Номер провадження: 22-ц/785/7863/15
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів -Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Абалдової О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об'єкту у первісний стан за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.08.2015р.,-

в с т а н о в и л а :

20.11.2014р. Одеська міська рада звернулась з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про приведення за власний рахунок об'єкту самочинного будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, у первісний стан згідно технічної документації від 22.11.2012 р., звільнивши земельну ділянку, належну до прибудинкової території.

Після уточнення позовних вимог,визначення відповідачем ОСОБА_2 Одеська міськрада посилалась на те,що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво прибудови до квартири - коридору площею 5,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

Стверджуючи,що будівля розташована на земельній ділянці, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради, та у користування чи у власність відповідачу не надавалась, дозвіл інспекції ДАБК в Одеській області на виконання будівельних робіт відсутній, позивач просив суд зобов'язати відповідача власним силами та за власний рахунок привести у первісний стан об'єкт самочинного будівництва згідно технічної документації від 22.11.2012 р., звільнивши земельну ділянку, належну до прибудинкової території та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав,посилаючись на те,що ОСОБА_2 не здійснював самочинне будівництво.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.08.2015р. позов задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд неправильно застосував норми матеріального права,порушив норми процесуального законодавства,висновки суду не

відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов Одеської міськради, суд виходив з того,що відповідач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, власником якої є територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради, без належно затвердженого проекту та відповідного дозволу на виконання робіт, тому зазначене будівництво вважається самовільним відповідно до ст. 376 ЦК України та відповідач ОСОБА_2 повинен привести об*єкт в первісний стан.

З таким висновком погодитись неможна,оскільки суд дійшов до нього всупереч нормам матеріального права та без ретельної перевірки обставин справи.

При розгляді справи судом встановлено,що постановою адміністративної комісії Ленінської районної адміністрації №462 від 05.05.1999 р., ОСОБА_4 ( батько відповідача) притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.150 КпАП України за те,що він самовільно побудував прибудову до будинку № АДРЕСА_1 та гараж (а.с.36).

Розпорядженням виконкому Ленінської райадміністрації Одеської міськради №700 від 04.10.1999 р. у тимчасове користування залишено ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1, прибудову до житлового будинку розміром 3,0 х 5,0 м. та кам'яний гараж розміром 4,0 х 5,0 м. до реконструкції району (а.с.35).

Таким чином,безспірно встановлено,що самовільне будівництво здійснено ОСОБА_5 - батьком відповідача ще до 1999 року і ніяких вимог про знесення об*єкту самочинно будівництва при житті ОСОБА_4 компетентні органи не пред*являли.

В жовтні 2012 р. ОСОБА_2 помер (а.с.76).

Відповідач ОСОБА_2 як син померлого отримав свідоцтво про право на спадщину за законом,виданого 07.06.2013р.,на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,3 кв.м ( а.с. 53,65).

Відповідно до довідки КП «ЖКС «Пересипський» про склад сім'ї та прописку від 14.06.2013 р., в квартирі АДРЕСА_4, зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 20);

Відповідно до письмової доповідної записки, яка видана КП ЖКС «Пересипський» в адресу Суворовської райадміністрації ОМР , ОСОБА_3 ( дружина померлого ОСОБА_6 самовільно без дозвільних документів здійснила прибудову до квартири коридору площею 5,7 кв.м. (а.с.8,10,11);

30.07.2013 р. посадовими особами КП ЖКС «Пересипський» складено акт перевірки №4, яким встановлено факт здійснення самочинного будівництва - прибудови коридору площею 5,7 кв.м. за адресою - АДРЕСА_5 без дозвільних документів (а.с. 15);

30.07.2013р. КП ЖКС «Пересипський » складено протокол за № 4 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАп у відношенні ОСОБА_3 (а.с.12-13); Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 400р від 19.08.2013 року, ОСОБА_3 зобов'язано у десятиденний термін об'єкт самочинного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 привести до

попереднього стану відповідно до технічної документації, звільнивши ділянку, належну до при будинкової території вказаного житлового будинку (а.с.9);

Таким чином, позивач не пред*являв претензій до відповідача ОСОБА_2 щодо знесення самовільної прибудови,ОСОБА_2 до 1999 року не здійснював самочинне будівництво,оскільки був ще малолітньою дитиною.

Виходячи з розпорядження виконкому Ленінської райадміністрації Одеської міськради №700 від 04.10.1999 р. на момент смерті ОСОБА_4 він правомірно,з дозволу Ленінської райадміністрації,користувався прибудовою,оскільки доказів того,що була проведена реконструкція району м.Одеси матеріали справи не містять.

Згідно правової позиції Верховного Суду України,висловленої в постанові від 19.11.2014р. по справі № 6-180цс14 ,відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Виходячи із змісту статті 376 ЦК України та вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України,можна дійти висновку про те,що вимоги про знесення самочинного будівництва або приведення об*єкту в попередній стан можуть пред*являтись лише до осіб,які здійснили самочинне будівництво.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз*яснено,що якщо спадкодавець здійснив самочинне будівництво,до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали,обладнання тощо,які були використані в процесі цього будівництва. До спадкоємців,які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов*язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану ( ч.6 ст.376).

Таким чином,до спадкоємців не переходить право знесення або приведення об*єкту самочинного будівництва в попередній стан, а до них переходить тільки обов*язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Оскільки ОСОБА_2 не здійснював самочинне будівництво,а вимоги про відшкодування витрат на знесення прибудови та звільнення земельної ділянки не пред*являлись,то в задоволенні позову Одеської міськради повинно бути відмовлено.

Вважаючи доводи апеляційної скарги такими,що заслуговують на увагу,судова колегія в той же час,не погоджується із посиланням апелянта на Закон «Про внесення змін до Закону «Про регулювання містобудівної діяльності»,оскільки ці зміни стосуються об*єктів самочинного будівництва,розташованих на земельних ділянках,переданих у власність або користування особам,які здійсними самочинне будівництво. Земельна ділянка,на який розташована спірна прибудова, у власність та користування ОСОБА_2 не предавалась.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд неправильно застосував норми матеріального права,які регулюють питання,пов*язані із самочинним будівництвом, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Одеської міськради на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.08.2015р.скасувати.

В позові Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об'єкту у первісний стан відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.Гончаренко

В.Д.Коротков