Справа № 337-3201/15ц
Провадження № 2-337-1387/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Латій В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: МКП «Основаніє» про зміну договору найму жилого приміщення та про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Хортицький РВ у місті Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у якому вказав, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано пять осіб: окрім позивача ще ОСОБА_4, її донька ОСОБА_7 також ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартира належить до державного житлового фонду і складається з ізольованої кімнати житловою площею 10,3 кв.м., суміжних кімнат житловою площею 18,3 кв.м. та 14.4 кв.м. З осені 1996 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартирі не проживають без поважних причин. Позивач став постійно проживати у квартирі з дозволу ОСОБА_4 з літа 2013 року та займає ізольовану кімнату житловою площею 10,3 кв.м., а ОСОБА_4, з донькою ОСОБА_7 користуються суміжними кімнатами житловою площею 18,3 кв.м. та 14.4 кв.м. Просить суд визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та змінити умови договору найму житлового приміщення виділивши у користування ізольовану кімнату житловою площею 10,3 кв.м., а ОСОБА_4, з донькою ОСОБА_7 суміжні кімнати житловою площею 18,3 кв.м. та 14.4 кв.м., місця загального користування залишити у загальному користуванні, зобовязати третіх осіб укласти з ним окремий договір найму на кімнату.

Відповідачка ОСОБА_4 надала зустрічну позовну заяву у якій вказала, що вона з 2005 року є основним наймачем квартири АДРЕСА_2, на її ім'я відкрито особовий рахунок, укладені договори про користування електричною енергією, про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, газу, вивозу сміття. У липні місяці 2013 року вона дозволила своєму брату ОСОБА_3 тимчасово пожити у квартирі з тих підстав, що брат в результаті зловживання спиртними напоями за станом свого здоров'я потребував сторонньої допомоги, та з причини судового спору відносно належної йому на праві власності квартири він сам не бажав проживати за місцем своєї реєстрації. З 2013 року і по теперішній час ОСОБА_3 перебуває на обліку у Комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер». У березні місяці 2014 року ОСОБА_3 продав належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3, та у нього виникли проблеми з нарахуванням йому пенсійних виплат, оскільки він впродовж 10 днів не зареєстрував нове місце свого проживання. На неодноразові прохання брата ОСОБА_3 зареєструвати місце його проживання, 07.08.2014 року він був зареєстрований у спірній квартирі. Після цього ОСОБА_3 знов почав зловживати спиртними напоями, все частіше приходив додому у стані алкогольного сп'яніння, не приходив додому по декілька днів, повертався додому брудний та пяний. З листопада 2014 року ОСОБА_3 зібрав всі свої речи та виїхав з квартири, фактичне місце проживання ОСОБА_3 з листопада 2014 року по сьогоднішній день не відомо. Просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 81 у будинку № 19-а по вулиці Ентузіастів у місті Запоріжжі та стягнути з нього понесені судові витрати.

ОСОБА_3 надав письмові заперечення проти зустрічного позову у яких вказав, що фактично ОСОБА_4 намагається протиправно лишити його права на єдине житло, чим порушує його конституційні права. Із настирливих пропозицій ОСОБА_4 він вимушений був поселитись в спірній квартирі з правом постійної реєстрації та постійного проживання в найменшій кімнаті спірної квартири, яку добровільно виділила ОСОБА_4 29.03.2014 року продавши свою квартиру АДРЕСА_4, він з пропозиції ОСОБА_4 заховав виручені гроші в своїй кімнаті, яку сестра ОСОБА_4 йому виділила в спірній квартирі та якій він розказав, де сховав виручені гроші. В квітні 2014 року ОСОБА_4 інсценуючи проникнення в спірну квартиру крадіями, присвоїла шахрайським способом гроші: вкрала 12,5 тисяч доларів, про схованку в спірній квартирі яких знала тільки вона, а іншу частину моїх грошей в сумі 9 тисяч доларів, потім шахрайським способом заволоділа, відмовляючись до даного часу їх віддати. Заволодівши грошима, ОСОБА_4 стала залякувати фізичною розправою та стала намагатись всіляко вижити із спірної квартири, а коли подав до суду позов про зміну договору найму житлового приміщення, то ОСОБА_4 заявила, що її дружки розправляться з ним. Спірну квартиру, з часу своєї постійної реєстрації в ній, він ніколи не залишав.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, проти зустрічних позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що з літа 2013 року він проживає у квартирі зі згоди ОСОБА_4, у них не склалися взаємовідносини та вона чинить йому перешкоди. По квартирі виник великий борг за комунальні послуги. Наданий ОСОБА_4 акт про його не проживання вважає недійсним так як у той час він знаходився у лікарні та нього є свій акт про проживання. Він являється працюючим пенсіонером. У квартирі він був відсутній через те, що лікувався, знаходився на роботі та через скандали з ОСОБА_4 Два рази на тиждень він буває у квартирі і там ночує.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала свої зустрічні позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти позовних вимог ОСОБА_3 заперечувала. Суду пояснила, що ОСОБА_3 вона дозволила проживати у квартирі в липні 2013 року. З листопада 2014 року він виїхав з квартири на невідоме місце проживання, речей його у квартирі немає, у квартирі він не ночує. У вересні 2014 року він приходив до квартири. Також пояснила, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 один раз на місяць приходять до квартири.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є братом і сестрою проживають у спірній квартирі. Він з сином ОСОБА_6 з 1996 року у квартирі не проживають, а проживають самостійно у квартирі яку наймають. Зараз ОСОБА_3 проживає у підвалі гаражу. Не заперечує проти визнання його втративши право користування спірною квартирою.

ОСОБА_6 у судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_3 визнає.

Третя особа: МКП «Основаніє» у судове засідання не зявилася, самостійних вимог не заявляє, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа: Хортицький РВ в м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області у судове засідання не зявилася, самостійних вимог не заявляє.

Сторони наполягали на розгляді справи за відсутності не зявившихся осіб.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8І.(зі сторони ОСОБА_4М.) пояснив, що у спірній квартирі буває десь раз на місяць, зазвичай приїжджає рано вранці або у вечері. З кінця 2014 року ОСОБА_3 у квартирі не бачив, бачив його у квартирі у квітні 2014 року.

Свідок ОСОБА_9І.(зі сторони ОСОБА_4М.) у судовому засіданні пояснив, що не бачив ОСОБА_3 у квартирі з минулого року, до цього бачив його декілька разів. Питав у ОСОБА_4 де її брат, на що вона у кінці 2014 року відповіла, що брат забрав свої речи та поїхав, куди вона не знає. ОСОБА_3 вже не бачив десь з кінця жовтня або с початку листопада 2014 року, до цього бачив 1-2 рази на місяць. Свідок заходив до спірної квартири зазвичай днем по будніх днях, чоловічих речей у квартирі не бачив, та з кінця 2014 року по даний день ОСОБА_3 у квартирі не бачив.

Свідок ОСОБА_10В.(зі сторони ОСОБА_4М.) у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 знає у обличчя, бачила його влітку 2014 року, він виходив курити та пити кофе. ОСОБА_4 являється її сусідкою, стосунки приятельські, свідок буває у неї в квартирі, приходила як сімейна медсестра та знає, що ОСОБА_3 тоді жив у квартирі. Перестала бачити його с кінця 2014 року він у квартирі не проживає, і ОСОБА_4 казала їй, що він не проживає. В квартирі буває десь раз у два тижні після 17-00 години, бувала в усіх кімнатах.

Свідок ОСОБА_11А.(зі сторони ОСОБА_4М.) у судовому засіданні пояснила, що знає родину давно, зростали разом. ОСОБА_3 почав проживати з сестрою з початку 2014 року або з 2013 року. Сестра його лікувала, доглядала. Свідок приїжджає постійно до ОСОБА_4 у гості, десь раз на тиждень. ОСОБА_3 рік назад пропав, перестав проживати у квартирі, вивіз речі, склав їх у мішки, причини не проживання не знає. Вони разом з ОСОБА_4 шукали ОСОБА_3 на роботі, розмовляли с директором. ОСОБА_3 прятався він них, так як почав знову пити. З листопада 2014 року до сьогодні не бачила ОСОБА_3. Два тижні тому, його бачила на лавочці.

Свідок ОСОБА_12 (зі сторони ОСОБА_3Л.) у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі з 2013 року, ходить на вулицю курить, де він його і бачить декілька років. Влітку не бачив, а взимку бачив його з кухлем та цигаркою. Стосунки сусідські, нормальні, вони не спілкуються, в спірній квартирі не бував. Бачив ОСОБА_3 в 2013-2014 роках, до якого моменту не памятає, той входив та виходив з підїзду, бачив у 2014 році не кожен день. На початку 2015 року теж бачив ОСОБА_3, потім влітку 2015 року він десь пропав. З ЖЄУ приходили та записували свідків, що ОСОБА_3 проживає у квартирі № 81.

Свідок ОСОБА_13 (зі сторони ОСОБА_3Л.) у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають у спірній квартирі з 1997 року.

Свідок ОСОБА_14 (зі сторони ОСОБА_3Л.) у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають у спірній квартирі з 1996 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 (за викликом суду) пояснила, що вона складала акти, для того щоб скласти акти, приходить особа пише відповідну заяву, комісія виходить за вказаною адресою, та сусіди пояснюють, а вони лише завіряють їх підписи. Про конкретні акти не памятає. Сусідів запрошують ті особи які писали заяву. Коли виходили за заявою ОСОБА_3, до квартири не заходили, стояли на вулиці, він сам шукав сусідів. Коли виходили за заявою ОСОБА_6, це було 17 серпня та в жовтні, заходили до квартири, дивилися, ОСОБА_3 там не було.

Свідок ОСОБА_16 (за викликом суду ) у судовому засіданні пояснила, що вона працює в МКП «Основаніє» і складала акти, виходили сусіди, підтверджували факти, записувалися їх паспортні дані, акти оголошувалися. Коли складали акт за заявою ОСОБА_6, до квартири заходили, в квартирі ОСОБА_3 не бачила, а коли за заявою ОСОБА_3 то не заходили, ходили лише по сусідам.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У відповідності зі ст. 71, 72 ЖК України у випадку відсутності особи за місцем проживання без поважних причин більше шести місяців вона визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідно до копій довідок МКП «Основаніє»(а.с.6, 44) у спірній квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Квартира АДРЕСА_6 знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Наймачем спірної квартири є ОСОБА_4

Відповідно до копії плану квартири(а.с. 7), спірна квартира складається з ізольованої кімнати житловою площею 10,3 кв.м., суміжних кімнат житловою площею 18,3 кв.м. та 14.4 кв.м.

Факт не проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_6 крім тверджень ОСОБА_3, підтверджується поясненнями свідків у судовому засіданні, поясненнями самого ОСОБА_5 та письмовою заявою ОСОБА_6 в матеріалах справи(а.с. 28).

Судом не встановлено поважності причин не проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартирі, а також не встановлено фактів чинення перешкод з боку якихось осіб у користуванні ними квартирою. Таким чином суд вважає, що вимоги щодо визнання ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 103, 104 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

У судовому засіданні, не встановлено та суду не надано фактичних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ведуть, або вели спільне господарство.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

Окрім тверджень ОСОБА_4 та свідків з її сторони, в обґрунтування свої вимог ОСОБА_4 надала суду копію акту від 17.08.2015 року(а.с.45) про фактичне проживання громадян, відповідно якого працівниками ЦОА №6 МКП «Основаніє» ОСОБА_15 та ОСОБА_16, встановлено, що за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_7 зареєстрований, але фактично не проживає ОСОБА_3 з листопада 2014 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 і ОСОБА_16 пояснили, що вони складали акт від 17.08.2015 року за заявою ОСОБА_4, заходили до квартири, дивилися, ОСОБА_3 там не було.

ОСОБА_3 надав суду копію акту від 02.09.2015 року про фактичне проживання громадян(а.с.60), відповідно якого працівниками ЦОА №6 МКП «Основаніє» ОСОБА_15 та ОСОБА_16, встановлено, що за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_7 зареєстрований, та фактично проживає ОСОБА_3 з 07.08.2014 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 і ОСОБА_16 підтвердили складання акту від 02.09.2015 року за заявою ОСОБА_3, до квартири не заходили, стояли на вулиці, ОСОБА_3 сам шукав та приводив сусідів.

З огляду на пояснення свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16, суд вважає, що більш достовірним та можна приймати до уваги акт від 17.08.2015 року про не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі, так як у цьому випадку свідки заходили до квартири та дивилися на відміну від акту від 02.09.2015 року.

Твердження ОСОБА_3, що на той момент він знаходився у лікарні на лікуванні, суд не приймає до уваги, так як відповідно до копії виписки із медичної карти(а.с.61), наданої суду ОСОБА_3 видно, що він знаходився на стаціонарному лікуванні у період з 06.08.2015 року по 14.08.2015 року, відповідно до копії листка непрацездатності(а.с. 62), ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.08.2015 року по 14.08.2015 року та звільнений від роботи по 17.08.2015 року, в той час коли акт про не проживання складений 17.08.2015 року і він мав би бути вдома.

Посилання ОСОБА_3, як на факт постійного проживання у спірній квартирі, на копію до ставної картки доручення на газету «Електрометалург» на 2015 рік(а.с.62 зворот), на думку суду сам по собі не може свідчити про факт постійного проживання у спірній квартирі.

Твердження ОСОБА_3, викладені у запереченнях на зустрічний позов, що ОСОБА_4 інсценувала проникнення в спірну квартиру крадіями, присвоїла шахрайським способом його гроші, стала його залякувати фізичною розправою, він звертався до органів міліції та прокуратури про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за шахрайство, крадіжку, та посягання на його життя з долученими до справи відповідними копіями документів(а.с. 63-65), суд не приймає до уваги так як не відноситься до предмету розгляду справи, а може свідчити тільки про наявність між сторонами неприязне них відносин.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 з 2013 року і по теперішній час перебуває на обліку у Комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер» так як вони спростовуються копією довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» від 10.06.2015 року та копією сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 10.06.2015 року(а.с.66).

Надані суду копії епікризів від 02.07.2012 року, 26.07.2013 року(а.с.46, 47) свідчать лише про те, що ОСОБА_3 страждав на «Психические и поведенческие расстройства в результате употребления алкоголя, синдром зависимости», та не можуть свідчити про факт його проживання, або не проживання у спірній квартирі.

Також суд не приймає до уваги домову характеристику на ОСОБА_3Л.(а.с.54), так як жодна з осіб, які підписали характеристику, безпосередньо як свідки не були опитані у судовому засіданні по фактам викладеним у характеристиці.

У судових засіданнях та письмових заявах, ОСОБА_3 заявляв клопотання про допит численних свідків, однак в подальшому у судових засіданнях він відмовлявся від допиту заявлених свідків з різних мотивів, у звязку з чим зі сторони ОСОБА_3 були опитані тільки свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які у судовому засіданні фактично не надали беззаперечних свідчень про постійне проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації.

З огляду на наведене, приймаючи у уваги пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_16, надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 підлягають задоволенню а ОСОБА_3 підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_7, так як з листопада 2014 року у квартирі не проживає без поважної причини. Відповідно позовні вимоги ОСОБА_3 про зміну умов договору найму житлового приміщення, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 57, 60, 88, 174 ЦПК України, ст. 64, 71, 72, 103, 104 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_7.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_7.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_2 іпн НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: