РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Латко В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення пені,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 31285,00 доларів США. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що відповідно до укладеного договору №АВАА-000009-СRED від 12.09.2008р. , ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2010р. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.12.2013р. має заборгованість 31285,00 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2013р. складає 249967,16грн., яка складається з наступного:3328,90 доларів США заборгованість за кредитом; 6649,25 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 19787,29 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина); 1488,27 доларів США штраф (процентна складова).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.10.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.11.2014 року, позов задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 11497,71 (одинадцять тисяч чотириста девяносто сім)доларів США, що за курсом 7,99. складає еквівалент 91866,70 грн (девяносто одна тисяча вісімсот шістдесят шість)грн. та суму судового збору у розмірі 918,66 (девятсот вісімнадцять ) грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.10.2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06.11.2014 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі .

Представник відповідача також надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення в яких позов визнав частково, просив зменшити пеню та застосувати до вимог кредитора про стягненні пені спеціальний строк позовної давності.

Суд, вчинивш матеріали справи, вважає, що позов про стягнення пені задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно договору №АВАА-000009-СRED від 12.09.2008р. ОСОБА_3 отримав кредит у ПАТ «Акцент-Банк» у розмірі 6000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення до 12.03.2010 року.

Згідно розрахунку за кредитним договором відповідач станом на 03.12.2013р. має заборгованість 31285,00 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2013р. складає 249967,16грн., яка складається з наступного: 3328,90 доларів США заборгованість за кредитом; 6649,25 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 19787,29 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина); 1488,27 доларів США штраф (процентна складова).

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (чч. 1,2 ст. 551 ЦК України).

Як встановлено судом, пунктом 5.1 кредитного договору при порушенні будь-якого із зобов»язань за договором зі сплат відсотків або винагороди банку передбаченої договором банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,2 % від суми непогашеного платежу у національній валюті- гривні.

Що стосується заяви відповідача про застосування спеціального строку позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п 5.7. кредитного договору передбачено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Вирішуючи вказане питання суд виходить із правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі №6-16цс15, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

А саме, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 березня 2015 року ухвалив постанову у справі № 6-16цс15, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Верховний Суд України вказав наступне.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж за договором відповідач здійснив 03.10.2009 р.

Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 255, 260 ЦК України, позивач вважається таким, що звернувся до суду своєчасно - 10.12.2013 року, тобто в межах п»ятирічного строку позовної давності.

Між тим, вимога позивача про стягнення пені за несвоєчасне виконання забовязань за кредитним договором задоволенню не підлягає, суд вважає відповідну вимогу безпідставною і такою, що не містять законного обґрунтування щодо подвійного застосування цивільно-правових санкцій за невиконання договірних забовязань за одне і теж порушення.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайцног ставляться.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до змісту ст.. 549 та 611 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому одночасному застосуванню не підлягають.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 р., правовим висновком якої є:

цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення .

Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 19787,29 доларів США як такі, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення пені - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: