Справа №442/6394/15-ц
Провадження №2/442/2243/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючої - судді Грицай М.М.
з участю секретаря - Антоненко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Дрогобицького міського відділу ДМС України ГУ МВС України у Львівській області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини закордон без згоди батька та виготовлення паспорта для виїзду закордон, -
Позивачка звернулась до суду, уточнивши позовні вимоги, просить надати дозвіл на виїзд неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до Автономної Республіки Крим в супроводі бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2 в період з дня вступу рішення в законну силу до 01.09.2019 року та дозволити їй і бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оформити проїзний документ для неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, протягом трьох років з дня вступу рішення в законну силу.
Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2010 році їх сім'я фактично розпалася, а заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2013 року шлюб між ними було розірвано. Водночас, з лютого 2012 року проживає з іншим чоловіком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, від спільного проживання з яким народилась донька ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком якої він є відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року про визнання його батьківства і внесення змін до актових записів цивільного стану. Відтак, 19.06.2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 Зважаючи на те, що вона посезонно працює в Криму у м.Ялта, має можливість брати з собою на оздоровлення доньку ОСОБА_3. Однак, цього року змінилися правила в'їзду до Криму, а влітку відповідач відмовився давати дозвіл на виїзд дитини та на виготовлення відповідних документів. Старша донька проживає разом з бабусею у м.Дрогобичі та навчається в ЗОШ № 4, а тому можливість бачитись з нею є лише на канікулах. Оскільки на сьогоднішній не може отримати згоду відповідача на виїзд дочки за межі України, вважає, що це перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини, а тому звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подавши суду клопотання з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в пресу, а тому, суд вважає відповідача належно повідомленим про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, провівши заочний розгляд справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України
Представник третьої особи Дрогобицького міського відділу ДМС України ГУ МВС України у Львівській області у судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи.
Беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6, її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Як відомо з мотивувальної частини рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням цього ж суду від 05.12.2013 року.
Разом з тим з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, зареєстрованого Ялтинським міським відділом записів актів громадянського стану Департамента записів актів громадянського стану Міністерства Юстиції Республіки Крим відомо, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 19.06.2015 року, про що зроблено актовий запис № 511.
Як вбачається з копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 08.05.2015 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу запорізької області - ОСОБА_7, вона дає згоду на тимчасовий та неодноразовий виїзд до АР Крим та назад, в період часу з 08.05.2015 року по 08.05.2016 року малолітній доньці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка несе відповідальність за життя та здоров'я малолітньої доньки, та приймає всі необхідні рішення по захисту прав та законних інтересів дитини, в тому числі з питань медичного втручання, в разі необхідності, а також вона зобов'язується забезпечити повернення дитини.
Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що закріплено в ст. 7 Сімейного Кодексу України. Також за ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Як вбачається з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 722 від 16.09.2015 в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р., передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків
Згідно п.18 Правил оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції, затвердженій Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою, за наявності заперечень одного з батьків, документ може бути оформлений на підставі рішення суду
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ставить питання про дачу дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, оскільки останній відмовляє їй у наданні своєї згоди. Відтак, бажання позивачки отримати дозвіл на виготовлення проїзного документу дитини узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними Сімейним кодексом України, при цьому відсутні будь-які обставини, що обмежують згідно із законодавством право виїзду доньки за кордон та заперечення батька ОСОБА_2 щодо неможливості здійснення такого. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що не суперечать інтересам дитини, а лише сприяють її здоров'ю та розвитку. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що позивачкою не обґрунтовано підстав щодо необхідності оформлення проїзного документу протягом трьох років.
Керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.
Надати дозвіл на виїзд неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до Автономної Республіки Крим в супроводі бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2 в період з дня вступу рішення в законну силу до 01.09.2018 року.
Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оформити для неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проїзний документ для виїзду за межі України , без згоди батька ОСОБА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя ____________ Грицай М.М.