У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на квартири та нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі ТОВ «Аверс-Сіті», товариство) передати їм квартири та нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру № 167, з технічним приміщенням, загальною проектною площею 138,63 кв. м, фактичною загальною площею 138,63 кв. м, на 22-му та 23-му поверхах у будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на: квартиру № 83, загальною проектною площею 75,21 кв.м, фактичною загальною площею 75,21 кв.м, на 2-му поверсі у будинку АДРЕСА_1; нежитлове приміщення № 7, загальною проектною площею 126,63 кв.м, фактичною загальною площею 125,90 кв. м, на 1-му поверсі у вказаному будинку.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на: нежитлові приміщення №№ 1, 2, 5, 7, 9, 10, 8, 11 у будинку АДРЕСА_1; квартири №№ 413, 396, 163, 57, 69, 373, 315 у вказаному будинку.

Зобов'язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_4 квартиру № 167 з технічним приміщенням, загальною проектною площею 138,63 кв. м, фактичною загальною площею 138,63 кв. м, на 22-му та 23-му поверхах у будинку у будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_5: квартиру № 83, загальною проектною площею 75,21 кв.м, фактичною загальною площею 75,21 кв. м, на 2-му поверсі у будинку АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення № 7.

Зобов'язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_6 нежитлові приміщення №№ 1, 2, 5, 7, 9, 10, 8, 11 у будинку АДРЕСА_1; квартири №№ 413, 396, 163, 57, 69, 373, 315 у будинку АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПОКВП «Полтаватеплоенерго» відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позивачі на підставі договору купівлі-продажу придбали майнові права на спірне нерухоме майно, тобто отримали лише право набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
І.К. Парінова
О.В. Ступак