Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Р.Г.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 вересня 2010 року з відповідачем зареєстрований шлюб. У 2015 році рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З 17 серпня 2014 року разом з відповідачем не проживають, разом з донькою перебувають у скрутному матеріальному становищі. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 30 відсотків частки заробітної плати відповідача щомісячно на утримання малолітньої доньки, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття; стягнути на її користь аліменти у розмірі 16.6 відсотків, від усіх видів доходу до досягнення трирічного віку доньки та стягнути з відповідача на її користь 30 відсотків частки заробітної плати відповідача щомісячно на утримання малолітньої доньки, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття за минулий час, починаючи з вересня 2014 року.

До початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 подала до суду уточнення до позовної заяви, в яких просила стягнути з відповідача на користь позивача 30 відсотків частки заробітної плати відповідача щомісячно на утримання малолітньої доньки, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття та стягнути на користь позивача аліменти у розмірі 16.6 відсотків, від усіх видів доходу до досягнення трирічного віку доньки починаючи з 08 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач підтримала позовні вимоги. Пояснила, що не має доходів за договором оренди квартири. У теперішній час у квартирі проживають знайомі, які оплачують комунальні послуги. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги. Дала пояснення,аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що позивач з 2014 року не мала можливості стягнути аліменти, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов»язків по утриманню дитини.

Відповідач позов не визнав. Підтримав письмові заперечення та доповнення до заперечення на позов, в яких просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі не більше 750,00 грн. на місяць. Додатково пояснив, що піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, приймає участь у придбанні продуктів харчування, медикаментів, що підтверджується документально. Просив прийняти до уваги його стан здоров»я та обставини щодо утримання ним своїх непрацездатних батьків.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав. Дав пояснення,аналогічні викладеним у запереченніх та доповненнях до заперечення на позов. Додатково пояснив, що позивачка отримує кошти від оренди квартири, при цьому належну відповідачу ? частину цих коштів до відповідача не надходить. У теперішній час відповідач не працює у зв»язку з погіршенням здоров»я та необхідністю лікування.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №15699. У 2015 році шлюб між сторонами розірвано. (а.с.6).

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем (а.с.7).

Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь 30 відсотків частки заробітної плати відповідача щомісячно на утримання малолітньої доньки, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття та стягнути на її користь аліменти у розмірі 16.6 відсотків, від усіх видів доходу до досягнення трирічного віку доньки починаючи з 08 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач працездатний, не працює. Згідно трудової книжки відповідач працював з 01 березня 2007 року по 03 липня 2015 року на посаді фахівця по роботі з роздрібними ключовими клієнтами, та на підставі його заяви звільнений за власним бажанням (а.с.57-61,90). Згідно наказу - виписки ПрАТ «А/Т ТЮТЮНОВА КОМПАНІЯ «В.А.Т. - ПРИЛУКИ» від 03 липня 2015 року відповідача звільнено з посади фахівця по роботі з роздрібними ключовими клієнтами за власним бажанням.(а.с. 89).

При цьому суд також враховує, що відповідач має непрацездатних батьків, яким повинен надавати матеріальну допомогу (а.с.67,68,69-71,85,86,87) та його стан здоров»я. Так, згідно довідки обласної клінічної лікарні відповідач знаходився на лікуванні з 24 лютого по 06 березня 2009 року (а.с.62). Згідно витягу з історії хвороби відповідач у травні 2015 року звертався за медичною допомогою з приводу низки захворювань (а.с.63-64). Згідно квитанцій та фіскальних чеків у травні 2015 року відповідачем витрачені кошти на лікування (а.с.65-66). Аліментних зобов'язань перед іншими особами відповідач не має.

Відповідач просив про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно.

Нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом не встановлено умов для стягнення аліментів в такий спосіб. Та обставина, що відповідач 03 липня 2015 року звільнився за власним бажанням не є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не доведено отримання позивачем коштів за договором оренди квартири (а.с.55-56), що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

Позивач також просила стягнути аліменти за минулий час,починаючи з вересня 2014 року в розмірі 30 відсотків від усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2014 року про роз»єднання у самостійні провадження позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року про повернення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів для звернення до належного суду (а.с.8,76). Згідно довідки дошкільного навчального закладу № 577 управління освіти Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації батько дитини до дошкольного закладу жодного разу не з»являвся (а.с.10).

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, приймає участь у придбанні продуктів харчування, медикаментів.

На підтвердження цього відповідачем надано квитанції банківських терміналів про перерахунок коштів (а.с. 24-28), рахунки, фіскальні чеки про придбання продуктів харчування у серпні, вересні-грудні 2014 року, січні - травні 2015 року(а.с.37-38,41-45, 92), квитанції про оплату харчування дитини у дитячому закладі у грудні 2014 року (а.с.39,40,91), квитанції про витрати коштів на лікування дитини у лютому-березні 2015 року(а.с. 46-48), фіскальні чеки про придбання медикаментів та продуктів харчування у вересні-жовтні 2014 року (а.с.93,94), а також світлини, на яких зображені придбані для розвитку дитини речі (а.с.49-51). Також відповідачем долучено до матеріалів справи світлини, на яких він зображений з донькою під час відпочинку протягом 2014-2015 років.(а.с. 29-36).

Згідно довідки виданої ПрАТ «А/Т ТЮТЮНОВА КОМПАНІЯ «В.А.Т. - ПРИЛУКИ» відповідач працював на підприємстві з 01 березня 2007 року по 03 липня 2015 року на посаді фахівця по роботі з роздрібними ключовими клієнтами, на підставі його заяви за період з 01 травня 2015 року по 04 липня 2015 року з доходів відповідача утримані аліменти на утримання дитини на користь позивача на загальну суму 4 500,00 грн.(а.с. 52).

Позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов»язків по утриманню дитини, що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги частково, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку в достатньому розмірі, дитина та дружина потребують матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу.

З урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу України відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у наступних розмірах: на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на утримання дружини в розмірі 16,6 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 червня 2015 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5. В решті позовних вимог відмовити.

Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.84, 180, 181, 182, 183,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 61202, АДРЕСА_1, проживає за адресою:02152, АДРЕСА_2, адреса для листування:03150,АДРЕСА_3 в розмірі 25 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 61202, АДРЕСА_1, проживає за адресою:02152, АДРЕСА_2, адреса для листування:03150,АДРЕСА_3 в розмірі 16,6 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 червня 2015 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4, судовий збір на користь ГУ ДКСУ у м.Києві, код за , МФО 820019, р/р 0005 в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна