Справа №463/5822/14-ц
Провадження №2/463/322/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря Коник О.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третіх осіб: ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_7 міської ради, треті особи:ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позов мотивує тим, що 25 березня 1997 року померла ОСОБА_8, яка була співвласником 1/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Зелена буд.125 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 1987 року.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 22 липня 2011 року встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2007 року була рідною сестрою ОСОБА_8 яка померла 25 березня 1997 року Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2012 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті її рідної сестри ОСОБА_8, даним рішенням суду було встановлено факт постійного проживання разом ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також ОСОБА_6. Мати позивачки ОСОБА_10 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_11, яка померла 22 липня 2007 року, а саме 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Зелена 125.

ОСОБА_10 померла 22 листопада 2011 року, після її смерті відкрилась спадщина, що складається в тому числі з 1/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Зелена, буд. 125, що фактично була успадкована за ОСОБА_11 Відтак позивач вважає, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері та фактично прийняла спадщину оскільки постійно проживала з своєю матір»ю на момент її смерті. Тому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель: підвал, металічну огорожу, розміщені на земельній ділянці розміром 895,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Зелена, буд № 125.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, також пояснив, що право позивачки на спадкування спірної частини житлового будинку підтверджується зокрема наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 1987 року згідно якої спадкоємцем 1/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель: підвал, металевої огорожі, розміщені на земельній ділянці розміром 895,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Зелена, буд № 125, після смерті чоловіка ОСОБА_12 Станіславовича Станіславовича, була його дружина ОСОБА_8, після смерті якої в подальшому переходила у спадщину спірна частка будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель зокрема і матері позивачки. Зазначив, що оригінал даного свідоцтва про право на спадщину не зберігся, тому просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що позивачем не представлено доказів її права на спадкування 1/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Зелена 125. Вважає, що представлена суду копія свідоцтва про право на спадщину за відсутності оригіналу такого свідоцтва не може вважатися належним та допустимим доказом законності позовних вимог, тому вважає, що позов не підлягає до задоволення, в задоволенні такого просить відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, пояснила, що є власником 3/5 частин житлового будинку по вул. Зеленій 125 в м. Львові,даний будинок належить трьом співвласникам,тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, підтримали думку представника відповідача ОСОБА_7 міської ради про те, що позивачем не представлено доказів її права на спадкування 1/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Зелена 125. Вважають, що представлена суду копія свідоцтва про право на спадщину за відсутності оригіналу такого свідоцтва не може вважатися належним та допустимим доказом, тому вважають, що позов не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає ,що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі вимог ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 1997 року померла ОСОБА_8 (а.с.7). Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 22 липня 2011 року встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2007 року була рідною сестрою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2012 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті її рідної сестри ОСОБА_8 (а.с.5).

З представленої позивачкою копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 1998 року вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_13, який помер 21 червня 1983 року є його дружина ОСОБА_8, в даній копії зазначено,що свідоцтво складається з 1/5/однієї п»ятої/ частини жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель:підвал, металічна огорожа, розміщеного на земельній ділянці розміром 895,6 кв.м., що знаходиться в м.Львові, вулиця Зелена 125 (а.с.6).

Згідно листа П»ятої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори від 25.11.10 №348/01-14 (а.с.35) після смерті ОСОБА_13 спадкова справа П»ятою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою не заводилась.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 49 ЗУ "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Крім цього, згідно із ст. 50 вказаного Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 серпня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленномуцивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, позивачу слід було звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із наявними у неї документами, що підтверджують те, що вона є спадкоємцем померлої матері та правовстановлюючими на майно, що вона має намір прийняти у спадщину для заведення спадкової справи.

У випадку пропуску нею строку на прийняття спадщини та поважності причин пропуску такого слід було б вирішити питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Лише після вчинення таких дій та невидачі їй нотаріусом свідоцтва про право на спадщину з тих чи інших питань звертатись до відповідних органів для отримання необхідних для видачі свідоцтва документів чи у випадку необхідності до суду із заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тощо. У випадку ж коли нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, на думку позивача неправомірно знову ж позивач вправі звертатись до суду однак не з позовом про визнання права власності на майно, а про оскарження тих чи інших дій нотаріуса чи оскарження винесених ним актів.

Враховуючи вказане звернення до суду позивача з даним позовом є передчасним та безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачкою не доведено, факт спадкування спірного майна ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_13, а відтак не доведено факт і подальшого спадкування спірного майна після смерті ОСОБА_8, яка померла 25 березня 1997 року (а.с.7), ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2007 року (а.с.8), а в подальшому і ОСОБА_10, яка померла 21 листопада 2011 року (а.с.9). Суд не приймає до уваги копію вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 1998 року згідно якого спірне майно успадкувала дружина ОСОБА_13, який помер 21 червня 1983 року ОСОБА_8, оскільки як встановлено в судовому засіданні оригіналу даного свідоцтва в позивачки немає, а спадкова справа після смерті ОСОБА_13 П»ятою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою не заводилась, відтак суд приходить до висновку про те, що немає підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в судовому порядку, тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 3,15, 16, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216,1218,1258,1259,1261,1269,1270,1297 ЦК України, ст.49,50,76 Закону України «про нотаріат» суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.