Справа № 344/9711/15-ц
Провадження № 2/344/3809/15
У Х В А Л А

19 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Домбровської Г.В.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

19 серпня 2015 року на адресу суду надійшла заява відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відвід головуючій судді у справі ОСОБА_6, мотивуючи тим, що у них є підстави вважати про наявність обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, а саме: порушення суддею вимог цивільного процесуального закону при вирішенні клопотань сторін у цивільній справі, факт звернення ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою на дії судді Домбровської Г.В., а також інші, допущені суддею, на думку відповідачів, процесуальні порушення.

Відповідач та представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в даній заяві.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти заяви про відвід судді заперечили, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, та вказали, що, на їх думку, вказана заява свідчить про тиск на суд з боку відповідачів.

Проаналізувавши доводи заяви про відвід, Суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

У статті 1 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам про «право на справедливий судовий розгляд», які закріплені у п.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка була ратифікована Україною 17.07.1997р.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Обставинами, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі "Фей проти Австрії" Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про те, що заявлені відповідачами підстави для відводу судді не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді Домбровської Г.В. до результатів розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а тільки відображають власну позицію відповідачів до прийнятих суддею процесуальних рішень на стадії вирішення клопотань сторін процесу.

Суд звертає увагу на те, що доводи заяви про відвід, повязані з незгодою відповідачів з висновком Ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, не можуть слугувати підставою для висновку про наявність інших обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, оскільки відображають лише власну правову позицію відповідачів з даного питання.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про закриття провадження у справі окремому оскарженню не підлягає, однак, згідно з частиною 2 статті 293 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суд також звертає увагу на те, що на даний час суд в даній цивільній справі перебуває на стадії вирішення клопотань сторін, метою якої, в тому числі, є визначення фактів, які необхідно встановити для вирішення спору та визначення кола доказів на підтвердження доводів чи заперечень сторін по справі.

Стосовно посилань відповідачів на порушення суддею порядку вирішення клопотань учасників процесу, Суд звертає увагу на те, що порядок розгляду судом заяв і клопотань осіб, які беруть участь у справі, врегульовано статтею 168 ЦПК України, а відповідно до частини 2 статті 160 ЦПК України головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Норми процесуального закону, який, на думку відповідачів, порушено суддею під час черговості розгляду клопотань учасників процесу, відповідачами не наведено.

Стосовно факту звернення ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою на дії судді Домбровської Г.В., Суд звертає увагу на те, що вказана обставина є правом сторони процесу і відповідно до чинного процесуального законодавства не є обставиною, яка може слугувати підставою сумнівів у обєктивності та неупередженості судді.

Крім того, доказів на підтвердження того, що вказану скаргу ОСОБА_2 отримано та прийнято до розгляду Вищою кваліфікаційною комісією суддів України Суду не надано.

Таким чином, наведені відповідачами доводи в обґрунтування заяви про відвід є надуманими, а процесуальні документи та дії, прийняті та вчинені суддею Домбровською Г.В. в даній цивільній справі не свідчать про заінтересованість судді у результаті розгляду справи та її упередженість.

Суд вважає, що відповідачами не наведено обґрунтованих підстав та обставин, які б піддавали сумніву обєктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, позаяк жодним чином не вбачається неможливість винесення суддею законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення при вирішенні даної цивільної справи.

Інших, передбачених чинним законодавством обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Домбровської Г. В. в заяві відповідачів про відвід судді не наведено, а Судом таких обставин не встановлено.

Отже, за відсутності підстав, визначених статтею 20 ЦПК України, заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відвід судді Домбровській Г.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Домбровська Г.В.