Провадження № 2/470/223/15
Справа № 470/610/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Березнегуватської селищної ради.

В позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, з яким вона проживала з 1983 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, в якій вона зареєстрована з 14.06.1991 року, а тому вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину, проте державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на викладені обставини та на ст.3, 74 СК України, ст.392, 1264 ЦК України позивачка просила встановити факт її проживання із померлим однією сім'єю та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник за договором ОСОБА_3 позовні вимоги про встановлення факту та визнання права власності на квартиру підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Селищний голова Клеветенко В.В. проти задоволення позову не заперечував, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без участі представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявній в ній докази, доходить наступного.

У відповідності із ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як Сімейний, так і Цивільний Кодекси України набрали чинності лише з 1 січня 2004 року, а тому застосовуються до тих сімейних та цивільних правовідносин, що виникли після набрання ними чинності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в період з 1983 року, а тому ці спірні правовідносини виникли до набрання чинності СК України і не породжують юридичних наслідків щодо можливості встановлення такого факту.

Крім цього, правила книги шостої ЦК України, зокрема й ст.1264 ЦК, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати положення цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року та Закон України «Про власність», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, де в ст.12 цього Закону зазначено, що громадянин набуває право власності на майно отримане в наслідок спадкування або здійснення інших угод, не заборонених законом.

Натомість, в порушення положень ч.1 ст.60 ЦПК України, яка визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачка не надала суду належного доказу на підтвердження набуття померлим права власності на спірну квартиру, а згідно вимог ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року вона не має права на спадкування за законом, оскільки не відноситься до черг спадкоємців ( ст.529-523 ЦК ).

За такого завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою правильно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, за відсутності правовстановлюючого документа про належність цього майна померлій особі ( а. с. 27 ).

Оскільки сам факт реєстрації позивачки в квартирі АДРЕСА_1 та користування цим майном ( а. с. 21 ) не може слугувати підставою для визнання за нею права власності, протирічить ст.392 ЦК України, зі змісту якої слідує, що тільки власник майна може звернутися з таким позовом, то й в задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Міщенко