"20" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого-судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі: Ізвольській С.С
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач - ОСОБА_2 звернулась з позовом до відповідача - ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником особового рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відповідно до Ордеру НОМЕР_1, виданого 15.07.1981 року на підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів від 08.06.1981 року.
Разом з нею в даній квартирі зареєстровані та фактично проживають її доньки- ОСОБА_4, ОСОБА_5, її онуки - ОСОБА_6, ОСОБА_7, та правнуки - ОСОБА_8, ОСОБА_9
Відповідач - ОСОБА_3 є колишнім чоловіком доньки позивача ОСОБА_4, з 23.05.2000 року був зареєстрованим у даній квартирі, проте, з березня 2014 року по даний час не проживає за вказаною адресою, покинувши квартиру та забравши свої речі.
Фактичного його місця проживання з того часу ніхто з родини не знає.
Враховуючи те, що комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири №131, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців 8 осіб, хоча, фактично у квартирі проживає лише 7 осіб, а позивач та члені її родини матеріально не мають можливості оплачувати комунальні послуги у такому розмірі за особу, яка не проживає в квартирі, не опікується питаннями оплати цих послуг тощо, просить задовольнити їх позов, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у даній квартирі.
Представник позивача, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги з вищенаведених підстав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував з огляду на повторну неявку відповідача в судове засідання.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - згідно вимог ст. 74-77 ЦПК України.
Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до Ордеру НОМЕР_1, виданого 15.07.1981 року на підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів від 08.06.1981 року позивач є власником особового рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
З довідки форми №3 з місця проживання сторін, виданої начальником ЖЕД № 408 від 29.07.2015 року за № 7062 убачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані вісім осіб: позивач - ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також відповідач ОСОБА_3 (колишній чоловік доньки позивача) (а.с. 7).
Як убачається з актів за підписами сусідів, завірених начальником ЖЕД №408 від 03.07.2015 року, 04.11.2015 року та 18.11.2015 року, - ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1., з березня 2014 року за даною адресою фактично не проживає (а.с. 8, 39-41).
Будь-які докази створення відповідачу перешкод з боку позивача щодо користування житловим приміщенням у справі відсутні.
Отже, відсутність відповідача в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин доведена належними і допустимими доказами.
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, згідно із ст.107 Житлового кодексу УРСР наймач або член його сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оскільки надані позивачем докази підтверджують те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад шість місців без поважних причин, доказів на спростування цих обставин суду не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та ухвалення рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст ст.ст. 3, 11, 57-61, 88, 208-210, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: