішення суд враховує відсутність заперечень відповідача та третьої особи та визнання ними позову.

Керуючись ст..ст.10,11,209,212,214,215,217,218 ЦПК України, на підставі статей 328, 1216, 1218, 1220 - 1222, 1268 ЦК України, СУД,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку №102-А загальною площею 162.00 кв.м., житловою площею 86.00 кв.м. та господарчими спорудами: уборної, зазначеної на плані літерою - «Б», сараю -літ.»В», погребу- літ.»Г», гаражу - літера «Д»., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належав на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Ільяшук