РІШЕННЯ Іменем України
м. Балаклія 19 листопада 2015 року Справа №610/2877/15-ц 2/610/1036/2015

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Купіна В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Денисової В.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Протопопівське»

про стягнення 57289,33 грн. збитків за отриманий врожай ячменя, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, -

установив:

Позивач звернувся до суду із позовом про зобовязання СТОВ «Протопопівське» повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку, а також про стягнення 57289,33 грн. збитків за отриманий врожай ячменя, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. При цьому посилався на те, що належну йому на праві приватної власності належить земельну ділянку, яка розташована на території Протопопівської сільської ради, без відповідних правових підстав у 2015 році СТОВ «Протопопівське» самовільно зайняло та засіяло ячменем, урожай якого, який позивач оцінює у розмірі 57289,33 грн., потім залишило собі.

У заяві про зміну позовних вимог від 06.11.2015 р., позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму збитків 57289,33 грн. за отриманий врожай ячменя з 6,2487 га, а від позовних вимог в частині зобовязання передачі позивачу самовільно зайняту земельну ділянку заявою від 06.11.2015 р. позивач відмовився.

Відповідач, а також представник відповідача подали до суду заперечення в яких зазначено, що з позовними вимогами відповідач не згоден, просили суд позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що у 2015 році СТОВ «Протопопівське» земельну ділянку ОСОБА_1 не обробляло, ячменем не засівало, врожай не збирало.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. У судових дебатах представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача 5247,72 грн. і зазначила, що ОСОБА_1 не намагався отримати від СТОВ «Протопопівське» 57289 грн., так як хотів вирішити справу мирним шляхом.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельних ділянок визначається як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому, таке використання має за своїм характером виключати можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Згідно з п."б" ч.1 ст.211 126 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, як зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

У відповідності до стст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі стст. 59, 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази надані сторонами встановив наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ХР № 076268, ОСОБА_1 на підставі розпорядження Балаклійської РДА від 30.10.2003 р. № 338, належить земельна ділянка площею 8,2487 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6).

11 травня 2011 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Протопопівське» було укладено договір оренди земельної ділянки, обєктом договору є земельна ділянка загальною площею 6,4287 га у тому числі рілля 6,4287 га, проте, вказаний договір не було зареєстровано у Балаклійському районному відділі реєстрації ХРФ ДП ЦДЗК (а.с.9-10).

Сторонами підтверджується, що на протязі 2011-2014 років, земельну ділянку ОСОБА_1 обробляло СТОВ «Протопопівське».

Листом від 08.10.2014 р. СТОВ «Протопопівське» повідомило ОСОБА_1 про те, що СТОВ «Протопопівське» відмовляється у подальшому обробляти земельний пай ОСОБА_4 в кількості 6,4287 га (а.с.13).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що належну йому земельну ділянку у 2015 році, самовільно заволодівши, засіяло ячменем СТОВ «Протопопівське», яке потім цей врожай і зібрало.

На підтвердження цієї обставини позивач надав акт обстеження від 20.07.2015р. (а.с.8), а також показання свідка ОСОБА_5, який був допитаний в судовому засіданні.

Зі змісту вказаного акту обстеження вбачається, що він складений ОСОБА_6, ОСОБА_5 та самим позивачем ОСОБА_1 про те, що належна йому земельна ділянка засіяна ячменем станом на 20.07.2015р. При цьому в акті вказано, що «зі слів ОСОБА_1 посів земельної ділянки … проведено СТОВ «Протопопівське».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 під присягою повідомив суд про те, що інформація про те, що це саме СТОВ «Протопопівське» засіяло земельну ділянку ОСОБА_1 ячменем, йому відомо від самого ОСОБА_1 і з будь-яких інших джерел йому про це нічого не відомо.

Таким чином свідку ОСОБА_5 відомо про обставини, що мають значення для справи лише зі слів самого позивача.

Так само лише зі слів самого позивача інформацію про особу, яка засіяла його земельну ділянку була внесена й до акту обстеження від 20.07.2015р, і позивач є однією із трьох осіб, які брали участь у його складенні.

Жодних інших відомостей на підтвердження тієї обставини, що земельну ділянку у 2015 році обробляло СТОВ «Протопопівське» суду не надано. Обєктивні докази на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні.

Разом із тим показаннями допитаних у судовому засіданні під присягою свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є співробітниками СТОВ «Протопопівське» підтверджується, що відповідач у 2015 році земельну ділянку позивача не обробляв, ячмінь не засівав, врожай не скошував.

За таких обставин, позивачем не доведено, що у 2015 році саме СТОВ «Протопопівське» засіяло належну позивачу земельну ділянку та зібрало з неї врожай ячменю.

Інші доводи позивача, зокрема щодо розміру збитків не можуть бути враховані судом з огляду на недоведеність у справі самої особи, яка ці збитки ймовірно спричинила.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись стст. 3, 4, 57-60, 208, 209, 212-216 ЦПК, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2015 року.

Суддя В. В. Купін