АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2480/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3516/15Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І. І. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Хіль Л.М., Кузнєцової О.Ю.,

За участю секретаря: Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та доповненнями до неї

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 вересня 2015 року

по справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука як орган опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради звернувся до суду з вказаним позовом. Просив відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав. Постановити рішення про стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі по ? частини з кожного всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дітей у відділенні Державного Ощадбанку України.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не виконують свої батьківські обов'язки щодо виховання та догляду за своїми неповнолітніми дітьми. При огляді місця проживання дітей, було виявлено, що санітарно-гігієнічні умови помешкання незадовільні, у кімнатах брудно та немає їжі в холодильнику. Крім того, ЗОШ № 22 надсилала неодноразово подання на адресу служби у справах дітей щодо порушення дітьми відповідачів режиму навчання.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 вересня 2015 рокупозов органу опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області до фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів задоволено.

Відібрано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого влаштування на повне державне забезпечення.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадбанку України, починаючи з 28.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадбанку України, починаючи з 28.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому, шлюбі починаючи з 17 березня 2000 року.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Неповнолітні діти відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука , як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік є ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків.

Кременчуцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 Кременчуцької міської ради Полтавської області неодноразово зверталася з поданням до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука щодо дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які пропускають заняття без поважних причин. З матір'ю дітей проводились бесіди, однак позитивних результатів досягнуто не було.

Крім того, службою у справах дітей проводились обстеження умов проживання родини відповідачів. Відповідно до актів, складених за результати перевірок, вбачається, що санітарно-гігієнічні умови помешкання часто були незадовільні. У кімнатах брудно та відсутня їжа в холодильнику, молодша донька ОСОБА_7 часто ходить боса та роздягнута по кімнаті.

З довідок 2-ї міської лікарні м. Кременчука від 20 червня 2014 року та від 12 березня 2015 року вбачається, що діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 здорові, на диспансерному обліку не перебувають. Батьки не виконують рекомендацій лікарів, не обстежують дітей. Від щеплень не відмовляються. В червні 2014 року батькам були запропоновані безкоштовні путівки для оздоровлення дітей в санаторій «Ліщиновка», від яких вони відмовилися.

Відповідно до доповідної 2-ї міської лікарні м. Кременчука від 03 вересня 2015 року вбачається, що санітарний стан помешкання сім'ї ОСОБА_2 незадовільний. В кімнаті дуже брудно, стоїть сморід, речі розкидані. Їжа для дітей відсутня. Діти брудні, білизна та одяг на дітях теж брудні. При огляді у дітей виявлений педикульоз. Мати зловживає спиртними напоями. Діти часто залишаються без нагляду.

З наданої відповіді Крюківського відділу міліції на запит, вбачається, що ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався. ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності 25 травня 2015 року згідно постанови Крюківського районного суду м. Кременчука за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не піклуються про виховання та розвиток дітей, в родині відсутнє достатнє матеріальне забезпечення, а соціально-педагогічна робота з сім'єю не дала позивних результатів.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пп. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу , а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Так у п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не

забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її

внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному

насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Пунктом 7 вказаної Постанови зазначено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на

підтвердження цього факту не потрібно.

Аналізуючи вказані норми, вбачається, що мати неповнолітніх дітей ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Службою у справах дітей були складені акти обстеження умов проживання та житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 від 28.11.2014 року, 25.12. 2014 року,16.03.2015 року, 04.04. 2015 року, 14.01.2015 року, 22.12.2014 року, 27.11.2014 року, 07.04.2015 року.

Більша частина актів мають негативну характеристику умов проживання дітей відповідачів та їх харчування.

Крім того, після останнього обстеження дітей від 03 вересня 2015 року вбачається, що у дітей виявлений педикульоз, вказане підтверджено довідкою 2-ї міської лікарні м. Кременчука.

З характеристики ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як учениць Кременчуцької ЗОШ № 2, вбачається, що діти нестаранні у навчанні, часто не відвідують навчання та не готуються до уроків, не мають інтересу до навчання. Батькам про пропуски уроків повідомлялось.

Вказані факти підтверджують, що батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не

забезпечується необхідних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування дітей та їх навчання й розвитку.

Посилання в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не повідомлялися відповідачі про судові засідання не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так, відповідно до довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Полтавській області ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2.

Крюківський районний суд Полтавської області надсилав на зазначені адреси копії позовної заяви та повістки по справі.

Як вбачається з повернутих рекомендованих повідомлень про вручення, ОСОБА_2 за адресою реєстрації та проживання не отримував повістки, вони поверталися за строком спливу. При цьому, ОСОБА_3 стверджує, що не отримувала повісток про дату і час розгляду справи, хоча була повідомлена як поштовим повідомленням так і телефонограмою (а.с.34,42,43,92).

Враховуючи викладене та виходячи з матеріалів справи, відповідачі належним чином не були повідомлені та не отримували копії позовної заяви, що є порушенням процесуальних норм. Однак, вказане порушення не є підставою для скасування судового рішення, оскільки не призвело до неправильного вирішення судом першої інстанції справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не містять у собі фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки місцевого суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі : /підпис/ В.А. Чічіль

Судді: /підпис/ Л.М. Хіль

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

З оригіналом згідно: В.А. Чічіль