АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Кулянда М.І., Перепелюк Л.М.

При секретарі : Чубрей І.І.

За участю : прокурорів - Шановської Ю.М., Романюка В.І., відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представників - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника виконкому Чернівецької міської ради - Осовської М.І., представника департаменту ЖКГ - Зимовець А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора м.Чернівці до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради, розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Прокурор м.Чернівці звернувся із позовною заявою до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради, розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності, посилаючись на наступне.

10.09.2012 року ОСОБА_2 працюючи на посаді радника Чернівецької міської ради, звернувся до секретаря Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив виділити йому нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 для відновлення під житло.

12.09.2012 року начальник відділу обліку, розподілу та приватизації житла Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради звернувся до Департаменту економіки міської ради з листом № 749/6 з проханням розглянути на черговому засіданні комісії питання щодо надання згоди на переведення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 під житло.

20.09.2012 року на засіданні комісії Департаменту економіки Чернівецької міської ради з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності

________________________________________________________________________________

№ 22ц-794/1504/15р. Головуючий у 1 інстанції: Літвінова О.Г.

Категорія : 2/5 Доповідач: Винту Ю.М.

територіальної громади м.Чернівці було погоджено питання щодо надання згоди Департаменту житлово- комунального господарства Чернівецької міської ради на переведення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 під житло.

В подальшому п.1 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №612/19 від 25.09.2012 року ОСОБА_2 передано нежитлові приміщення площею 64,70 кв.м. по АДРЕСА_1 для відновлення під житло, як черговику виконавчого комітету Першотравневої районної у місті Чернівці ради з 24.03.2010 року у загальній черзі за № 2165, який із сім'єю у складі 4 осіб мешкає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_5, яка належить його сім'ї на праві спільної сумісної власності.

20.02.2014 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради як орган приватизації видав розпорядження № 49692 на ім'я ОСОБА_1 та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я всіх членів родини ОСОБА_1.

13.03.2014 року ОСОБА_2 та члени його сім'ї зареєстрували право власності на квартиру АДРЕСА_1 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис № 4972998.

Звертаючись із позовом прокурор м.Чернівці виходив із того, що оскаржуваними рішеннями порушуються інтереси територіальної громади м.Чернівці та інтереси держави, у вигляді ігнорування встановленого державою порядку (правил) надання громадянам житлових та нежитлових приміщень, а також вимог ст. 24 Конституції України щодо рівності громадян перед законом. Прокурор м.Чернівці звернувся до суду як позивач, в зв'язку з виконанням ним функцій нагляду за додержанням вимог чинного законодавства Чернівецькою міською радою, яка в даному випадку порушила порядок надання громадянам нежитлових приміщень, а також права і законні інтереси територіальної громади м.Чернівці.

Просив визнати незаконним та скасувати п.1 та п.5 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про передачу нежитлових приміщень для відновлення під житло» № 612/19 від 25.09.2012 року яким передано ОСОБА_2 нежитлові приміщення площею 64,70 кв.м. по АДРЕСА_1 для відновлення під житло; відкрито на ОСОБА_2 особовий рахунок та знято з квартирного обліку виконавчого комітету Першотравневої у м.Чернівці ради. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецьуої міські ради № 49692 від 20.02.2014 року яким передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право спільної сумісної власності Департаменту житлово- комунального господарства Чернівецької міської ради НОМЕР_1 від 20.02.2014 року на квартиру АДРЕСА_2, виданого ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2015 року позов прокурора м.Чернівці задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.1 та п.5 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про передачу нежитлових приміщень для відновлення під житло» № 612/19 від 25.09.2012 року яким передано ОСОБА_2 нежитлові приміщення площею 64,70 кв.м. по АДРЕСА_1 для відновлення під житло; відкрито на ОСОБА_2 особовий рахунок та знято з квартирного обліку виконавчого комітету Першотравневої у м.Чернівці ради.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецьуої міської ради № 49692 від 20.02.2014 року яким передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право спільної сумісної власності Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради НОМЕР_1 від 20.02.2014 року на квартиру АДРЕСА_2, виданого ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Стягнуто з Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту житлово- комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову прокурора м.Чернівці. Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції, дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що прокурор м.Чернівці не мав підстав для звернення з позовом до суду, а представник прокуратури не мав відповідних повноважень для участі у розгляді цивільної справи. Оскільки не було громадян, бажаючих за свої кошти відновити нежилі приміщення, які отримали відповідачі, не було порушено прав інших осіб. Оскільки відповідачами не було порушено вимог діючого законодавства, прийнятим судовим рішенням вони були незаконно позбавлені власності, що є неприпустимим з огляду на практику Европейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2015 року скасувати та закрити провадження по справі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вважає, що спір між сторонами мав розглядатися в порядку визначеному КАС України.

В запереченні на апеляційні скарги прокурор м.Чернівці просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на дотримання судом всіх норм матеріального та процесуального права під час ухвалення рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Зібраними по справі доказами встановлено, що 10.09.2012 року ОСОБА_2 працюючи на посаді радника Чернівецької міської ради, звернувся до секретаря Чернівецької міської ради з заявою, в якій просив виділити йому нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 для відновлення під житло.

12.09.2012 року начальник відділу обліку, розподілу та приватизації житла Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради звернувся до Департаменту економіки міської ради з листом № 749/6 з проханням розглянути на черговому засіданні комісії питання щодо надання згоди на переведення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 під житло.

20.09.2012 року на засіданні комісії Департаменту економіки Чернівецької міської ради з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці було погоджено питання щодо надання згоди Департаменту житлово- комунального господарства Чернівецької міської ради на переведення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 під житло.

В подальшому п.1 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради Кебі 2/19 від 25.09.2012 року ОСОБА_2 передано нежитлові приміщення площею 64,70 кв.м. по АДРЕСА_1 для відновлення під житло, як черговику виконавчого комітету Першотравневої районної у місті Чернівці з 24.03.2010 року у загальній черзі за № 2165, який із сім'єю у складі 4 осіб мешкає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_5, яка належить його сім'ї на праві спільної сумісної власності.

20.02.2014 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради як орган приватизації видав розпорядження № 49692 на ім'я ОСОБА_1 та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я всіх членів родини ОСОБА_1.

13.03.2014року ОСОБА_2 та члени його сім'ї зареєстрували право власності на квартиру АДРЕСА_1 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис № 4972998.

З пояснень ОСОБА_10, наданих ним в судовому засіданні вбачається, що він працює на посаді заступника начальника управління Департаменту житлово-комунальною господарства Чернівецької міської ради. Правових механізмів передачі нежитлових приміщень під житлові немає. Однак на протязі тривалого часу, склалась саме така практика. Послатись на нормативно-правові норми, які б регулювали законність передачі ОСОБА_2 та членам його сім'ї нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 не може.

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальник судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК): про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК): про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 4 ЖК України житловий фонд утворюють жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначений).

До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торгівельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

У статті 30 Закону № 280/97-ВР визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до вимог ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з ст.4 Закону України « Про оренду державного та комунального майна», об'єктами оренди є нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, правоохоронних органів і органів доходів і зборів, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду.

Ст.9 П.4 цього Закону встановлено, що протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

В п.6 зазначено порядок проведення конкурсу визначається: Кабінетом Міністрів України - для об'єктів, що перебувають у державній власності; органами, визначеними Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об'єктів, що належать Автономній - Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності.

Аналогічні принципи зазначені в Положенні про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, затвердженого рішенням 18 сесії міської ради 6 скликання 29.12.2011 року № 364 (надалі Положення).

Відповідно до розділу 5 зазначеного вище Положення, постійно діюча комісія з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців, є дорадчим органом орендодавця та одночасно є конкурсною комісією на право оренди нерухомого майна.

Основними завданнями та функціями комісії є : розгляд пропозицій учасників конкурсу, визначення переможця конкурсу, складання протоколів засідання конкурсної комісії, розгляд пропозицій щодо оренди майна, в разі, коли передача може здійснюватись без застосування конкурсних засад.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 27.04.1995 року рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної Ради народних депутатів № 63/5 ОСОБА_1 видано ордер на однокімнатну квартиру площею 17,89 кв.м. по АДРЕСА_4 без зняття з квартирного обліку.

Розпорядженням органу приватизації від 23.04.2009 року № 48536 передано в спільну сумісну власність квартиру по АДРЕСА_4 ОСОБА_1, та членам ії сім'ї. ОСОБА_1 надлишків загальної площі немає.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 414/13 від 26.06.2012 року погоджено здійснені перепланування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 23,80 кв.м.

Згідно довідки відділу обліку та розподілу житла Першотравневої районної у місті Чернівці ради ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у складі сім'ї своєї дружини ОСОБА_1 з 24.03.2010 року в загальній черзі за № 2165.

10.09.2012 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до секретаря Чернівецької міської ради про передачу йому нежитлових приміщень загальною площею 63,9 кв.м. по АДРЕСА_1 для відновлення під житло.

В свою чергу Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради листом від 12.09.2012 року № 749/6 звернувся до Департаменту економіки з проханням розглянути на черговому засіданні комісії з виділення в оренду нерухомого майна, що належить територіальній громаді м.Чернівці питання щодо надання згоди на переведення нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 63,90 кв.м. під житло.

Згідно витягу із протоколу засідання комісії з виділення в оренду нерухомого майна, що належить територіальній громаді м.Чернівці, було надано згоду на переведення нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 63,90 кв.м. під житло.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.09.2012 року № 612/19 ОСОБА_2, черговику виконавчого комітету Першотравневої у місті Чернівці ради з 24.03.2010 року в загальній черзі № 2165, який зі своєю сім'єю із чотирьох осіб мешкає в однокімнатній квартирі житловою площею 17,8 кв.м. по АДРЕСА_4, яка належить його сім'ї на праві спільної сумісної власності, було надано нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 64,70 кв.м. для відновлення під житло.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.02.2013 року № 75/2 «Про поновлення приміщень на балансі житлового фонду», поновлено на балансі житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці приміщення площею 64,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, які відновлені за власний рахунок ОСОБА_2 , присвоєно цій квартирі №69 та відкрито на неї особовий рахунок ОСОБА_2

Розпорядженням органу приватизації від 20.02.2014 року № 49692 задоволено прохання ОСОБА_1 і передано їй та членам її сім'ї у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_3.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позов прокурор м.Чернівці підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення комісії з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці було прийнято з порушенням закону України «Про оренду державного та нерухомого майна» та Положення, оскільки відповідно до правових позицій зазначених нормативно-правових актів, нежитлові приміщення повинні передаватись в оренду на умовах конкурсу. До Переліку майна, яке може передаватись поза умовами конкурсу нежилі приміщення за адресою АДРЕСА_1 не входять. Окрім цього, зазначена комісія не наділена повноваженням надавати згоду на переведення нежитлового приміщення під житло.

Таким чином, комісія з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці діяла з перевищенням своїх повноважень, оскільки будь-яким нормативним актом, який регулює її діяльність не передбачено право комісії на надання згоди на переведення нежитлових приміщень в житлові.

При прийнятті рішення виконавчим комітетом Чернівецької міської ради від 25.09.2012 року № 612/19 про надання ОСОБА_2 нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 загальною площею 64,70 кв.м. для відновлення під житло, не було зазначено на підставі яких правових норм надаються нежитлові приміщення ОСОБА_2.(оренда, власність тощо).

Таким чином, виконавчий комітет Чернівецької міської ради безпідставно передав ОСОБА_2 нежитлові приміщення в безоплатне користування, не маючи для цього правових підстав. При цьому, в рішенні було вказано, що ОСОБА_2 та членам його сім'ї належить квартира по АДРЕСА_4 загальною площею 17,8 кв.м., не зважаючи на те, що тим самим Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради від 26.06.2012 року № 414/13 було прийнято рішення про погодження перепланування квартири сім'ї ОСОБА_2 із збільшенням нежитлової площі з 17,8 кв.м. на 23,8 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.02.2013 року № 75/2, було поновлено на балансі житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці приміщення загальною площею 64,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 та присвоєно їй №69. При цьому, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23.09.2013 року Чернівецькою міською радою зареєстровано право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за територіальною громадою м.Чернівці на підставі свідоцтва про право власності виданого 28.12.2011 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради.

Таким чином, поза увагою виконкому Чернівецької міської ради при прийнятті оскаржуваних рішень залишилось те, що всі звернення до органів місцевого самоврядування були від ОСОБА_2, а розпорядження органу приватизації було видане на ОСОБА_1

Окрім цього, ОСОБА_2 та членам його сім'ї житло було незаконно надано поза чергою, при відсутності будь-яких правових підстав для цього.

Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", суб'єктами приватизації є всі громадяни України, які мають право отримати безоплатно квартиру (будинок), яку вони займають. Передача житла у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир у приватизації житла, яке вони займають, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_11 щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (справа про безоплатну приватизацію житла) від 10 червня 2010 року №15-рп/2010 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-ХІІ (2482-12), згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим якщо : - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; - у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; - у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; - весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Поза увагою органу приватизації також залишилось те, що ОСОБА_1 та члени її сім'ї вже використали своє право на приватизацію, отримавши в спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_4.

Крім того, відповідно до ст.26 п.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» прийняття рішень щодо відчуження відповідно до Закону комунального майна вирішується виключно на пленарних засідання міської ради.

Таким чином, при винесені оскаржуваного рішення виконавчий комітет Чернівецької міської ради вийшов за межі своїх повноважень, оскільки виключно на сесії міської ради могло вирішуватись питання щодо відчуження (продажу, безкоштовної передачі) нежитлових приміщень по АДРЕСА_1

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність порушень прав інших громадян оскаржуваним рішенням Чернівецької міської ради, оскільки відповідачами не було надано суду першої та апеляційної інстанції належні та допустимі докази на підтвердження того, що Чернівецькою міською радою було запропоновано всім іншим особам, які також перебували на черзі на покращення житлових умов, пропозиції отримати під житло та привести за свій рахунок у відповідний стан спірні нежитлові приміщення.

Необґрунтованими також є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не врахування судом першої інстанції практики Європейського суду з прав людини, що призвело до необґрунтованого позбавлення відповідачів права власності на житло, оскільки оскаржувані рішення приймалися під час роботи відповідача ОСОБА_2 на посаді радника голови Чернівецької міської ради, що надавало йому можливість втручатися у роботу виконкому та департаменту житлово-комунально господарства Чернівецької міської ради.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про те, що справа мала розглядатися в порядку визначеному КАС України, оскільки прокурором м.Чернівці було заявлено вимогу про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право спільної власності на житло. За таких обставин судом першої інстанції було правильно визначено розгляд справи в порядку визначеному ЦПК України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК України, відповідачі не надали суду першої та апеляційної інстанції належні та допустимі докази на підтвердження законності отримання нежитлових приміщень для поліпшення своїх житлових умов.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом: