УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним пункту кредитного договору щодо третейського застереження,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суд із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним пункт 11.4 кредитного договору від 17 грудня 2007 року, укладеного між ним та ПАТ «Альфа-банк» щодо визначеного у ньому третейського застереження із відповідним мотивуванням змісту вказаного пункту.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами 17 грудня 2007 року було укладено кредитний договір , який містить оскаржуваний п.11.4, який позивач вважає таким, що не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про третейські суди» та п. 9 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки зміст вказаного п.11.4 договору щодо вирішення спорів між сторонами виключно в третейському суді порушує право позивача на розгляд будь-якого спору щодо вказаного кредитного договору незалежним і безстороннім судом та не узгоджується із Конвенцією про захист прав людини та практикою розгляду справ Європейського суду з прав людини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки укладений між сторонами правочин (на момент його укладення) відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі й положенням Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим висновок суду про відсутність правових підстав для застосування положень ст.ст. 203, 215 ЦК України є обґрунтованим.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним пункту кредитного договору щодо третейського застереження.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук