У Х В А Л А

3 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до житлово-будівельного кооперативу «Восток-36», третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю та за зустрічним позовом житлово-будівельного кооперативу «Восток-36» до ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_7, про розірвання договору найму квартири та виселення,

в с т а н о в и л а :

15 жовтня 2015 року ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 316, 317, 321, 386, 387, 391, 822 ЦК України, статті 9 ЖК України що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року, 21 травня і 22 жовтня 2014 року, 23 січня 2015 року, в яких, на їх думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас, заявники порушують питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на те, що вони вже звертались до Верховного Суду України із зазначеною заявою 14 серпня 2015 року, однак їх заяву ухвалою судді Верховного Суду України від 24 вересня 2015 року повернуто у зв'язку з невиконанням вимог ухвали щодо усунення недоліків поданої заяви.

При цьому зазначають, що ухвал Верховного Суду України вони не отримували.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження за вказаною заявою, уся кореспонденція, яка направлялась Верховним Судом України заявникам за зазначеною ними адресою, була повернута поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а відтак твердження заявників про неотримання ними ухвал Верховного Суду України є безпідставними.

Ураховуючи наведене, доводи заявників щодо причин пропуску строку для подання заяви про перегляд судових рішень не можна вважати поважними.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, та ОСОБА_6 заява про перегляд судових рішень подана після спливу тримісячного строку, передбаченого статтею 356 ЦПК України, з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав перегляду, встановлених статтею 355 ЦПК України; наведені доводи заявників про причини пропуску процесуального строку не є поважними, а тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частиною першою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд вищезазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін