УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області, про відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК ім. Ілліча») на рішення апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок трудового каліцтва та 649 грн 60 коп. - витрат на правову допомогу.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 27 вересня 2000 року він перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Позивач вказував, що через шкідливі та небезпечні умови праці під час роботи на ПАТ «ММК ім. Ілліча» отримав ушкодження здоров'я, що у подальшому призвело до отримання ним професійного захворювання.

ОСОБА_4 зазначав, що висновком МСЕК від 03 квітня 2014 року йому встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності.

Посилаючись на те, що у зв'язку отриманням трудового каліцтва, роботою в небезпечних умовах праці та пошкодженням здоров'я, він отримав психологічні страждання, які негативно випливають на його спосіб життя, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 липня 2015 року скасовано та позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_4 12 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 649 грн 60 коп. - у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ММК ім. Ілліча», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», глибину фізичних і моральних страждань позивача, дійшовши обґрунтованого висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди у визначеному судом розмірі як працівнику підприємства, який отримав професійне захворювання, що призвело до втрати 40% професійної працездатності; при цьому судом правильно зазначено, що наявність причинно-наслідкового зв'язку між отриманим професійним захворюванням позивача та діями відповідача підтверджується актом форми П-4 розслідування причин виникнення професійного захворювань, у якому наведені обставини, внаслідок яких виникло професійне захворювання та причини його виникнення, а саме: тривала робота в умовах комплексної дії фізичних та хімічних факторів, що також мало місце під час роботи на ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська