Справа № 136/1844/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" листопада 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради, Липовецького району про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 16.12.2013 року померла її мати - ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, зясувалось, що нею пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вказує, що після смерті матері вона пережила важкий психологічний стрес, так як втратила близьку та рідну людину, проводила поминки, обіди. Крім того, на протязі шести місяців після смерті матері вона майже весь час перебувала за межами України на заробітках, а тому не мала змоги звернутись в цей період до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважає наведені нею причини поважними, а тому просила суд визначити їй додатковий двохмісячний строк для написання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері.

Також позивач зазначає у позовній заяві та те, що в свідоцтві про її народження імя матері помилково вказано «Поліна», а не «Парасковія», так як у свідоцтві про смерть останньої. Вказані розбіжності у написанні імені були допущені ще за життя матері, однак при цьому не виникало складнощів. На даний час вона має намір успадкувати майно після смерті матері, а вказані обставини перешкоджають, тому позивач просила суд встановити факт, що померла, 16.12.2013 року в селі Вахнівка, Липовецького району ОСОБА_2 була її матірю.

В судове засідання позивач та її представник не зявились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що підтримує вимоги про встановлення факту родинних відносин, та визначення ОСОБА_1 додаткового строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача сільський голова Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

Враховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 16.12.2013 року в місті Київ померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серія І-БК № 287344 ( а. с. 6).

Позивачка стверджує в позовній заяві, що являється дочкою померлої, та не може оформити свої спадкові права після смерті матері, оскільки документально не підтверджується факт її родинних відносин з покійною матір'ю, так як в свідоцтві про її народження ім'я матері помилково вказано "Поліна" замість "Парасковія".

Суд вважає, що факт родинних відносин між позивачем - ОСОБА_1 та померлою, 16.12.2013 року в місті Київ - ОСОБА_2, а саме, що остання була матір'ю позивача доведено наступними доказами: довідками Вахнівської сільської ради № 1340, № 1341 та № 1342 від 13.10.2015 року, з яких слідує, що до складу сімї ОСОБА_2 входила дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою. ( а. с. 11-13). Також факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де збігається прізвище та по батькові померлої ОСОБА_2 із прізвищем та по батькові матері позивачки, зазначеної в її свідоцтві про народження (а. с. 6), паспортними даними позивачки, свідоцтвом про шлюб після укладення якого позивачка набула прізвище "Загоруйко".

Відповідно до ст.ст. 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів.

Ст. 256 ч. 1 п.1 та п.6 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що зібрані у справі докази підтверджують факт про встановлення якого заявник просить суд. Від встановлення цього факту залежать майнові права позивача, вона приймає спадщину. Іншого порядку встановити факт, про який позивач просить суд не передбачено, відтак позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення.

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Позивач, будучи дочкою спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги за законом, висловила свій намір щодо успадкування майна після смерті матері, звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року). Як вказала вона в позовній заяві, пропущено цей строк з поважних причин, оскільки пережила смерть найближчої людини, отримала важкий психологічний стрес, проводила поминки та обіди, після смерті матері майже постійно перебувала за межами України на заробітках.

Як вбачається із відповіді наданої завідувачем Липовецької державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2015 року спадкова справа до майна померлої, 16.12.2013 року ОСОБА_2 в Липовецькій державній нотаріальній конторі не заведена.

Судом встановлено, що дані правовідносини є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Про обов'язкову наявність поважних причин пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій висловлена правова позиція у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року та 04 листопада 2015 року (справа № 6-85цс12 та відповідно № 6-1486цс15).

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 є поважними, оскільки пов'язані вони з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, так як позивач перебувала поза межами країни, перебуваючи на заробітках, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, відповідач позов визнав.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову

На підставі вищевикладеного, враховуючи рекомендації що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р., «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, керуючись ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 58- 60, 158, 169, 174, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною дочкою ОСОБА_2, яка померла 16 12.2013 року в місті Київ.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий двохмісячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.12.2013 року в місті Київ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4