У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 2РХКР120020676 від 22 жовтня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 506,10 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис ОСОБА_2 у заяві.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаним договором у нього станом на 20 серпня 2014 року утоврилася заборгованість у розмірі 40 690,37 грн, яка складалася з наступного: 201,93 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2 808,06 грн - заборгованість зі сплати комісії за користуванням кредитом, 37 680,38 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Позивач зазначав, що судовим наказом Веселівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за зазначеним вище кредитним договором у розмірі 7 069,56 грн. Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 33 620,81 грн, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1681,04 грн - штраф (процентна складова).

На підставі наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 801,85 грн, а також судові витрати.

Заочним рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним вище кредитним договором набув чинності 30 липня 2008 року і, з урахуванням погодженого сторонами п'ятирічного строку позовної давності, він сплив 31 липня 2013 року, проте, з даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду лише у жовтні 2014 року.

Суди попередніх інстанцій також дійшли вірного висновку про те, що надходження коштів за даним кредитним договором у порядку погашення заборгованості у сумі 7 069,56 грн не є вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання ним боргу, а є наслідком примусового виконання органами ДВС судового наказу Веселівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2008 року, і тому не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності на підставі ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова