Справа № 342/529/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2042/2015
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г.І. Г. І.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду від 28 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

у травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що наказом № 47-К від 25.03.2014 року був прийнятий на посаду бригадира промзони № 1 ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард». 21.07.2014 року наказом № 110-к його було звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою двох сторін. Посилаючись на те, що заяву про звільнення з роботи добровільно не подавав, написання такої заяви без зазначення дати було обов'язковою умовою адміністрації при прийнятті на роботу, його згоди на припинення трудових відносин не було, написана ним при прийомі на роботу заява не містить вказівки на час звільнення, тому просив поновити його на роботі на посаді бригадира промзони № 1 ДП "Городенківська птахофабрика" ПАТ "Авангард", стягнути з відповідача на його користь 29 394 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Городенківського районного суду від 28 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заяву про звільнення з роботи добровільно не подавав, про що свідчить відсутність дати на ній. Суд не врахував, що при прийнятті його на роботу обов'язковою умовою було написання ним заяви про звільнення за згодою сторін без зазначення дати в такій заяві. З метою доведення того, що заяви про прийняття на роботу та про звільнення з роботи написані в один день, однією й тією ж кульковою ручкою, усно просив суд призначити почеркознавчу експертизу, про що зазначав у позовній заяві, однак суд це клопотання не вирішив, не витребував оригіналів наказу про прийняття на роботу, заяв про прийняття на роботу та про звільнення. Не враховано судом і те, що трудовий договір може припинятися за згодою сторін, однак таке припинення можливе тільки тоді, коли між адміністрацією та працівником досягнуто згоду про припинення трудового договору. В даному випадку його волевиявлення відсутнє, а зазначена заява написана під тиском та не містить вказівки на час звільнення, як того вимагає закон. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, представник ДП «Городенківська птахофабрика» доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 47-К від 25.03.2014 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду бригадира промзони № 1 ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард». 21.07.2014 року наказом № 110-к його було звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою двох сторін. В матеріалах справи наявна копія заяви позивача, в якій він просить звільнити його з роботи за згодою сторін без зазначення дати. У згаданій заяві наявні візи «не заперечую» від 21.07.2014 року, у вигляді написів та особистих підписів, зроблених головним технологом та директором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 був правомірно звільнений з роботи згідно поданої ним заяви за угодою сторін у визначений сторонами строк 21.07.2014 року, тому відсутні підстави для поновлення його на роботі. В ході судового розгляду не знайшло підтвердження посилання позивача про те, що заява про звільнення з роботи за згодою сторін була ним написана не 21.07.2014 року, а в день прийняття на роботу. Так як відсутні підстави для поновлення позивача на роботі, то суд відмовляє і в стягненні моральної шкоди.

Однак, повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки висновок суду першої інстанції щодо підстав звільнення позивача з роботи суперечить встановленим обставинам.

Установлено, що згідно наказу № 47-К від 25.03.2014 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду бригадира промзони № 1 ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард».

21.07.2014 року наказом № 110-к його було звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою двох сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розірванні трудового договору з цих підстав має бути домовленість між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу про припинення трудового договору саме за згодою сторін.

Проте ці роз'яснення залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Зазначені судом підстави звільнення не підтверджені належними доказами.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про звільнення з роботи за згодою сторін без зазначення дати написання заяви.

Згідно акту, складеного 21 липня 2014 року службовими особами ДП «Городенківська птахофабрика», звільнений бригадир ОСОБА_2 відмовився ставити дату звільнення у заяві.

Отже, зміст позовних вимог та характер спору між сторонами спростовує висновки суду про звільнення позивача з займаної посади за згодою сторін.

Разом з тим, відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивач звільнений із займаної посади 21 липня 2014 року.

З даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 18 травня 2015 року.

Однак, 12 серпня 2014 року ОСОБА_2 уже звертався до суду з аналогічним позовом до ДП «Городенківська птахофабрика» ПАТ «Авангард», який ухвалою Городенківського районного суду від 28 жовтня 2014 року залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Позивач не навів поважних причин пропуску строку, установленого ст. 233 КЗпП України для звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, а наведені ним обставини повторного звернення до суду з пропуском місячного строку з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, які б могли бути підставою для поновлення цього строку (ст. 234 КЗпП України), не заслуговують на увагу.

За таких обставин, ухвалене судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду з позовом про поновлення на роботі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Городенківського районного суду від 28 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Городенківська птахофабрика» публічного акціонерного товариства «Авангард» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.