Справа № 481/1752/15-ц
Провадж.№ 6/481/26/2015
У Х В А Л А

іменем УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Уманської О.В.,

при секретарі: Кузьміній Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області подання державного виконавця відділу ДВС Новобузького РУЮ Миколаївської області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника,-

Встановив:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла та володіння боржника ОСОБА_2, а саме до житлового будинку №9 розташованого по вул. Червоних партизан в м.Новий Буг, Миколаївської області для виконання рішення суду в частині вселення ОСОБА_3 до житлового будинку №9 розташованого по вул. Червоних партизан в м.Новий Буг, Миколаївської області

Представник ВДВС Новобузького РУЮ в Миколаївській області до суду не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся телефонограмою. Суд вважає за можливе розглянути подання без державного виконавця, за наявними в матеріалах справи документами, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.376 ЦПК України дане подання має розглядатися судом негайно.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання рішення про вселення проводиться відповідно до положень ст. 79 ЗУ «Про виконавче провадження». Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час вселення, не є перешкодою для виконання рішення про вселення.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. При цьому вселення здійснюється у присутності понятих із залученням працівників органів внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу ДВС Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-436/2011, виданого 28.05.2012 року Новобузьким районним судом Миколаївської області на підставі рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення від 08.08.2011 року, яким вирішено вселити ОСОБА_3 до житлового будинку №9 розташованого по вул. Червоних партизан в м.Новий Буг, Миколаївської області.

Виконавче провадження відновлене постановою від 03.07.2015 року головного держаного виконавця ОСОБА_1 керуючись ч.2 ст.51, ст..79. ЗУ «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення боржника про проведення виконавчих дій призначених на 29.07.2015 року (під час проведення яких складено акт державного виконавця від 29.07.2015 року) та докази направлення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Також згідно акту державного виконавця, складеного 29.07.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа№2-436/2011 від 28.05.2012 року про вселення ОСОБА_3 до житлового будинку №9 розташованого по вул. Червоних партизан в м.Новий Буг, Миколаївської області державним виконавцем зазначено, що боржник ОСОБА_2 на момент проведення виконавчих дій за адресою вселення відсутній. Двері (калітка) не відкривались. Від стягувача надійшло усне клопотання про проведення примусового вселення за рахунок стягувача, яке державним виконавцем було відхилено. (а.с.5). Однак, в самому акті жодним чином не обґрунтовано, чому ж державний виконавець відхилив клопотання ОСОБА_3

Окрім того, зазначені виконавчі дії в порушення ч.4. ст.79 ЗУ «Про виконавче провадження» проводилися в присутності понятих, але без залучення працівника міліції.

В подальшому державним виконавцем боржнику направлялися повідомлення про проведення виконавчих дій, які було призначено на 26.08.2015 року та 28.09.2015 року, але вихід державним виконавцем на місце вчинення виконавчих дій, а саме до житлового будинку №9 розташованого по вул. Червоних партизан в м.Новий Буг, Миколаївської області не проводився та будь які інші дії (як накладення штрафу тощо) спрямовані на виконання рішення не вчинялися (а.с.3,4). Жодним чином, а ні в самому поданні, а ні із долучених до справи матеріалів, не вбачається, яким же саме чином ОСОБА_2О перешкоджає проведенню вчинення виконавчих дій, якщо такі дії ( окрім направлення поштової кореспонденції) не вчинялись.

Оскільки дії державного виконавця при виконанні рішення про вселення чітко регламентовані ст. 79 ЗУ «Про виконавче провадження», положення якої не були в повному обсязі виконані та використані державним виконавцем, а характер та зміст рішення суду про вселення особи, саме по собі передбачає та зумовлює необхідність проникнення до житла і тому примусове виконання рішення суду про вселення не потребує додаткового звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла в порядку ст.376 ЦПК України.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходе висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Новобузького РУЮ Миколаївської області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст.ст.208, 210, 293, 376 ст. ЦПК України суд, -

Ухвалив:

В задоволенні поданнядержавного виконавця відділу ДВС Новобузького РУЮ Миколаївської області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області на протязі пяти днів з моменту її оголошення.

Суддя