АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Ухвала

іменем України

23 листопада 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді - Малінської С.М.,

суддів - Бровченка І.О., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря : Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою в.о. прокурора міста Харкова на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року по справі за позовом прокурора міста Харкова до Харківської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та правочинів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року прокурор м. Харкова звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати п.п.12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 Визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,3269 га - НОМЕР_1, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 та передати Харківській міській раді вказану земельну ділянку, про що скласти акт прийому-передачі.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року у відкритті провадження у справі за вищевказаним позовом відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі в.о. прокурора міста Харкова, посилаюсь на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження за цивільним позовом Прокурора м. Харкова, суддя суду першої інстанції посилався на те, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Проте, судова колегія не погоджується з такими висновками, з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор м. Харкова звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_2, в якому просив визнати незаконним та скасувати п.п.12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 Визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,3269 га - НОМЕР_1, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 ат передати Харківській міській раді вказану земельну ділянку, про що скласти акт прийому-передачі.

Відповідно до п. З постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по- перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, шо виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друте, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства (п. 7 Постанови).

Згідно з вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

З урахуванням викладеного, прокурором міста у відповідності до вимог чинного законодавства вірно пред'явлено позов у порядку цивільного судочинства, оскільки в порядку цивільного судочинства розглядаються спори, пов'язані із земельними відносинами, приватно - правового характеру, в яких хоча б однією стороною є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначені положення уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 06 листопада 2015 року було задоволено клопотання в.о. прокурора м. Харкова та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі апеляційним судом, з Прокуратури м. Харкова підлягає стягненню судовий збір відповідно до п.1.9.1 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 1218 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора міста Харкова задовольнити частково.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року скасувати.

Питання щодо відкриття провадження по справі за позовом прокурора міста Харкова до Харківської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та правочинів направити до того ж суду першої інстанції.

Стягнути з Прокуратури м. Харкова судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1218 грн. в дохід держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді