Справа № 161/4237/15-ц Провадження № 22-ц/773/1206/15 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Категорія: 27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю представника позивача Місюри І.В.,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (далі - ПАТ КБ) "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 16 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № VOZ0AN02003334, за яким останній надано кредит у розмірі 53607,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2014 року.

ОСОБА_3 належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання за договором та станом на 10.03.2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 96016,93 грн., з них: 18184,34 грн. - заборгованість за кредитом; 77832,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

На підставі наведеного, банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі - 96016,93 грн. та понесені судові витрати по справі в розмірі - 960,17 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «Приватбанк», покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржуване рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відому у позові, суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту заборгованості за кредитним договором, а відтак вимоги є недоведеними.

Однак такі висновку суду зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір № VOZ0AN02003334, відповідно до умов якого остання отримала кредит на суму 53607,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2014 року (а. с. 7-9).

З метою забезпечення виконання зобов'язань, відповідач ОСОБА_3, згідно договору застави рухомого майна № VOZ0AN02003334 від 06.11.2007 року надала банку в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не у повному обсязі виконувала взяті згідно кредитного договору зобов'язання щодо повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків.

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

28.02.2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOZ0AN02003334 від 06.11.2007 року в сумі 42524,75 грн. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладання від імені Заставодавця договору купівлі-продажу, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.04.2013 року передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом вилучення у ОСОБА_3, автомобіль марки DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3

Згідно представленого суду письмового розрахунку за період з 01.01.2007 року по 10.03.2015 року заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить - 96016,93 грн., з них: 18184,34 грн. - заборгованість за кредитом; 77832,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а. с. 4-6).

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину чи покрила одержана від продажу предмета застави сума вимоги кредитора, оскільки сам по собі факт реалізації майна не припиняє грошового зобов'язання в разі недостатності для задоволення вимог кредитора вирученої від продажу предмета застави суми та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права отримання процентів за користування кредитом і пені за несвоєчасне погашення кредиту.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості. Відповідач, заперечуючи проти позову, належних та допустимих доказів щодо відсутності заборгованості на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надала.

В судовому засіданні встановлено, що заставний транспортний засіб реалізований в листопаді 2014 року. Виручена сума від реалізації склала 42000 грн. (а. с. 64), за рахунок якої задоволено вимоги кредитора за тілом кредиту в сумі 18701 грн. 67 коп., відсотків та комісії в сумі 23008 грн. 46 коп., та 289 грн. 87 коп. витрати банку пов'язані з реалізацією заставного майна. Зарахування даних сум відображено у розрахунку заборгованості, що долучений до позовної зави (а. с. 4-6) та у виписці по рахунку НОМЕР_4. Даний розрахунок відповідачем не спростований.

Відтак суд першої інстанції безпідставно констатував про не відображення позивачем у розрахунку суми боргу сум отриманих від реалізації заставного автомобіля.

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Відтак вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 18184 грн. 34 коп., які є тілом кредиту, є обґрунтованими та підставними, а відтак підлягають до задоволення.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

За змістом позовної заяви борг ОСОБА_3 складається з 18184 грн. 34 коп. тіла кредиту та 77832 грн. 59 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, виходячи з принципу розумності та справедливості судова колегія вважає, що розмір пені слід зменшити до 18184 грн. 34 коп. грн., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту. При цьому колегією суддів враховано вік відповідача, стан здоров'я та пояснення ОСОБА_3 щодо розміру її прибутків, які складаються з мінімальної пенсії.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що таке рішення забезпечить, як права та інтереси позивача так і відповідача, з врахуванням норм права які регулюють дані правовідносини.

Беручи до уваги вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку відшкодовуються понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати 545,42 грн. (363 грн. 68 коп. - судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та 181 грн. 84 коп.- в апеляційній інстанції).

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 06.11.2007 року, що складається з 18 184 грн. 34 коп. - тіла кредиту та 18 184 грн. 34 коп. - пені.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 545 грн. 52 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: