Справа № 127/3507/15-ц
Провадження 2-п/127/218/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 22.05.2015 р. в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

22.05.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27.08.2015 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Відповідач вважає наступні підстави для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідач не був повідомлений про розгляд справи, оскільки повісток від суду не отримував і дізнався про рішення суду тільки від органів Державної виконавчої служби.

Оскаржуване рішення прийняте за відсутності Відповідача, чим порушено принцип змагальності, за яким сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів. їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, адже суд вирішив справу на підставі даних та доказів, які були подані лише Позивачем, не з'ясувавши при цьому думки Відповідача.

Відсутність на судовому засіданні призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема наступних:

ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В кредитному договорі передбачено відсоткову ставку 1% нарахування у місяць (12 % річних) на суму залишку кредиту.

Але в позові та в рішенні суду вказано про те, що згідно з договором у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Така умова відсутня в Кредитному договорі та є необгрунтованою. В кредитному договорі встановлена зафіксована сума за користування п. 1.1 1% нарахування у місяць (12 % річних) на суму залишку кредиту..

Комісія за розрахунково-касове обслуговування встановлюється п.1.1 кредитного договору, у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця. В позовній заяві та в рішенні суду дана комісія вказана до стягнення в розмірі 210 доларів США.

Яким чином вона нараховувалась в розрахунках до позову не вказано, в зв'язку з чим. вимога про її стягнення у розмірі 210,00 дол. США є недоведеною належними доказами, тому рішення суду в даній частині є незаконним.

В розрахунках до позову встановлено, що в стовпчику «% ставка прострочки», починаючи з червня 2006 року діє Ставка у розмірі 27,8 % (передбачена п.3.2 Договору). Чому така ставка почала діяти, починаючи з даного періоду Позивачем не пояснено. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач і надалі продовжував сплачувати кредит, як і у попередні періоди, а саме це видно у стовпчику «сальдо прострочки» він відображає 0,00.

Така ставка як видно з розрахунків діє і в наступні періоди, хоча Відповідач продовжує стабільно гасити заборгованість за кредитом.

Ці обставини вимагають більш детального дослідження у судовому порядку.

Аналогічно у період з березня 2009 року починає нараховуватись пеня, хоча сальдо прострочки і надалі відображає нульові показники.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заперечив проти перегляду заочного рішення суду,

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду з таких підстав.

Відповідач тричі викликався до суду на судове засідання рекомендованим листом з повідомленням. Поштова кореспонденція поверталась до суду за закінчення терміну зберігання у звязку з неявкою відповідача у відділення звязку.

Письмові докази, на які посилається представник відповідача, виписка по рахунку позичальника за період з 01.05.2015 р. по 22.09.2015 р. та довідка банку від 22.09.2015 р. про суму заборгованості за кредитним договором № VIH0GF02020599, на переконання суду, мають істотне значення для вирішення справи, і які можуть частково спростувати позовні вимоги.

З огляду на викладене суд знайшов підстави, визначені ч. 1 ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 231, 232 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

заяву представника відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заочне рішення суду від 22.05.2015 р. в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя