Справа №461/4267/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі Пелех О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 «Кей-Колект», ПАТ «УкрСиббанк»,Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської радипро визнання недійсним договору факторингу, встановлення нікчемності іпотечних договорів, застосування наслідків недійсності нікчемного договору, зобовязання приватного нотаріуса до вчинення дій

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір факторингу №1, укладений 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 «Кей-Колект», встановити нікчемність іпотечного договору, укладеного 16.10.2006 року між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, застосувати наслідки недійсності нікчемного іпотечного договору, укладеного 16.10.2006 року між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, встановити нікчемність іпотечного договору, укладеного 01.10.2007 року між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, застосувати наслідки недійсності нікчемного іпотечного договору, укладеного 01.10.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зобовязати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виключити з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договорами іпотеки, укладеними 16.10.2006 року та 01.10.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щов житловій квартирі №5а в будинку №1 по вул. Турецька у м. Львові на момент укладення іпотечних договорів від 16.10.2006 року та 01.10.2007 року проживало і проживають на даний час неповнолітні діти ОСОБА_6: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Окрім того, з моменту народження 25.07.2009 року поживає донька позивачки ОСОБА_11. Стверджує, що відповідно до ст. 177 СК України та розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав. Тому вважає, що іпотечні договори, за умовами яких передано в заставу житлову квартиру №5а в будинку №1 по вул. Турецька у м. Львові укладені з грубим порушенням норм законодавства, положення якого захищають права та інтереси неповнолітніх дітей, а відповідно в розумінні ст. 224 ЦК України є нікчемними. Також зазначає, що 12.12.2011 року на підставі договору факторингу №1 ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») відступило право вимоги за кредитними договорами від 16.10.2006 року та 01.10.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Стверджує, що відповідно до ст.180 ГК України у будь-якому разі при укладенні господарського договору сторони повинні погодити предмет, ціну та строк дії договору. Зазначає, що як вбачається із змісту умов договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, відсутня така умова як ціна договору, що зазначена у грошовому виразі. Окрім цього, відсутні відомості щодо права ОСОБА_7 «Кей-Колект» здійснювати факторингові операції, яке може підтверджуватися виключно свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та установчими документами підприємства (статут), в яких в переліку видів діяльності передбачений такий вид діяльності як факторинг.

Представник позивачу судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, з підстав, викладених у останній та позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 «Кей-Колект» проти задоволення позовних вимог заперечив. Подав заяву про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав, викладених у запереченні. Подав заяву про застосування строків позовної давності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримав позицію представника ПАТ «УкрСиббанк».

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради позовні вимоги щодо встановлення нікчемності іпотечного договору, укладеного 01.10.2007 року та застосування наслідків недійсності до нікчемного іпотечного договору, укладеного 01.10.2007 року підтримав, щодо іншого позовних вимог поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2006 року між ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір №0, за умовами якого позивачу були надані грошові кошти в сумі 25000 доларів США з цільовим призначенням: придбання житлової квартири №5а в будинку №1 по вул. Турецькій у м. Львові.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, згідно умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житлову квартиру №5а в будинку №1 по вул.Турецькій у м. Львові, яка складається із двох кімнат загальною площею 54,1 кв.м.

01.10.2007 року між ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений ще один кредитний договір №0, за умовами якого позивачу були надані грошові кошти в сумі 53900 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором аналогічно була передана в іпотеку вищевказана житлова квартира.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_7 «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, згідно умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за вищевказаними кредитними договорами ОСОБА_7 «Кей-Колект».

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За змістом положень п.11 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуга та державне регулювання ринків фінансових послуг»факторинг вважається фінансовою послугою.

У ч.5 ст.5 цього Закону встановлено, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Будь-яких обмежень та застережень щодо особи боржника (юридична чи фізична особа) при відступлені права грошової вимоги при укладенні договорів факторингу ЦК України, який має вищу юридичну силу не містить.

Відповідно до вимог ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Суд вважає, що позивачем не надано, жодного доказу того, що договір факторингу, укладений міжПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_7 «Кей-Колект» порушують його права або інтереси.

При укладенні договорів факторингу відповідачами було додержано вимоги чинного законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту укладання договору факторингу, а також не було порушено положень ст.1077 ЦК України, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Окрім того, позивач просить встановити нікчемність іпотечних договорів, укладених 16.10.2006 року та 01.10.2007 року між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»), посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, покликаючи на те, що вони укладені з грубим порушенням норм законодавства, положення якого захищають права та інтереси неповнолітніх дітей.

Мотивуючи свої позовні вимоги про визнання договорів іпотеки нікчемними, позивач покликається на положення ст.224 ЦК України, зокрема на те, що правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним.

Згідно зі ст.32 ЦК України, ст.177 СК України та ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Аналізуючи положення ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що така згода вимагається законодавцем у випадку вчинення правочинів стосовно набуття чи відмови від належних дитині майнових прав.

Пунктом 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Суд зазначає, що згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правової позиції ВСУ, яка міститься у справі №6-7цс від 21.05.2014 року за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності про факти порушення її прав, а й обєктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Тобто перебіг позовної давності для оспорюваних іпотечних договорів починається відповідно з 16.10.2006 року та 01.10.2007 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б слугували підставою для визнання договорівіпотеки нікчемними.

Окрім цього, суд зазначає, що оскільки немає підстав для встановлення нікчемності іпотечних договорів, відтак немає і правових підстав для застосування наслідки недійсності нікчемного іпотечного договору та задоволення вимоги позивача про зобовязання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виключити з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договорами іпотеки, укладеними 16.10.2006 року та 01.10.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.15, 16, 224 ЦК України, ст.ст. 3, 8, 10, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 «Кей-Колект», ПАТ «УкрСиббанк», Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору факторингу, встановлення нікчемності іпотечних договорів, застосування наслідків недійсності нікчемного договору, зобовязання приватного нотаріуса до вчинення дій - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.