РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Профатило П.І.,

при секретарі - Дубановській А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є її сином, однак з 2000 року в квартирі не мешкає, особистих речей не зберігає. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 3-12).

З акту огляду квартири від 09.07.2015 року, наданого ЖБК «Маяк», вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2000 року по теперішній час та особистих речей не зберігає (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2000 року та особистих речей не зберігає, понад встановлений законом строк терміном в 1 рік, що підтверджується актом, не є власником квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також те, що вищезазначена квартира належить позивачу відповідно до правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10,58, 88, 209,212,213, 214,215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст.71, 72, 150ЖК України ст. 317, 319 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Донецької області П.І. Профатило