Справа № 495/6089/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідачів: не з'явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6089/15-ц
за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»
про стягнення заборгованості за кредитним договором
26.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач-1) та ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-4).
Так, позивач просить суд стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року у розмірі 26 940,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 565 881,65 грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15.11.2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ОД16/11/2006/840-К/45, відповідно до умов якого позивач надав, а ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 25 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 14.11.2018 року (а.с.7-8).
15.11.2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № ОД16/11/2006/840-1П/45, згідно з яким поручитель поручався перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року (а.с.9-10).
Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «КБ «Надра» до суду із відповідним позовом.
У судові засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяви, згідно яких просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.48-49).
Відповідач-1 та відповідач-2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ПАТ «КБ «Надра» до суду не надали та в судові засідання не з'явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні поштові повідомлення (а.с.36, 37).
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідачі в судові засідання не зявилися, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, позивач в судові засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут ВАТ «КБ «Надра», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», скорочене ПАТ «КБ «Надра». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної ВАТ «КБ «Надра». Банк зберіг існуючу організаційно-правову форму (акціонерне товариство), а змінив лише її тип (відкрите на публічне).
15.11.2006 року ОСОБА_1, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ «КБ «Надра», просила надати грошові кошти у сумі 25 000 доларів США та зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути Кредит у сумі 25 000 доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10 %, про що 15.11.2006 року нею власноручно було підписано кредитний договір № ОД16/11/2006/840-К/45 (а.с.7-8).
Так, 15.11.2006 року між ВАТ «КБ «Надра» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір ОД16/11/2006/840-К/45, відповідно до умов якого Банк надав, а Позичальник отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США готівкою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік з кінцевим терміном повернення до 14.11.2018 року.
Відповідно до п.3.3.2 Договору, Позичальник зобов'язаний проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 370 доларів США.
Згідно із п.4.3 Договору, Позичальник зобов'язаний належним чином дотримуватися положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку і строки, визначені в кредитному договорі.
Згідно пункту 1.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі та у відповідності вказаного Кредитного договору забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором терміни. Терміни та порядок сплати кредиту та процентів встановлені пунктами 1.3-1.4 Кредитного договору, згідно з якими Відповідач зобов'язався кожного місяця сплачувати встановлені мінімальні суми по погашенню кредиту.
Пунктом 5.1 Кредитного договору визначено, що у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 1% (один) від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки та пунктом 5.2 визначається перелік порушень з боку Позичальника , внаслідок яких Банком може застосовуватись стягнення штрафу у розмірі 10 (десять) процентів від суми Кредиту за кожен випадок порушення умов договору.
Відповідно до п.4.2.3 Договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п.3.3.3 цього договору.
Відповідно до п.8.5 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов'язань.
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_1 за Кредитним договором № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року, між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено Договір поруки №ОД16/11/2006/840-1П/45від 15.11.2006 року (Договір поруки) (а.с.9-10).
У відповідності до п.1.2 Договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно із п.2.2 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по цим договорам не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем.
На виконання умов Договору №ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року, ВАТ «КБ «Надра» надало ОСОБА_1, а остання отримала кредит у розмірі 25 000 доларів США, що підтверджується підписаним ОСОБА_1 Договором (а.с.7-8).
В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов Договору № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року не надавав своєчасно ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками банку (а.с.5-6), у зв'язку з чим станом на 01.07.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Надра» виникла заборгованість по Договору ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року на загальну суму 26 940,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 565 881,65 грн., яка складається з:
- 9 678,46 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 203 289,17 грн. заборгованість за тілом кредиту;
- 803,37 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 16 874,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 16 123,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 338 668,20 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязань;
- 335,17 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 7 040,32 грн. штраф, згідно умов Кредитного договору.
Всі досудові вимоги позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення.
Отже, в добровільному порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виниклу та непогашену заборгованість по Договору № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року на загальну суму 26 940,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 565 881,65 грн. не погасили.
Невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ «КБ «Надра» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 в порушення умов Договору № ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавала своєчасно ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.07.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Надра» виникла заборгованість по Договору №ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року на загальну суму 26 940,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 565 881,65 грн., яка складається з:
- 9 678,46 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 203 289,17 грн. заборгованість за тілом кредиту;
- 803,37 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 16 874,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 16 123,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 338 668,20 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязань;
- 335,17 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 7 040,32 грн. штраф, згідно умов Кредитного договору.
Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України).
Згідно із ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.
Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Рішенням Конституційного Суду України від 11.07.2013 року по справі № 7-рп/2013 піддано конституційно-правовому аналізу правовідносин зі сплати пені що виникають між фізичними особами споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування в якому зокрема робиться висновок про те, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Конституційний Суд України вважає, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин, до визначеного банком розміру неустойки в частині пені підлягає застосуванню ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, оскільки нарахований банком розмір пені в сумі 16 123,05 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 338 668,20 грн. є завищеним, а тому підлягає зменшенню до 1 000 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 21 000 грн. Саме такий розмір неустойки, на думку суду, відповідає вимогам закону і засадам розумності та справедливості.

Отже, стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» підлягає заборгованість №ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року на загальну суму 11 817 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 248 157 грн., яка складається з:

- 9 678,46 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 203 289,17 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 803,37 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 16 874,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 335,17 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 7 040,32 грн. штраф, згідно умов Кредитного договору;

- 1 000 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 21 000 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязань.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» є частково законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 256-258, 261, 267, 509, 510, 525, 526, 530, 553, 554, 559, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Бритівка, вулиця Леніна, 26, ідентифікаційний номер 7), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Бритівка, вулиця Леніна, 26, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (04655, місто Київ, вулиця Артема,15, к/р 0001, МФО 380764, ) заборгованість по кредитному договору №ОД16/11/2006/840-К/45 від 15.11.2006 року в розмірі 11 817 (одинадцять тисяч вісімсот сімнадцять) доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 248 157 (двісті сорок вісім тисяч сто пятдесят сім) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Бритівка, вулиця Леніна, 26, ідентифікаційний номер 7), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Бритівка, вулиця Леніна, 26, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1 607 (одна тисяча шістсот сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко