Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року ПАТ «Кредит Агріколь Банк» звернулося до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2007 року між АТ «Індустріально-експертний банк», правонаступником якого воно є, та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір та додаткову угоду до нього № 1 від 16 липня 2009 року, відповідно до умов яких остання отримала кредит у розмірі 24 188 доларів США зі сплатою 11,4 % річних та комісійною винагородою 0,1 % щомісячно від суми кредиту, строком до 21 лютого 2017 року, на придбання автомобіля КІА CARNIVAL.

22 березня 2007року між сторонами був укладений договір застави № 34 та 16 липня 2009 року додатковий договір до нього № 1

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2012 року утворилася заборгованість в сумі 108 212 грн 76 коп.

Крім того, 22 березня 2007 року між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та банком був укладений договір поруки та додаткова угода до нього № 1 від 16 липня 2009 року.

Враховуючи викладені обставини, просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 108 212 грн 76 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року, позов ПАТ «Кредит Агріколь Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредит Агріколь Банк» 108 212 грн 13 коп. у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 349/706391 від 22 березня 2007 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, заявник просить про поновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Так як зі змісту заявленного клопотання та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, тому він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст.ст.526, 527, 530, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України, на підставі наявних у справі доказів, які оцінені відповідно до норм ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що позичальник належним чином не виконує своїх зобов'язань за договором кредиту, забезпечених договором поруки, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2013 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель