Справа № 457/966/15-ц
провадження №2/457/395/15
УХВАЛА

27 жовтня 2015 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання договору купівлі-продажу удаваним в частині, визнання покупцем, визнання права власності, зобовязання повернути майно. Одночасно, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якого просить: накласти арешт на будівлю пансіонату, розташовану на земельній ділянці площею 0,1034 га по вул. мазепи, 2А у м. Трускавець, що належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову мотивує тим, що до Трускавецького міського суду Львівської області подано вищезазначений позов. Згідно даного позову позивач просить визнати за ним право власності на спірне майно. Крім цього, позивач зазначає, що спірне майно неодноразово відчужувалось.

Вищезазначені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва від 13.04.2010 року, копією договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва від 07.06.2011 року. Належність спірного майна відповідачу ОСОБА_4 підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, сформованого 24.12.2012 року комунальним підприємством Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.

Також, позивач в заяві про забезпечення позову вказує, що реалізація спірного рухомого майна до винесення рішення по справі спричинить ще більше порушення прав та законних інтересів, як позивача по справі, а також прав і інтересів інших осіб у разі набуття ними права власності на таке майно, а тому просить задоволити заяву про забезпечення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, заяву про забезпечення позовних вимог, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Виходячи із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується зокрема шляхом накладення арешту на майно що належить відповідачеві п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення - позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

З наведеної норми вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Крім того, виходячи з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить заяву задоволити для упередження подальших відчужень спірного майна, оскільки відсутність вжитих заходів по забезпеченню даного позову створить передумови для подальшого відчуження.

У поданій заяві позивач навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно що належить відповідачеві, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза уникнення від обов'язку виконання рішення суду у випадку задоволення вимог позову.

З урахуванням викладеного, а також того, що вжиття заходів забезпечення позову не перешкоджатимуть господарській діяльності пансіонату, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю пансіонату, розташовану на земельній ділянці площею 0,1034 га по вул. Мазепи, 2А у м. Трускавці.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будівлю пансіонату, розташовану на земельній ділянці площею 0,1034 га по вул. Мазепи, 2А у м. Трускавець, що належить ОСОБА_4 (проживаючій: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Позивач ОСОБА_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2).

Копію ухвали суду направити відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали після її виконання направити сторонам.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_5