Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Попович О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що товариство є постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Відповідачі як власники різних частин житлового будинку АДРЕСА_1 не зверталися до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. При цьому 01 листопада 2011 року працівниками позивача було виявлено порушення відповідачами Правил користування електричною енергією (далі - Правила), а саме: самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що було складено відповідний акт.

Внаслідок порушення Правил відповідачам відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика), було нараховано суму вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 5 582 грн 54 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Київобленерго» 928 грн 25 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 і кожному з них належить по 49/400 його частини, які разом складають квартиру № 1.

З моменту реєстрації у вказаній квартирі - 28 травня 2011 року і до 06 вересня 2011 року, відповідач ОСОБА_3 не проживала у даному помешканні, оскільки відповідач ОСОБА_4 чинила їй перешкоди в цьому. До 28 травня 2011 року ОСОБА_4 проживала одна у вказаній квартирі.

07 вересня 2011 року ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_4 вселилася до квартири як член сім'ї співвласника будинку ОСОБА_6 і цього ж дня ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 розписку про те, що вона зобов'язується не чинити перешкод у користуванні частиною будинку з окремим виходом за вищевказаною адресою.

У вересні 2011 року відповідачами було замуровано внутрішній прохід між двома частинами вказаної квартири, в результаті чого вона була розділена на дві ізольовані частини з окремими виходами, у одній частині квартирі залишалася проживати ОСОБА_4, а в іншій - ОСОБА_3

Крім того, судами встановлено, що у частині квартири, в якій проживала ОСОБА_4, залишився електричний лічильник. Остання відключила електричне постачання у частині, в якій проживала ОСОБА_3

Відповідачі не зверталися до позивача для укладення договору про користування електричною енергією, а на ім'я ОСОБА_4 було відкрито особовий рахунок для оплати коштів за спожиту електроенергію у квартирі АДРЕСА_1.

01 листопада 2011 року працівниками ПАТ «Київобленерго» за місцем проживання та реєстрації відповідачів було виявлено порушення Правил, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, про що складено відповідний акт.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що саме з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню заподіяні збитки в сумі 928 грн 25 коп. за період з 07 вересня по 31 жовтня 2011 року, тобто за період фактичного споживання електричною енергією, оскільки саме у частині квартири, в якій вона проживала, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, суди виходили з того, що у частині квартирі № 1, в якій проживає остання, знаходиться лічильник і електрична енергія обліковується належним чином.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення Правил та інше.

Відповідно до п. 11 Правил відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Згідно з п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно із п. п. 2, 4, 5 Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, зазначених у п. 48 Правил, у частині: безоблікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошкодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до заниження показів приладу обліку. Розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення, який укладається відповідно до п. 53 Правил.

Пунктом 53 Правил визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

У заяві від 09 квітня 2014 року ОСОБА_3 особисто звертала увагу на те, що проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 з травня 2011 року.

При цьому судом апеляційної інстанції не враховано дану обставину та залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким стягнуто з ОСОБА_3 заподіяні позивачу збитки з 07 вересня 2011 року, тобто з дати вселення відповідача до квартири.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що розписка від 07 вересня 2011 року не підтверджує факт проживання ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі, а посвідчує лише зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні частиною будинку з окремим входом.

Враховуючи, що відповідачі не зверталися до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією, вони повинні нести відповідальність за порушення Правил та відшкодувати шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок такого порушення, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали у вказаному будинку та користувалися електричною енергією.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не врахувавши вищенаведеного, не встановивши фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевіривши доводів апеляційної скарги, залишив без змін рішення районного суду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Умнова

І.М. Фаловська