Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2086/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Бак М.Д.,

при секретарі судового засідання - Дорда Д.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, з участю органів, залучених до участі у справі для подання висновків на виконання своїх повноважень - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, комунального підприємства "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації", Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі про встановлення факту родинних відносин, визнання прав та обов"язків забудовника житлового будинку, визнання права на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про встановлення факту родинних відносин, визнання прав та обов"язків забудовника житлового будинку, визнання права на земельну ділянку. Зокрема, позивач просить встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року в с. Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області є її, позивача, рідною сестрою; визнати за нею, позивачем, права та обовязки забудовника житлового будинку загальною корисною площею 193,3 кв.м., в тому числі житловою площею 36,6 кв.м., розташованого в с.Чорнотисів, вул.Шевченка № 1 Виноградівського району Закарпатської області, з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності; визнати за нею, позивачем, право на земельну ділянку площею 0,57 га, що знаходиться в с.Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області, контур 186, яка відповідно до запису погосподарської книги № 7, особовий рахунок 0367-1 рахується за ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року.

Під час розгляду справи до участі у справі залучено органи державної влади для подання висновків на виконання своїх повноважень, а саме: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, комунальне підприємство "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації", Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 26.12.2014 року померла її рідна сестра ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку в с.Чорнотисів, вул.Шевченка, 1 Виноградівського району, на який відсутні правовстановлюючі документи, та земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства.

Після смерті сестри вона, позивач, прийняла спадщину, оскільки на протязі шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подала до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини. Відповідачем у справі є орган територіальної громади, на території якого відкрилась спадщина - Чорнотисівська сільська рада Виноградівського району, так як інших спадкоємців немає.

Її, позивача, та сестри батьки померли давно. У сестри була одна донька - ОСОБА_5, яка померла ще раніше - 23.06.2014 року, що підтверджується довідкою відділу РАЦС Реєстраційної служби ОСОБА_3 РУЮ № 1084/07.04-35 від 20.04.2015 року. Сестра не мала дітей, а її чоловік - ОСОБА_6 помер 22.05.1996 року. Заповітом, посвідченим 23.02.1999 року секретарем виконавчого комітету Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району сестра ОСОБА_4 все своє майно заповіла своїй доньці ОСОБА_7. Однак, остання не прийняла спадщину згідно заповіту, оскільки померла раніше своєї матері.

Згідно довідки КП "ОСОБА_3 районне БТІ" № 168/15 від 21.03.2015 року житловий будинок в с.Чорнотисів по вул.Шевченка, 1 Виноградівського району будівництвом завершений. Згідно довідки Чорнотисівської сільської ради № 183 від 09.02.2015 року даний житловий будинок з надвірними будівлями рахується за ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року.

Згідно довідки ОСОБА_3 РБТІ № 243 від 20.01.2005 року вище вказаний житловий будинок в с.Чорнотисів по вул.Шевченка, 1 зареєстрований за громадянкою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_3 РДА 05.06.2001 року за реєстром № 276 від 06.06.2001 року. Цей житловий будинок був раніше зареєстрований за ОСОБА_8 (в свідоцтві імя помилково зазначено «Елла») на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого 31.10.2000 року ОСОБА_3 РДА на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 586 від 31.10.2000 року.

Даний житловий будинок був зруйнований паводком, що підтверджується копією довідки Чорнотисівської сільської ради № 4133 від 14.05.2001 року і актом обстеження зруйнованого будинковолодіння № 1-223, та в подальшому відбудований ОСОБА_8 заново, що стверджується копією будівельного паспорту на імя ОСОБА_8, яка отримала новий правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право власності на будинок, виданий ОСОБА_3 РДА 05.06.2001 року за реєстром № 276 від 06.06.2001 року.

Як свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 31.10.2000 року, так і свідоцтво про право власності на жилий будинок від 05.06.2001 року є втраченими і, очевидно, згоріли в результаті пожежі, внаслідок якої згоріла і її, позивача, племінниця ОСОБА_5, що підтверджується копією довідки про причину смерті від 20.06.2014 року.

Згідно відповіді ОСОБА_3 РДА № 03-24/1125 від 14.04.2015 року на адвокатський запит було повідомлено, що отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно може лише його власник, спадкоємці не можуть отримати ці документи і в такому разі необхідно звертатися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Нею, позивачем, було подано оголошення в газету "Новини Виноградівщини" про недійсність свідоцтва про право власності на жилий будинок від 31.10.2000 року.

Згідно виготовленого технічного паспорта вищевказаний житловий будинок побудований у 2001 році.

З даними документами вона, позивач, звернулася до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але листом № 89/02-14 від 23.03.2015 року її було повідомлено, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з надвірними будівлями за № 1, по вул.Шевченка в с.Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області, належний ОСОБА_4, померлій 26.12.2014 року, свідоцтво про право на спадщину за законом видати немає можливості, у звязку з цим їй необхідно звернутися до суду про визнання права власності на майно. З огляду на наведене, вона, позивач, вимушена звернутися до суду з позовом про визнання прав та обовязків забудовника.

Крім того, згідно рішення Чорнотисівської сільської ради 13-ої сесії 21-го скликання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було виділено земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства розміром по 0,25 га кожній, а після смерті племінниці земельна ділянка згідно погосподарської книги була переписана на її, позивача, сестру, яка померла пізніше. Правовстановлюючий документ на земельну ділянку не оформлено.

Згідно довідки Чорнотисівської сільської ради № 477 від 07.05.2015 року відповідно до запису погосподарської книги № 7, особовий рахунок 0367-1 за померлою ОСОБА_4 в Чорнотисів, вул.Шевченка, 1 рахується земельна ділянка розміром 0,65 га, в тому числі 0,08 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,57 га для ведення особистого селянського господарства.

У зв"язку з цим, вона, позивач, також просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 0,57 га, що знаходиться в с.Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області, контур 186, яка відповідно до запису погосподарської книги № 7, рахується за ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року, так як на дану земельну ділянку спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючий документ.

Крім того, змушена просити суд встановити той факт, що ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року, є її, позивача, рідною сестрою, так як згідно свідоцтва про смерть її прізвище, ім"я та по батькові є ОСОБА_4, а згідно її, позивача, паспорта вона - ОСОБА_1, хоча в її свідоцтві про народження по батькові - ОСОБА_9.

За таких обставин, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на завершений будівництвом житловий будинок позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею прав та обовязків забудовника на житловий будинок в с.Чорнотисів, вул.Шевченка, 1 Виноградівського району та земельну ділянку площею 0,50 га для особистого селянського господарства.

Позивач в судовому засіданні підтримала викладене у позовній заяві та просить позов задовольнити. Пояснення по суті позовних вимог надавав в судовому засіданні представник позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. В частині правового режиму спірного будинку зазначив, що викладене у позовній заяві щодо існування правовстановлюючого документа на будинок, не підтверджено доказами, тому за позивачем повинні бути визнані права та обов"язки забудовника. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає позовні вимоги безпідставними, та пояснив, що з огляду на викладені у позовній заяві обставини, записи у погосподарській книзі, те, що будинок будівництвом завершений, вважає, що позивачеві слід звернутися до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, а не прав та обов"язків забудовника. В частині визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку вказав, що спірна земельна ділянка не виділялася у власність, а була виділена у користування, тому не може бути успадкована. На даний час ця земельна ділянка є власністю територіальної громади с. Чорнотисів.

Представник Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Закарпатської області у судовому засіданні пояснив, що у разі, якщо у спадкодавця були правовстановлюючі документи на земельну ділянку чи рішення сільської ради про передачу земельної ділянки у власність згідно законодавства, яке діяло у 90-их роках, то перешкод у визнанні права власності на земельну ділянку в порядку спадкування немає. Проте, відомості про те, чи є на спірну земельну ділянку правовстановлюючі документи, відсутні. На даний час відповідна земельна ділянка перебуває у комунальній власності. З огляду на те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, така у приватну власність не передавалася, то може бути передана позивачеві у загальному порядку, передбаченому Земельним кодексом України, право власності на неї не може переходити у порядку спадкування.

Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в судовому засіданні надав пояснення щодо порядку оформлення дозвільних документів на збудований об"єкт нерухомого майна, зазначивши, що у дозвільних документах, виданих ОСОБА_4 немає усіх необхідних реквізитів, проте це упущення у роботі тих органів, які їх видавали, та ці недоліки не ставлять під сумнів законність будівництва. Зазначив, що згідно законодавства, яке діяло станом на час відбудови будинку, будинок має статус незавершеного будівництвом до введення в експлуатацію, відповідні акти затверджувалися органами місцевого самоврядування, та оформлення права власності у передбаченому законом порядку.

Представник комунального підприємства "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації" в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду даний орган повідомлявся у встановленому законом порядку, відомості про причини неявки до суду не поступали. Також в судове засідання 13.11.2015 року не з"явилися представник відповідача та представники Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі.

Суд з врахуванням думки осіб, які беруть участь у справі, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника комунального підприємства "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації" та ухвалити рішення суду у відсутності осіб, які беруть участь у справі, які не з"явилися в судове засідання 13.11.2015 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представників Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області. У позивача було дошлюбне прізвище Шароші. У свідоцтві про народження вона вказана як ОСОБА_10.

Її рідною сестрою була ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - Шароші) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області. У свідоцтві про одруження по батькові сестри позивача вказано "Іванівна".

ОСОБА_4 з 08 липня 1955 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, який помер 18 лютого 1986 року. У шлюбі, а саме 27 січня 1956 року, у подружжя народилася донька ОСОБА_12, яка у зв"язку з реєстрацією шлюбу 24 лютого 1990 року із ОСОБА_6 змінила прізвище на "Соляник". 19 червня 2014 року ОСОБА_5 померла, причиною смерті згідно довідки про причину смерті (а.с. 14) є гостре отруєння оксидом вуглецю. ОСОБА_6 помер 22 травня 1996 року.

26 грудня 2014 року ОСОБА_4 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя, а саме 23 лютого 1999 року ОСОБА_4 - мешканка с. Чорнотисів, вул. Шевченка, 2, Виноградівського району, склала заповіт, яким все майно, яке буде належати їй на день смерті і на яке вона за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією заповіту ОСОБА_4 від 23.02.1990 року (а.с. 17, 87).

У відповідності до довідки від 02 січня 2015 року № 01, виданої виконкомом Чорнотисівської сільської ради (а.с. 18), ОСОБА_4 на день смерті являлася пенсіонеркою, проживала одна. Відповідно до довідки від 09 лютого 2015 року № 185 виконкому Чорнотисівської сільської ради (а.с. 76) померла ОСОБА_4 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 31 жовтня 2000 року, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації № 586 від 31 жовтня 2000 року жилий будинок в цілому, розташований в с. Чорнотисів по вул. Шевченка, 1 належить на праві особистої власності ОСОБА_13.

Рішенням двадцять третьої сесії двадцять третього скликання Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 05 травня 2001 року № 29 "Про надання дозволу на відбудову власного житлового будинку, зруйнованого внаслідок паводку 6 березня 2001 року" вирішено надати такий дозвіл на відбудову індивідуального житлового будинку в с. Чорнотисів по вул. Шевченка, 1 гр. ОСОБА_4 (а.с. 35-38).

Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника ОСОБА_4 в с. Чорнотисів, вул. Шевченка, 1 - перебудова зруйнованого паводком індивідуального житлового будинку, складеного 29 травня 2001 року, ОСОБА_4 головним архітектором району було надано дозвіл на право виконання відповідних будівельних робіт, дата початку будівельних робіт - 2001 рік. (а.с. 33, 34)

У відповідності до довідки від 21 березня 2015 року № 168/15, виданої КП "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації" житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чорнотисів Виноградівського району по вулиці Шевченка № 1 будівництвом завершений, загальна корисна площа 193,3 кв.м., в тому числі житлова 36,6 кв.м. Згідно довідки Чорнотисівської сільської ради від 09.02.2015 року № 183 даний житловий будинок рахується за ОСОБА_4, яка померла 26.12.2014 року (а.с. 25).

У відповідності до технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 26-30) літню кухню та сарай побудовано у 1955 році, житловий будинок має рік побудови - 2001.

Згідно записів у обліковій картці об"єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки по вул. Шевченка, 1 в с. Чорнотисів, власником житлового будинку є ОСОБА_4 (а.с. 152, 153).

Рішенням XIII сесії XXI скликання Чорнотисівської сільської ради народних депутатів Виноградівського району від 19 січня 1993 року "Про виділення земельних ділянок громадянам під розширення підсобного господарства" вирішено виділити земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства таким громадянам: ОСОБА_5, вул. Шевченка, 2 - 0,25 га, ОСОБА_14, вул. Шевченка, 2 - 0,25 га. (а.с. 41)

Згідно відповіді Чорнотисівської сільської ради вих. № 501 від 06.08.2015 року на запит представника позивача земельні ділянки по 0,25га Чорнотисівською сільською радою були надані у тимчасове користування та рахувалися за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживали ІНФОРМАЦІЯ_5, ці земельні ділянки є власністю Чорнотисівської сільської ради (а.с. 146, 147). У відповідності до відповіді Чорнотисівської сільської ради від 02.11.2015 року документи, які посвідчують право власності на ці земельні ділянки, гр-ам ОСОБА_12 та ОСОБА_4 Чорнотисівською сільською радою не видавалися.

23 березня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу про прийняття спадщини за законом після смерті сестри ОСОБА_4 (а.с. 65).

09 липня 2015 року на підставі поданої заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 2015 року (а.с. 88) позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,0766 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою - с. Чорнотисів, вул. Шевченка, 1 (а.с. 120). 09 липня 2015 року за позивачем зареєстровано право власності на дану земельну ділянку, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 150).

30 липня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,57 га в с. Чорнотисів Виноградівського району (а.с. 123).

Листом приватного нотаріуса від 30 липня 2015 року вих. № 246/02-14 (а.с. 126) позивачеві було повідомлено про те, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину видати немає можливості.

Також листом приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу від 23 березня 2015 року вих. № 89/02-14 позивачеві було повідомлено, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з надвірними будівлями за № 1 по вул. Шевченка в с. Чорнотисів Виноградівського району, належний ОСОБА_4, померлій 26 грудня 2014 року, свідоцтво про право на спадщину за законом видати немає можливості, у зв"язку з цим рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на це нерухоме майно (а.с. 24) .

На запит адвоката - представника позивача ОСОБА_3 районною державною адміністрацією було повідомлено адресата листом від 14.04.2015 року про те, що отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно може лише його власник, спадкоємці не можуть їх отримати, в такому разі необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Наведені вище обставини стверджуються поясненнями представників сторін, представників органів, залучених до участі у справі, та дослідженими судом наведеними вище письмовими доказами, іншими письмовими доказами, в тому числі копіями матеріалів спадкової справи № 16/2015 за померлою 26 грудня 2014 року ОСОБА_4 (а.с. 62-126), матеріалами оглянутої судом інвентарної справи за адресою с. Чорнотисів, вул. Шевченка, 1, ОСОБА_13, інвентаризаційний № 125682, та ці обставини сторони в судовому засіданні не оспорювали.

Також в обгрунтування позовних вимог позивачем вказано у позовній заяві про те, що відповідно до довідки ОСОБА_3 РБТІ № 243 від 20.01.2005 року спірний житловий будинок в с.Чорнотисів по вул.Шевченка, 1 зареєстрований за громадянкою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_3 РДА 05.06.2001 року за реєстром № 276 від 06.06.2001 року (а.с. 31) та що на даний час це свідоцтво є втраченим.

Зсилаючись на відповідну обставину в обгрунтування позовних вимог в судовому засіданні представник позивача заперечив дану обставину, зіславшись на те, що ним з"ясовувалося питання наявності такого свідоцтва та реєстрації у БТІ, проте докази не здобуто. В тому числі в усному порядку повідомив суду, що при зверненні до ОСОБА_3 БТІ йому було повідомлено про те, що реєстрові книги за 2001 рік не збереглися, письмові докази даної обставини суду не надано. Також вказав, що згідно відповіді архівного відділу ОСОБА_3 районної державної адміністрації на його, представника, запит в розпорядженнях ОСОБА_3 РДА за січень-червень 2001 року відсутні відомості щодо визнання права власності на житловий будинок в с. Чорнотисів, вул. Шевченка, 1 за ОСОБА_8 (а.с. 166). Проте, дана відповідь не є належним доказом, оскільки спадкодавець є ОСОБА_4, крім того, попереднє свідоцтво про право власності на даний житловий будинок було видано ОСОБА_3 районною державною адміністрацією 31 жовтня 2000 про належність будинку на праві власності ОСОБА_13.

Суд констатує, що між сторонами виникли відносини спадкування, які врегульовані нормами діючого Цивільного кодексу України. Питання правового режиму спірного майна - нормативно-правовими актами, які діяли на час виникнення у спадкодавця права на майно.

Питання місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, у ЦК України врегульовані наступним чином.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин із померлою сестрою, визнати права та обов"язки забудовника житлового будинку та визнати право на земельну ділянку в порядку спадкування.

У статті 256 ЦПК України передбачено, які справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом. Юридичне значення фактів визначається тим, що від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до положень ст.ст. 258, 259 ЦПК України заявник у заяві та суд у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні вказати, з якою метою встановлюється даний факт.

Необхідність встановлення факту родинних відносин між позивачем та її покійною сестрою у позовній заяві мотивовано тим, що є розбіжності в написанні по батькові сестри у свідоцтві про смерть та у написанні її, позивача, по батькові у паспорті, відповідно "Янівна" та "Іванівна". Тобто, мету встановлення факту не сформульовано.

При розгляді справи встановлено, що по батькові сестри позивача у одних документах вказувалося "Янівна", у інших - "Іванівна". Така розбіжність у написанні по батькові не має юридичних наслідків, зокрема, у відносинах спадкування, оскільки частково позивач вже реалізувала своє право на спадкування після смерті сестри та отримала правовстановлюючий документ. Відтак, встановлення факту родинних відносин не пов"язане із настанням певних юридичних наслідків для позивача як для спадкоємця померлої сестри, тому факт родинних відносин встановленню не підлягає.

Вирішуючи позов в частині позовної вимог про визнання прав та обов"язків забудовника житлового будинку суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України та положень Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (з наступними змінами) право власності на новозбудоване нерухоме майно виникає в особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зсилається на те, що житловий будинок, з приводу якого виник спір належав спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право власності від 31.10.2000 року та 05.06.2001 року (після відбудови), та право власності було зареєстровано у встановленому порядку, проте свідоцтва втрачені.

Водночас, позивач просить визнати за нею права та обов"язки забудовника даного житлового будинку з тих підстав, що, оскільки правовстановлюючий документ відсутній, то немає підстав стверджувати про виникнення права власності на відбудований спадкодавцем житловий будинок, житловий будинок має статус незавершеного будівництва та до складу спадщини входять лише права та обов"язки забудовника.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд в попередньому судовому засіданні та до початку розгляду спору по суті роз"яснював позивачеві та його представникові право змінити підставу та предмет позову, зокрема, у разі існування документів, що підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок пред"являти вимогу про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а не про визнання прав та обов"язків забудовника, проте сторона позивача таким правом не скористалася. Заперечуючи проти заперечень представника відповідача проти позову в цій частині представник позивача зазначав, що суд повинен з"ясувати обставини справи та з огляду на те, що немає доказів того, що свідоцтво про право власності на відбудований будинок видавалося, ухвалити рішення про визнання прав та обов"язків забудовника.

Враховуючи викладене, підстави, з яких пред"явлено позов в частині визнання прав та обов"язків забудовника, а також те, що суду не надано позивачем належні і допустимі докази щодо правового режиму спірного майна - житлового будинку, а доказування не може грунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання прав та обов"язків забудовника.

Вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права на земельну ділянку, суд виходив з наступного.

Питанню спадкування права на земельну ділянку присвячена ст. 1225 ЦК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що спадкодавцеві ОСОБА_4 та її дочці ОСОБА_5 було виділено земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства по 0,25 га кожній, а після смерті ОСОБА_5 земельна ділянка була переписана на ОСОБА_4 та рахується за нею згідно запису у погосподарській книзі, правовстановлюючий документ на земельну ділянку не оформлено.

В якості доказів даних обставин додано копію рішення XIII сесії XXI скликання Чорнотисівської сільської ради народних депутатів Виноградівського району від 19 січня 1993 року "Про виділення земельних ділянок громадянам під розширення підсобного господарства" (а.с. 41) та довідку Чорнотисівської сільської ради від 07 травня 2015 року № 477 (а.с. 42).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 122, ст. 123 ЗК України (у редакції, яка діяла станом на час прийняття рішення про виділення земельних ділянок) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Представник відповідача заперечив позов у цій частині з тих підстав, що у спадкодавця ОСОБА_4 не виникло право власності на земельну ділянку, з приводу спадкування права на яку подано позов, а тому ця земельна ділянка не може бути успадкована. Крім того, земельна ділянка площею 0,57 га, про спадкування якої вказано у позові, не існує, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділялися земельні ділянки по 0,25 га, що разом становить 0,50 га. На підтвердження заперечень суду надано згадані вище письмові докази щодо того, що відповідна земельна ділянка на даний час є власністю територіальної громади.

З огляду на те, що згідно положень закону до спадкоємців переходить право власності на земельну ділянку, суду не надано докази на підтвердження виникнення у спадкодавця права власності на спірну земельну ділянку, заперечення представника відповідача позивачем та його представником не спростовувалися, в тому числі було зазначено, що позивач звернулася із заявою до Чорнотисівської сільської ради про передачу їй відповідної земельної ділянки у порядку, встановленому земельним законодавством, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Виходячи із встановлених судом обставин, в тому числі враховуючи те, що відсутність умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину на майно, з приводу якого виник спір, зокрема, в частині права на спадщину на житловий будинок, не підтверджена належним доказом, а саме обґрунтованою постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного, наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, з участю органів, залучених до участі у справі для подання висновків на виконання своїх повноважень - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, комунального підприємства "ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації", Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі про встановлення факту родинних відносин, визнання прав та обов"язків забудовника житлового будинку, визнання права на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 18.11.2015 року.

ГоловуючийОСОБА_15