Справа № 513/1186/15-ц
Провадження № 2/513/632/15
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 16 жовтня 1985 року зареєстрував шлюб з відповідачкою.
З відповідачем сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у зв'язку з чим у 2007 році припинили подружні відносини. З того часу мешкають окремо, подружні відносини не підтримують. Позивач вважає, що примирення з дружиною неможливе, тому просив суд шлюб розірвати, оскільки дружина не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС за спільною заявою.
У дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, у судове засідання не з'явилася, не повідомила про поважні причини неявки, заперечення проти позову не подала. Відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 16 жовтня 1985 року у Надеждинській сільській раді Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4).
Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У зв'язку з тим, що відповідчка не подала заяви про відновлення свого дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити її прізвище без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24,105, 110-114 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 224-225, 294 ЦПК України, суд
позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 16 жовтня 1985 року у Надеждинській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 16 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити без змін "ОСОБА_2".
Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Саратського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т. Я. Кожокар