Справа № 361/6004/15-ц
Провадження № 2/361/2870/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Сахнюк А.С., Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (Шахта імені П.Л.Войкова), третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (Шахта імені П.Л.Войкова), третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що він був змушений разом із своєю сім'єю виїхати з зони проведення антитерористичної операції на сході України. Останні 2 місяці перед виїздом, він хворів і наразі продовжує лікування.

01 грудня 2014 року позивач був прийнятий по переводу до шахти імені Войкова, відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція по ліквідації шахт», Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» з відокремленого підрозділу «Луганська виконавча дирекція по ліквідації», на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем.

02 червня 2015 року він звільнився за власним бажанням з займаної посади згідно ст..38 КЗпП України.

Починаючи з 01 листопада 2014 року позивачу не виплачувалася заробітна плата, не було оплати за невикористану щорічну відпустку.

На день звільнення йому була нарахована заробітна плата за період з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року в сумі 25315,35 грн..

На день пред'явлення позову до суду, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 54755,84 грн., а саме: 25315,35 грн. - фактична заробітна плата за останні 7 місяців роботи, : на 135 днів - кількість фактично відпрацьованих робочих днів за 7 місяців, = 187,52 грн. - розмір середньоденної заробітної плати, х 292 дня - кількість днів затримки розрахунку станом на 20 серпня 2015 року.

Також йому не було виплачено суму за невикористану щорічну відпустку за 7 місяців у сумі 2625,28 грн. (187,52 грн. - розмір середньоденної заробітної плати, х 14 днів - кількість днів невикористаної щорічної відпустки).

Позивачем було направлено скаргу до ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» щодо виплати його заробітної плати за час роботи, проте, у виплаті йому було відмовлено.

Позивач вважає, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року, що становить 25315,35 гривень, компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року у сумі 2625,28 гривень і суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 01 листопада 2014 року в розмірі 54755,84 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Пуляєва Ю.Д. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заперечення на позов, в яких зазначала, що керуючись ст..233 КЗпП України, строк звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки при звільненні закінчився 30 серпня 2015 року.

Позивач працював гірником підземним на шахті ім.. П.Л. Войкова і, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595, було затверджено «Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей».

В п.2 вищевказаної постанови зазначено, у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, здійснюється лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», згідно з додатком до даного переліку, перераховані населені пункти, територія, де знаходиться «Шахта ім.. П.Л. Войкова», відносяться до території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, з огляду на вищевикладене, оплата буде здійснена після повернення вказаної території під контроль органам державної влади, своєї вини в затримці розрахунку із позивачем при звільненні відповідач не вбачає.

Посилаючись на вищевикладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представник третьої особи Міністерства енергетики та вугільної промисловості України не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, до суду надійшло заперечення на позов від представника третьої особи ОСОБА_5, в яких зазначено, що Державне підприємство «ОК «Укрвуглереструктуризація» створене відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості №358 від 15 травня 2014 року.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №411 від 04 червня 2014 року затверджено його статут, згідно п.1.1 якого, підприємство є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній формі власності та входить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України (орган управління майном) та відповідно до п.2.1 Статуту підприємства є державним підприємством, метою діяльності якого є отримання прибутку (державним комерційним підприємством).

Пунктом 5.1.1 Статуту підприємства передбачено, що підприємство самостійно планує свою діяльність, визначає стратегію та основні напрямки свого розвитку відповідно до галузевих науково-технічних прогнозів та пріоритетів, кон»юктури ринку продукції, товарів, робіт. Підприємство самостійно планує необхідність забезпечення виробничого соціального розвитку, підвищення доходів.

Розділом 7 передбачено, що підприємство самостійно встановлює штатний розпис, форми, системи, розміри оплати праці працівникам підприємства, а також інші види доходів працівників, з дотриманням норм і гарантій передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.3.6 Статуту державного підприємства, підприємство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належному йому майна згідно з чинним законодавством. Підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями Держави та Уповноваженого органу управління.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями.

Посилаючись на викладене, при розгляді даної справи покладаються на розсуд суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 01 грудня 2014 року був прийнятий по переводу до шахти імені П.Л. Войкова, відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція по ліквідації шахт», Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» з відокремленого підрозділу «Луганська виконавча дирекція по ліквідації», на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем.

02 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням із займаної посади згідно ст..38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.26).

Згідно довідки про доходи, заборгованість з виплати заробітної плати позивачу ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2014 року по 30 червня 2015 року становить 20367, 64 грн. (а.с.11).

З 27 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 взятий на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № від 27 квітня 2015 року (а.с.12-13).

Згідно листа №652 від 14 липня 2015 року ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», позивачу відмовлено у виплаті заробітної плати на підставі п.2 постанови КМУ №595 від 07 листопада 2014 року та розпорядження КМУ №1085 від 07 листопада 2014 року (а.с.15).

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 27 квітня 2015 року по 15 травня 2015 року, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.14), суд вважає, що для розрахунку суми за час затримки розрахунку при звільненні слід брати два останніх повних відпрацьованих позивачем місяців, а саме: лютий та березень 2015 року.

Сума за час затримки розрахунку при звільненні позивача ОСОБА_1 становить 20190 грн.: 3398,86 грн. - нарахована заробітна плата за лютий 2015 року + 3499,26 грн. - нарахована заробітна плата за березень 2015 року = 6898,12 грн. : 41 робочий день = 168,25 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) х 120 (робочих днів затримки виплати з 02 червня 2015 року по 18 листопада 2015 року включно) = 20190 гривень.

Суд дійшов висновку про стягнення із ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь ОСОБА_1 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року в розмірі 20367,64 грн., компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 2625,28 грн. і суми за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20190 грн.

Суд не може погодитися з доводами позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року, оскільки він був звільнений із займаної посади гірника підземного 02 червня 2015 року, згідно наказу №128-к від 02 червня 2015 року, тому, у відповідності до ст..117 КЗпП України, строк розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починається з дня звільнення, тобто з 02 червня 2015 року.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму в розмірі 43182,92 грн.

Також, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, із ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 431,82 коп..

Керуючись ч. 1 ст. 47, ст. ст. 116, 117, 235 КЗпП України, ст. ст. 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», , юридична адреса: 03680, місто Київ-142, провулок Приладний, 2-А, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість із виплати заробітної плати, що становить 43182 (сорок три тисячі сто вісімдесят дві) грн. 92 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення суми за час затримки розрахунку при звільненні з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року - відмовити.

Стягнути із Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», , юридична адреса: 03680, місто Київ-142, провулок Приладний, 2-А, на користь Держави судовий збір в розмірі 431 (чотириста тридцять одна) грн. 82 грн.

Рішення в частині стягнення присудження працівникові виплати заробітної плати допускається до негайного виконання не більше ніж за один місяць.

На рішення протягом 10 днів може бути апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський