Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Вернік В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.08.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5 та ОСОБА_6, помер 06.01.2007 року в с.Рижавка Жмеринського району. Повідомила, що після його смерті в межах встановленого законом піврічного строку вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, до складу якої згідно із заповітом ОСОБА_6 від 23.05.2002 року, в числі іншого майна, входить право на земельну ділянку площею 5,5076 га. в с.Рижавка Жмеринського району, належне спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності, виданого відповідно з рішенням 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради від 31.10.2001 року. Натомість коли 24.02.2015 року вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_4 та у заповіті покійної матері на його користь матір'ю записана ОСОБА_6, тоді як в свідоцтві про смерть ОСОБА_7, що не підтверджує належність заповіту померлій особі та факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 Пояснила, що вказана помилка у написанні імені та по батькові покійної матері померлого чоловіка імовірно допущені при видачі ОСОБА_7 паспорта громадянина України. Зауважила, що згідно з довідкою від 24.12.2014 року Потоківської сільської ради на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 з нею в одному будинку постійно проживав її син ОСОБА_4, тобто він вважається таким, що прийняв спадщину, однак згодом, не отримавши правовстановлюючого документу ОСОБА_4, помер. Просила визнати за нею у порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 5,5076 га в с.Рижавка Жмеринського району, що на підставі Державного акту на право власності, виданого відповідно з рішенням 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради від 31.10.2001 року належала ОСОБА_6

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви щодо розгляду справ у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги, а відповідачі позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти задоволення позову.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження та припиняється у момент її смерті; право власності відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України припиняється у разі смерті власника.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до змісту ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, із копій свідоцтв про смерть серії 1-АМ №055475 (а.с.7) та 1-АМ №252670 (а.с.8) вбачається відповідно, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 померли відповідно 06.01.2007 року та 28.11.2004 року в с.Рижавка Жмеринського району Вінницької області.

Заявлені позивачем обставини того, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6 визнані відповідачами в обсязі визнання ними позову в цілому, а також підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії ГД №164348 (а.с.10), що містить орфографічну помилку у написанні ім'я фізичної особи останньої.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу І-АМ №388266 (а.с.9) вбачається реєстрація шлюбу між ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 24.02.2015 року (а.с.11) позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після померлої 28.11.2004 року ОСОБА_7, спадщину після смерті якої прийняв, але не встиг оформити, помер 06.01.2007 року ОСОБА_4, так як у свідоцтві про народження ОСОБА_4 та в заповіті його матір'ю записана ОСОБА_6, а в свідоцтві про смерть спадкодавицею є ОСОБА_7, тобто відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин та не підтверджується належність заповіту особі, яка померла.

З копії довідки №587 від 24.12.2014 року виданої виконкомом Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_7, яка померла 28.11.2004 року постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_4, який помер 06.01.2007 року в с.Рижавка Жмеринського району Вінницької області, та на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_1, що визначає обставини послідовного прийняття з вказаних підстав спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, її сином ОСОБА_4, а спадщини, що відкрилась після смерті останнього, - позивачем ОСОБА_1, оскільки суду не представлено відомостей, щодо подання ними заяв про відмову від спадщини.

Згідно копії заповіту від 23.05.2002 року (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіла своєму синові ОСОБА_4, зокрема, земельну ділянку площею 5,5076 га.

З копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_6 на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради народних депутатів від 31.10.2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,5076 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Потоківської сільської ради.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №6090 від 25.11.2014 року (а.с.15) нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 5,5076 га, власником якої була ОСОБА_6, становить 88702,10 грн.

З копій заяв відповідача ОСОБА_2 від 09.09.2015 року (а.с.82), яка узгоджується із його заявою від 24.12.2014 року (а.с.38), що міститься у матеріалах спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті останнього ОСОБА_2А не прийняв.

Разом з тим, матеріали спадкової справи щодо майна померлого 06.01.2007 року ОСОБА_4 містять серед іншого заяву його дочки - відповідача ОСОБА_3 від 23.05.2007 року про прийняття даної спадщини, що визначає відповідну обставину за наслідком подання вказаним спадкоємцем належної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у визначений законом шестимісячний строк, від якої наладі вона не відмовилась. Окрім цього, на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2015 року (а.с.70,73) яким їх визначено спадкоєцями відповідної частки належної особисто ОСОБА_4 земельної ділянки, обставини чого вочевидь не можуть бути невідомі позивачу, а надто її представнику, яким особисто подавалась заява щодо видачі даним особам свідоцтва про право на спадщину саме за вказаним розподілом часток.

Незалежно від визнання позову обома заявленими відповідачами за наведених обставин наявності фактично двох спадкоємців, які у встановленому порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, судом визначається правомірність вимог позивача лише стосовно 1/2 частини спадкової маси у складі спірної спадщини, до якої слід віднести також успадковане ним майно, належне його матері ОСОБА_6, зокрема, й зазначену земельну ділянку площею 5,5076 га.

На підставі вказаних доказів суд доходить висновку, що з моменту смерті ОСОБА_6 припинилась її правоздатність та право на належну їй спірну земельну ділянку, яку після смерті матері успадкував ОСОБА_4; позивач ОСОБА_1, яка прийняла у встановленому порядку спадщину, що відкрилась після смерті останнього, за наявності іншого спадкоємця за законом аналогічної черги щодо усього майна, відповідні права на яке мав та отримав ОСОБА_4 є одним з двох спадкоємцем першої черги за законом щодо спадщини, яка відкрилась після смерті останнього, тобто одним з двох учасником правовідносин, субєктом яких раніше була померлий ОСОБА_4, а тому за позивачем підлягає визнанню лише право в порядку спадкування на вказану 1/2 частину оспорюваної земельної ділянки, оскільки дане майно формально збереглось в натурі, проте, безпосереднього права власності на неї у визначений законом спосіб державної реєстрації нерухомого майна спадкодавець ОСОБА_4 за життя не набув, а відповідний обсяг спадкових прав не підлягає збільшенню, що визначає відповідні підстави часткового задоволення позову.

Про наявність інших спадкоємців першої черги за законом, або спадкоємців за заповітом щодо майна померлого ОСОБА_4, прийняття ними спірної спадщини наразі суду ніким не повідомлено.

З урахуванням постановлення рішення частково в інтересах позивача пропорційному стягненню на її користь з відповідача ОСОБА_3 підлягає документально підтверджена сума судового збору в розмірі 121,80 грн. (а.с.1) з огляду на безпідставність пред'явлення даного позову до відповідача ОСОБА_2 за повідомлених обома сторонами обставин неприйняття ним даної спадщини взагалі. Також з відповідача ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню відповідна частка судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 199,91 грн. із врахуванням решти сплаченої при подачі позову його суми, а з позивача на користь держави слід стягнути решту недоплаченого нею при зверненні до суду судового збору в сумі 443,51 грн. пропорційно частині вимог, у задоволенні яких судом відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.25, 346, 1216-1218, 1261, 1269 ЦК України, ст.5, 8, 15, 57, 61, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,5076 га., розташованої в с.Рижавка Жмеринського району Вінницької області, що на підставі Державного акту на право власності, виданого 31.10.2001 року рішенням 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради, належала ОСОБА_6, яка померла 28.11.2004 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121 гривню 80 копійок судового збору, а також на користь держави - 199 гривень 91 копійку судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 443 гривні 51 копійку судового збору.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.