Справа № 303/5270/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево подання державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2015 року державний виконавець МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме: - квартири АДРЕСА_1, для виселення ОСОБА_2, 18.12.1970 р. н. з вказаної квартири, з метою виконання виконавчого листа № 2/303/1442/15 виданого Мукачівським міськрайонним судуом 09.07.2015 року.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у МВ ДВС знаходиться виконавчий лист № 2/303/1442/15 виданий Мукачівським міськрайонним судом 09.07.2015 року «про усунення перешкод в корисистуванні ОСОБА_3 квартирою № 4 в будинку № 4 по вул. Ген. Петрова в. Мукачеві шляхом виселення ОСОБА_4 з вказаної квартири без надання іншого житла». Посилається на те, що у межах виконавчого провадження відкритого на підставі вказаного Виконавчого листа, ним виконано всі передбачені законом дії для виконання рішення суду, однак боржник ОСОБА_4 не надає доступу до кімнати якою він користується в квартирі АДРЕСА_2 в. Мукачеві.

Старший державний виконавець МВ ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд подання у його відсутності, просить задоволити подання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, при виконаннні судових рішень вирішується судом негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участі державного виконавця.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження та дослідивши наявні у матеріалах подання документи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З матеріалів подання та оглянутого судом виконавчого провадження вбачається, що на виконанні у МВ ДВС знаходиться виконавчий лист № 2/303/1442/15 виданий Мукачівським міськрайонним судом 09.07.2015 року «про усунення перешкод в корисистуванні ОСОБА_3 квартирою № 4 в будинку № 4 по вул. Ген. Петрова в. Мукачеві шляхом виселення ОСОБА_4 з вказаної квартири без надання іншого житла». (а.с. 6)

16.07.2015 року державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом.(а. с.5).

ОСОБА_5 державного виконавця від 04.08.2015 року встановлено, що боржник рішення суду не виконав, зі слів стягувача: «двері у кімнату, якою користується боржник для проживання, зачинені». Даний акт складений без понятих, тільки у присутності стягувача. (а.с8).

07.08.2015 року державним виконавцем винесена постанова про призначення примусового виконання за виконавчим листом № 2/303/1442/15 виданим Мукачівським міськрайонним судом 09.07.2015 року «про усунення перешкод в корисистуванні ОСОБА_3 квартирою № 4 в будинку № 4 по вул. Ген. Петрова в. Мукачеві шляхом виселення ОСОБА_4 з вказаної квартири без надання іншого житла» (а.с9).

Вказані постанови направлені боржнику за виконавчим провадженням, що стверджується повідмленням про «вручення поштового відправлення» (а.с 11).

14 серпня 2015 рокудержавним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що боржник рішення суду не виконав, при вході до квартири двері у кімнату, якою користується боржник для проживання, зачинені. Даний акт складений без понятих, тільки у присутності стягувача та дільничного інспектора. (а.с. 10).

Подання державного виконавця мотивоване тим, що боржники від виконання виконавчого документа ухиляються, а проведення виконавчих дій неможливе без входження до квартири, з метою повного, всебічного та своєчасного виконання виконавчого документу виконавчого листа № 2/303/1442/15 виданого Мукачівським міськрайонним судом 09.07.2015 року.

Чинним законодавством, зокрема п. 8.4 «порядок виконання рішення про виселення боржника», розділу 8 «виконання рішень у немайнових спорах» Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МінЮсту України від 15.12.1999 р. (зі змінами) розробленої на виконання Закону Укераїни «Про виконавче провадження», передбачена наступна процедура виконання рішення про виселення боржника.

Відповідно Інструкції: «Державний виконавець надає особі, що виселяється, строк для самостійного виконання рішення (до 15 днів). Після чого перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово, розпочинається процедура примусового виконання рішення, відповідно до порядку зазначеного нижче.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення.

Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику. У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

У разі виникнення обставин, які перешкоджають виконанню рішення або його унеможливлюють, державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження і звертається до суду з поданням про розяснення подальшого порядку виконання або про відстрочку виконання.»

У частині першій статті 376 Кодексу ( 1618-15 ) зазначається, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України) ( 254к/96-ВР ).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року ( 995_015 ), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( 995_004 ), Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ( 995_043 ). Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України ( 254к/96-ВР ) є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року ( 995_015 ), статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( 995_004 ), пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ( 995_043 ) ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року ( 995_015 ), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) ( 995_004 ).

З рахуванням встановленого судом, підстави для задоволення подання про примусове проникнення до житла з метою виселення боржника відсутні, оскільки державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження не використано в повній та достатній мірі всіх допустимих спеціальним законом способів та засобів для виконання рішення суду про виселення боржника.

Керуючись: частиною першою статті 9 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ст.ст. 209 - 210, 376, ЦПК України, п.10ч. 3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання подання державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла,

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Морозова Н. Л.