Справа №442/6060/15-ц
Провадження №2/442/2132/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.
з участю секретаря - Антоненко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності.
Позов мотивує тим, що вона, ОСОБА_1, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.12.2014 року являється власником квартири №5 у житловому будинку №1 по вул. Малий Ринок у м.Дрогобичі. Підставою виникнення права власності є ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2014 року та мирова угода від 23.09.2014 року, укладена між сторонами по справі. Однак, незважаючи на наявну можливість розпоряджатися належним майном (продати чи подарувати), позбавлена можливості безпосередньо користуватись ним, оскільки по сьогоднішній день в даній квартирі продовжує бути зареєстрованим ОСОБА_2. Проживаючи в даній квартирі в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири в своїх розрахунках (квитанціях), вказують кількість мешканців та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які особа має сплатити службам за надання таких. Зважаючи на це, вона не бажає оплачувати комунальні послуги за відповідача, оскільки він не являється членом сімї, та заважає з виробленням субсидії. Крім того на даний час за квартирою накопичилась заборгованість за комунальні послуги (енергопостачання, газопостачання, водовідведення) на суму більше 20 000 гривень, та продовжує збільшуватись, а відповідач відмовляється у добровільному порядку здійснювати належну оплату, чим створює загрозу відключення квартири від забезпечення енергоносіями, водою та опаленням. У звязку з вищенаведеним вона змушена звернутись з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надіслала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та без фіксування технічними засобами, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був своєчасно повідомленим про час та місце судового засідання через оголошення в пресі. Керуючись п.9 ст.74 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань.
Як вбачається з копії витягу про реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31026656 від 16.12.2014 року, виданого Реєстраційною службою Дрогобицького МУЮ Львівської області, ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2, на праві приватної власності.
Підставою виникнення права власності є мирова угода, затверджена ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2014 року.
Зі змісту ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2014 року, яка набрала законної сили 03.10.2014 року, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено мирову угоду, відповідно до якої, ОСОБА_2 передає в рахунок боргу (згідно договору позики, укладеного 26.11.2912 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в інтересах сім»ї ОСОБА_3) ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3, яка зареєстрована за ним на праві власності (відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 05.03.1996 року). Позивач ОСОБА_1 набуває права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4, та зобов'язується продати таку з метою погашення боргу.
Як вбачається за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майно, а також може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, а тому власник житла має право на підставі вищевикладеного вимагати від колишнього власника усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, зняття останнього з реєстрації, при цьому втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника житла.
Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.
Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу, тобто з 16.12.2014р., будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1 не сплачує комунальні послуги за надання йому послуг електропостачання, газопостачання, водовідведення, тощо, та не дає можливості це зробити власнику вищевказаної квартири, тобто позивачу по справі, отже позбавляє можливості останній безперешкодно користуватися своїм майном та за своєю волею, на власний розсуд розпоряджатися ним, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, а відтак відповідач ОСОБА_2, на сьогоднішній день, не будучи власником вищевказаної квартири, перешкоджає виконанню позивачем умов мирової угоди, визнаної ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2014 року, хочаправо власності є непорушним і ніхто не може протиправно позбавити власника цього права чи обмежити його.
Крім того, позивачу ОСОБА_1, реєстрація відповідача ОСОБА_2 створює певні незручності, оскільки вона додатково повинна сплачувати за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), а тому суд дійшов до висновку про необхідність виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_5 та зняття останнього з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на це, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, зокрема.Відтак, задовольняючи позовні вимоги щодо виселення відповідача, слід вирішити питання про зняття його з реєстраційного обліку
Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Виселити ОСОБА_2, з квартири АДРЕСА_6, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, зі зняттям ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Грицай М.М.