У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу Українського державного підприємства зв'язку «Укрпошта» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Українського державного підприємства зв'язку «Укрпошта» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 05 травня 2014 року його було призначено на посаду виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», при цьому сторони не погоджували строку трудового договору, таким чином, ним було укладено безстроковий трудовий договір. Однак, наказом від 01 квітня 2015 року № 175/к його було звільнено з роботи з 02 квітня 2015 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору, що суперечить вимогам чинного законодавства.

З урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог, позивач просив визнати незаконним наказ Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року № 175/к про його звільнення з роботи 02 квітня 2015 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору; поновити його на посаді виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 48 411 грн 15 коп. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати - 7 542 грн 45 коп., а всього 55 953 грн 45 коп.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним наказ Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року № 175/к про звільнення з роботи 02 квітня 2015 року ОСОБА_2 відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за чаї вимушеного прогулу у розмірі 48 411 грн 15 коп. та компенсацію втрати частині грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати - 7 542 грн 45 коп., а всього 55 953 грн 45 коп. (сума визначена без урахування обов'язкових відрахувань до бюджету і державних цільових фондів).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та стягнення середньомісячного заробітку у розмірі 11 685 грн 45 коп. (сума визначена без урахування обов'язкових відрахувань до бюджету і державних цільових фондів) допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року в частині стягнення з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 7 542 грн 45 коп. скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року в частині стягнення загальної суми та судового збору змінено, зменшено загальну суму стягнення з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 з 55 953 грн 45 коп. до 48 411 грн 15 коп. (сума визначена без урахування обов'язкових відрахувань до бюджету і державних цільових фондів) та збільшено суму стягнення судового збору з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь держави з 559 грн 53 коп. до 971 грн 31 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат за апеляційний розгляд справи.

У касаційній скарзі Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що трудовий договір, укладений між сторонами 05 травня 2014 року є безстроковим, а тому звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору є незаконним і позивач має бути поновлений на посаді виконуючого обов'язки директора Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, яка складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовою частиною заробітної плати (додаткова заробітна плата).

Таким чином, законодавством передбачена компенсація лише у випадку невиплати саме нарахованої заробітної плати.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати в сумі 7 542 грн 45 коп. та в цій частині відмовляючи у задоволенні позову, правильно виходив із того, що ОСОБА_2 у квітні-червні 2015 року заробітна плата не нараховувалася, а середній заробіток за час вимушеного прогулу не є заробітною платою у розумінні Закону України «Про оплату праці», а тому відсутні підстави застосування до даних правовідносин положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати».

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення загальної суми та судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині залишення без змін апеляційним судом ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Українського державного підприємства зв'язку «Укрпошта» у відкритті касаційного провадження на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Українського державного підприємства зв'язку «Укрпошта» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов