Справа № 161/6343/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/1450/15 Категорія: 53 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Олейник І.В., Олейника І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним наказ від 08 квітня 2015 року № 1087/К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника зміни відділу якості товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника зміни відділу якості товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» з 08 квітня 2015 року.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» в користь ОСОБА_1 34 024 (тридцять чотири тисячі двадцять чотири) грн. 32 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення в його користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 7926 (сім тисяч дев'ятсот двадцять шість) грн. 14 коп. звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, представники відповідача Олейник І.В. та Олейник І.Ю. апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, просили рішення суду скасувати.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 127/м від 18.03.2015 року позивача ОСОБА_1 було відсторонено від роботи 18.03.2015 року у зв'язку із появою у нетверезому стані на підставі акту № 139 від 18.03.2015 року.

Наказом № 1087/К від 08 квітня 2015 року ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника зміни відділу якості згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

Підставою для звільнення була доповідна записка фельдшера ОСОБА_6 від 18.03.2015 року та акт № 139 про перебування особи у стані наркотичного або токсичного сп'яніння від 18.03.2015 року.

Не погоджуючись з висновками акту № 139/1 від 18.03.2015 року, ОСОБА_1 звернувся до Волинського обласного наркологічного диспансеру для перевірки стану на алкогольне сп'яніння.

З консультативного висновку спеціаліста № 677 від 18.03.2015 року, який складено о 16 годині 18.03.2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 на момент проведення огляду був тверезим.

Згідно ст. 40 п. 7 КЗпП України передбачено, що трудовий договiр, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договiр до закiнчення строку його чинностi можуть бути розiрваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботi в нетверезому станi, у станi наркотичного або токсичного сп'янiння.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верхового Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», передбачено, що нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд повинен дати відповідну оцінку. При цьому доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд першої інстанції встановлено, що дії ОСОБА_1 відповідають п. 5.20 Інструкції про порядок огляду та відсторонення від роботи працівників, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, наркологічного чи токсичного сп'яніння, затвердженої наказом № 35 від 26.02.2010 року, якою передбачено, що якщо працівник виявить бажання пройти обстеження самостійно, працівник медпункту зобов'язаний його попередити про те, що медичний огляд в наркологічному диспансері має бути пройдено протягом двох годин з моменту його відсторонення від роботи. Висновки щодо огляду особи на стан сп'яніння, що одержанні з порушенням вимог часового періоду, є недійсним, тобто, позивач пройшов огляд в наркологічному диспансері протягом двох годин з моменту відсторонення, що підтверджується копію журналу № 2/15 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що огляд проведено о 16 год. 18.03.2015 року, тобто консультативним висновком спеціаліста спростовано показники алкотестерів на підприємстві.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності консультативного висновку чинному законодавству спростовуються поясненнями спеціаліста в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Будь-яких доказів на спростування вище зазначеного висновку відповідачем не надано.

Таким чином, виходячи із визначених ст. 303 ЦПК України меж розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, зазначені в ньому висновки відповідають дійсним обставинам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: