Справа № 667/2683/15-ц
Провадження № 2/666/1969/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, 10.02.2015р. близько 12-00год. на перехресті вул.40 років Жовтня та вул.Залаегерсег у м.Херсоні, відповідач, керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_1, з полу причепом АСП 25, державний номерний знак НОМЕР_2, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде небезпечно, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 Крузер Прадо, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням позивача, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач зазначає, що постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.02.2015р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ним понесені матеріальні витрати, а саме 304702,70грн. на ремонт автомобілю, 3654,00грн. по сплаті судового збору, 636,00грн. на проведення експертного дослідження, 88,50грн. на відправлення телеграми для повідомлення відповідача про проведення експертизи. Позивач в позові вказує, що ПрАТ «Страхова компанія «УПСК» добровільно виплачено страхове відшкодування в сумі 50000,00грн., однак відповідачем сума завданого збитку не була відшкодована. Крім того позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у зазнані душевних страждань, зміни його звичайного способу життя, яку останній оцінює в розмірі 50000,00грн. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на його користь 254702,70грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на відновлюючий ремонт автомобілю, 50000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 636,00грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертного дослідження, 88,51грн. в рахунок відшкодування витрат на відправлення телеграми щодо виклику відповідача на проведення експертизи, судовий збір у розмірі 3654,00грн.

1.2. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.11.2015р. закрито провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, у звязку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

1.3. Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_5 надали заяву, якою уточнили позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача на користь позивача 70000,00грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на відновлюючий ремонт автомобілю, 636,00грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертного дослідження, 88,51грн. в рахунок відшкодування витрат на відправлення телеграми для повідомлення відповідача про проведення експертизи та судовий збір у розмірі 3654,00грн.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Відповідач та його представник за договором ОСОБА_6 надали заяву, якою уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. 10.02.2015р. в м.Херсоні на перехресті вулиць 40 років Жовтня та Залаегерсег відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якого були - автомобіль Renault Major, номерний знак НОМЕР_4, з полупричіпом АСП 25, державний номер НОМЕР_5 під керуванням відповідача та автомобіль Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_6, під керуванням позивача, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

3.2. Відповідно до постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.02.2015р., яка набрала законної сили 10.02.2015р., дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення відповідачем п.2.3 (б),10.1 ПДР України, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340грн.

3.3. З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 10.02.2015р. о 12-00год. в м.Херсоні на перехресті вулиць 40 років Жовтня та Залаегерсег, керуючи автомобілем Renault Major, номерний знак НОМЕР_4, з полупричіпом АСП 25, державний номер НОМЕР_5, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

3.4. Факт отримання механічних пошкоджень автомобілем Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_6, підтверджуються довідкою №57573281 про дорожньо-транспортну пригоду від 17.02.2015р. № 40, виданою ВДАІ Херсонського МУ УМВС в Херсонській області.

3.5. Відповідно до Висновку №Вє-50 від 20.02.2015р. експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного Херсонською торгово-промисловою палатою України, експертом ОСОБА_7, на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», вартість відновлювального ремонту легкового автомобілю Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_6, без урахування фізичного зносу складає 225164,31грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, внаслідок його пошкодження при ДТП 10.02.2015р., у цінах на час проведення даного дослідження складає 105917,56грн.

3.6. Відповідно до Висновку №Вє-54 від 25.02.2015р. експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного Херсонською торгово-промисловою палатою України, експертом ОСОБА_7, на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту легкового автомобілю Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_6, внаслідок його пошкодження в ДТП, у цінах на час проведення даного дослідження складає 304702,70грн.; вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю легкового автомобілю Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_6, внаслідок його пошкодження при ДТП 10.02.2015р., у цінах стонам на час завершення виконання даного дослідження складає 140630,10грн.

3.7. Позивачем сплачено Херсонській торгово-промисловій палаті України за проведення автотоварознавчого дослідження вказаного автомобіля 636,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №294 від 24.02.2015р.

3.8. Позивачем було сплачено 88,51грн. за відправлення телеграми для виклику відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується фіскальним чеком від 10.02.2015р. №3267.

3.9. З листа ХОУ ПрАТ «УПСК» №90 від 08.04.2015р. вбачається, що 07.04.2015р. було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00грн. за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ1213424 у звязку з настанням страхового випадку, а саме пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_6, внаслідок ДТП, що сталося 10.02.2015р.; страхове відшкодування в розмірі 50000,00грн. перераховано, згідно заяви на виплату страхового відшкодування №87 від 12.03.2015р. на р/р ОСОБА_1

3.10. Відповідач не відшкодував позивачу завдані збитки на теперішній час.

3.11. Судовий збір в розмірі 3654,00грн. сплачений позивачем.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.2. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.3. Статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

4.4. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

4.5. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

4.6. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

4.7. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

4.8. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

4.9. Відповідно ч.2,5 до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

4.10. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

4.11. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. П.1 ч.2 вказаної статті передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

4.12. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

4.13. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.

5.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого завдано шкоди майну позивача, порушене право позивача на відшкодування збитків у звязку з пошкодженням належного йому транспортного засобу у ДТП підлягає судовому захисту, відповідно є всі підстави для задоволення позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 70000,00грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобілю у ДТП, оскільки вказаний розмір є обґрунтований та підтверджений належними доказами. Також, підлягають стягненню з відповідача інші завдані позивачу збитки, а саме 636,00грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених у звязку із проведенням автотоварознавчого дослідження та 88,51грн. на відправлення телеграми для виклику відповідача.

5.2. Крім того - оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Керуючись ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.15,16,1166,1187 ЦК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р., ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70000,00грн. (сімдесят тисяч грн. нуль коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобілю Toyota Land Cruiser Prado 4,0і, реєстраційний номер НОМЕР_3 у ДТП від 10.02.2015р.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 636,00грн. (шістсот тридцять шість грн. нуль коп.) в рахунок відшкодування витрат, понесених у звязку із проведенням автотоварознавчого дослідження та 88,51 грн. (вісімдесят вісім грн. пятдесят коп.) в рахунок відшкодування витрат на відправлення телеграми.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. нуль коп.).

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

5.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Іванищук