Справа № 494/1481/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю секретаря Козубенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 21 серпня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №77. Під час перебування у шлюбі у них народилося два сини: ОСОБА_3, 17.09.2011року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з відповідачем. Спільне життя між ними не склалося у звязку з несумісністю характерів, різних поглядів на життя, на грунті чого часто виникають сварки. На даний час позивач проживає разом з відповідачем, тобто за місцем своєї реєстрації.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.11.2015 року позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві та зазначив, що після розірвання шлюбу діти залишиться проживати разом з ним.

Відповідач у судовому засіданні 19.11.2015 року позовні вимоги визнала повністю та зазначила, що не бажає перебувати у шлюбі з чоловіком. Поновлювати шлюбні стосунки з чоловіком не має наміру. Вказала, що спір про поділ майна відсутній.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…».

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.».

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №77. (а.с.6).

Під час перебування у шлюбі народилося два сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.7-8).

Суд вважає зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За статтею 51 Конституції України від 28.06.1996 року: «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка…».

Як вбачається з пояснень позивача та відповідача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, у ОСОБА_1 відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодені.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до статей 110,112 СК України передбачено: «позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. …Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення».

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлений.

Згідно частини другої статті 114 СК України: «У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу».

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України: «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.».

Питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 88 ЦПК України позивачем у позовній заяві не заявлено. Згідно квитанції про сплату судового збору позивач сплатив судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп.

Керуючись статтями110-112 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 57, 60, 79, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України , суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 серпня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №77 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення..

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.11.2015 року.

Суддя І.А. Римар