Справа № 481/1224/15-ц
Провадж.№ 2/481/481/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.09.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

11.08.2015 року представник ПАТ КБ Приват Банк ОСОБА_2 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року у сумі 4092,72 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 16.09.2015 року, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19).

22.03.2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, (а.с.6-7).

Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця до 25 числа, позичальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 7% для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору.

У випадку порушення умов кредитного договору банком нараховується пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у встановленому договором розмірі та штраф.

У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 4092,72 грн., з яких:

1. заборгованість за кредитом 1226,01 грн.;

2. заборгованість по процентам за користування кредитом 2195,63 грн.;

3. штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 171,08 грн. ( а.с.5)

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачкою ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № б/н від 22.03.2011 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 4092,72 грн. заборгованості по договору № б/н від 22.03.2011 року.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10, 11, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р 3111) суму боргу за кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року у розмірі 4092,72 гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Головуюча по справі суддя