Справа № 526/1139/15-ц
Провадження № 2/526/568/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Рубан Л.О.

з участю особи, що надає правову допомогу відповідачу - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадячі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ СК «Статус» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ СК «Статус» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення ДТП.

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що 18.10.2013 року близько 14-00 год. з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем « Івеко Дейлі», д.н.з. ВМ 5450 на площі 50 років Жовтня в м. Гадячі, Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений її автомобіль марки Рено-Мегал, д.н.з. ВІ 2346ВА, в якому було деформовано передній бампер, пошкоджено переднє ліве крило, кріплення передньої правої фари, пошкоджена решітка радіатора. Постановою Гадяцького районного суду від 27.12.2013 року відповідач визнаний винним у скоєнні даного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивачка звернулась до ПрАТ СК «Статус», де був застрахований автомобіль відповідача. На її заяву представники страхової компанії провели відповідні оцінки пошкоджень та забрали документи для оформлення виплати, але позивачці з листа нацкомфінпослуг стало відомо, що ПрАТ СК «Статус» зникла з ринку надання послуг і її місце знаходження невідоме. В результаті пошкодження автомобіля їй було завдано матеріальних збитків на суму 14 652 грн. , що складають вартість робіт на відновлення автомобіля. Позивачка вважає, що так, як чинне цивільне законодавство передбачає правонаступництво страхових компаній лише у разі їх реорганізації, тому цивільну відповідальність за завдані їй матеріальні збитки повинен нести відповідач з вини якого сталась ДТП. Оскільки ОСОБА_3 добровільно відмовився відшкодувати їй витрати, пов»язані з ремонтом автомобіля , тому вона звернулася до суду з даною позовною заявою та просила стягнути з відповідача завдані їй ДТП матеріальні збитки в сумі 14 652 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн..

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що передала страховій компанії «Статус» всі необхідні документи для оформлення страховки. Представниками страхової компанії було проведено обстеження її пошкодженого автомобіля та визначено розмір відшкодування, але до цього часу ніяких відшкодувань від страхової компанії вона не отримала. Згідно відповіді нацкомфінпослуг, куди вона зверталась із скаргою, їй було повідомлено, що місцезнаходження страхової компанії «Статус» не відоме та рекомендовано звернутись про відшкодування завданих збитків до винної особи, тому вважає, що саме ОСОБА_3, який безпосередньо пошкодив її автомобіль, повинен відшкодувати їй витрати, пов»язані з його ремонтом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, суду зазначив, що дійсно з його вини була вчинена ДТП, в результаті якої автомобіль позивачки зазнав механічних ушкоджень . Він повідомив про страховий випадок ПрАТ СК «Статус», яка повинна була позивачці здійснити виплати страхового відшкодування за збитки, завдані в результаті ДТП, так як на автомобіль , яким він керував був оформлений страховий поліс ПрАТ СК «Статус», серії АЕ № 1024885, строком дії з 10.04.2013 року по 09.04.2014 року. Тому вважає, що витрати, пов»язані з ремонтом автомобіля повинна відшкодувати позивачці дана страхова компанія, яка повинна бути і відповідачем у даній справі. Надав суду документи на підтвердження витрат по оплаті ним правової допомоги в сумі 1948 грн..

Особа, що надає правову допомогу відповідачу ОСОБА_3 у О.В. - ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, суду зазначив, що так як на автомобіль , яким керував відповідач був оформлений страховий поліс ПрАТ СК «Статус», то відповідно до ст. 979 ЦК України та Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов»язані з ремонтом автомобіля повинна відшкодувати позивачці дана страхова компанія. І лише у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування шкоди, відповідно до ст. 1194 ЦК України, відповідач мав би сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Окрім того, згідно єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ПрАТ СК «Статус» не ліквідована і продовжує свою діяльність та її адреса згідно єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців : м. Полтава, вул. Фрунзе, 225/Ветеринарна,22, а не місто Київ, проспект Воззєднання,15,офіс 109, за яким проводилась перевірка національною комісією , що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг . З цих підстав вважає, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Представник третьої особи: ПрАТ СК «Статус» до суду не зявився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

Судом встановлено, що 18.10.2013 року близько 14-00 год. з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем « Івеко Дейлі», д.н.з. ВМ 5450 на площі 50 років Жовтня в м. Гадячі, Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 марки Рено-Мегал, д.н.з. ВІ 2346ВА, що підтверджується постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.12.2013 року.

Автомобіль марки Рено-Мегал, д.н.з. ВІ 2346ВА належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого Лохвицьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до ст. 979 ЦК України , за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно страхового полісу серії АЕ № 1024885 обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля « Івеко Дейлі», д.н.з. ВМ 5450 ФОП ОСОБА_4, водієм якого був ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ СК « Статус» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000, 00 грн., франшиза - 500, 00 грн. .

Відповідно до повідомлення від страхувальника про настання дорожньо - транспортної пригоди від 21.10.2013 року, відповідач повідомив ПрАТ СК « Статус» про настання дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 18.10.2013 року.

Згідно повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо - транспортної пригоди від 22.10.2013 року, ОСОБА_2 повідомила ПрАТ СК « Статус» про настання дорожньо - транспортної пригоди , яка мала місце 18.10.2013 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до змісту зазначеної норми Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності», зазначений закон має на меті захистити не лише права потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно акту від 05.02.2014 року , виконаному ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_2 були здійснені витрати , пов»язані з ремонтом автомобіля на суму 14 652 грн.

За правилами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, тільки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 16 Постанови №4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1. статті 13 цього Закону, зобов»язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров»ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв»язку із цим при пред»явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред»явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові що завдавала шкоди у відповідному розмірі.

Позивачка стверджує, що предявляє позов до відповідача ОСОБА_3, оскільки ПрАТ СК « Статус» зникла з ринку надання послуг і її місцезнаходження невідоме, посилаючись на лист національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.06.2014 року, тоді як згідно витягу з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ПрАТ СК «Статус» не ліквідована і продовжує свою діяльність та її адреса, згідно єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців : м. Полтава, вул. Фрунзе, 225/Ветеринарна,22, а не місто Київ, проспект Воззєднання,15,офіс 109, за яким проводилась перевірка національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Між тим, правилами ст. 33 ЦПК України правом заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача наділений тільки позивач.

Відтак, приймаючи до уваги встановлені обставини та положення ст.ст. 11, 33 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу до ОСОБА_3В ., оскільки він не є належним відповідачем за даним позовом, а позивачкою клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача не заявлялося.

Відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно розрахункової квитанції серії АААБ № 4 відповідач ОСОБА_3В . сплатив особі, що надавав йому правову допомогу ОСОБА_1 1948 грн. .

ОСОБА_1, згідно ухвали суду від 05.11.2015 року був залучений до участі у справі, як особа яка надає правову допомогу відповідачу.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з позивачки на користь відповідача ОСОБА_3 а О.В. слід стягнути 1948 грн. 80 коп. понесені ним витрати на правову допомогу .

Керуючись ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.ст. 979, 1194 ЦК України, ст. ст.10, 11,14,15, 33, 60,79, 84, 88, 209, 212,213-215,217,218 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ СК «Статус» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1948 ( одна тисяча девятсот сорок вісім ) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна