Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/169/15-ц

04 березня 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Остапишин І.Р.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка стаціонарно навчається на факультеті іноземних мов Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які народились у них за час перебування в шлюбі. Спільне життя не склалось і в листопаді минулого року вони із ОСОБА_2 розлучились. Питання про стягненя аліментів на утримання неповнолітніх дітей було вирішено ще у 2008 році, оскільки в добровільному порядку відповідач не дбав про їх матеріальне забезпечення. В серпні 2013 року дочка ОСОБА_5 досягла повноліття. На даний час вона є студенткою другого курсу факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (форма навчання - денна платна). Навчаючись стаціонарно, дочка не має змоги працювати та заробляти гроші на своє утримання, а вона самостійно також не здатна надавати їй матеріальну допомогу в необхідному розмірі, оскільки оплата за навчання, витрати на проїзд, харчування, одяг, тощо є досить значними. Вважає, що відповідач, який є здоровою працездатною особою, може фінансово підтримувати дочку. Оскільки офіційно ОСОБА_2 не працевлаштований, його дохід є нерегулярним (однак досить високим), просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі - по 610гривень щомісячно. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що в даний час він має нову сім'ю. Дружина - ОСОБА_7 - перебуває зараз в стані вагітності, а тому не працює. Окрім того, у них спільна дочка ОСОБА_8, яка народилась до офіційної реєстрації шлюбу - в серпні 2011 р. До того ж він надає фінансову допомогу матері - ОСОБА_9, яка є інвалідом ІІ групи. Просив також врахувати, що на разі ніде не працює, а тому стягнення аліментів в сумі, яку просить позивачка, негативно відзначиться на матеріальному становищі його та його сім'ї.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є дочкою відповідача, стаціонарно навчається на другому курсі факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (форма навчання - денна платна) (а.с.2, 4).

Навчання проводиться за рахунок коштів ОСОБА_1

Самостійного заробітку ОСОБА_3 не має, відповідач на даний час матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці ОСОБА_5, яка продовжує навчання.

Оскільки ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, отримує нерегулярний дохід, то є обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Водночас при визначенні розміру аліментів суд враховує, що 27 лютого 2015 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 Остання перебуває в стані вагітності, тому на даний час не працює. В сім'ї також проживає неповнолітня дочка дружини - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Доказів на підтвердження того, що він є батьком дівчинки, ОСОБА_2 суду не представив. В свідоцтві про народження ОСОБА_11 відомості про батька відсутні (а.с.19).

Також суд бере до уваги те, що з відповідача продовжують стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Матір відповідача - ОСОБА_9 - дійсно є інвалідом ІІ групи по зору, однак не знаходиться на повному утриманні ОСОБА_2 В судовому засіданні встановлено, що вона має власний дохід - отримує пенсію по інвалідності.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

На підставі ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Івано-Франківськ в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочати з 04 лютого 2015 року та проводити до припинення навчання в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не довше, як до досягнення ОСОБА_3 23 років.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн.60 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий