Справа №173/1214/15-ц
Провадження №2/173/653/2015
15.09.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми неповернутої позики,
ОСОБА_2 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 12 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підставі якого відповідач отримав від позивача 3500 дол. США з умовою сплати відсотків за користування коштами в розмірі 150 дол. США. Відповідач зобовязався повернути кошти та відсотки за користування грошовими коштами в строк до 12 квітня 2015 року. В підтвердження отримання коштів відповідач написав розписку. Проте у зазначений термін кошти не повернув, в добровільному порядку спір вирішити не вдалося. У звязку з чим ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість в сумі 3500 дол. США та відсотки за користування коштами в сумі 150 дол. США.
В судовому засіданні представник позивача та позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
12 лютого 2015 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в борг 3500 дол. США та зобовязався повернути їх до 12 квітня 2015 року, про що надав розписку (а.с. 12).
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому згідно з ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_2 (позикодавцем) та ОСОБА_3 (позичальником) було укладено договір позики, відповідно до якого позичальник отримав від позикодавця 3500 дол. США та зобовязався повернути суму боргу в строк до 12 квітня 2015 року.
Окрім того умовами договору було передбачено, що окрім суми боргу позичальник взяв на себе зобовязання повернути позикодавцю проценти в сумі 150 дол. США також в строк до 12 квітня 2015 року.
Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
ОСОБА_3, отримавши від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3500 дол. США на умовах повернення, строковості та платності, порушив умови зобовязання та не повернув грошові кошти та проценти за договором позики у визначений договором строк.
Доказів виконання зобовязання відповідачем за договором позики на час ухвалення рішення сторонами не надано.
При цьому суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно з якими боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У звязку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги те, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судови й збір в сумі 784 грн. 75 коп. (а.с. 1), суд приходить до висновку, що судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 16, 625, 1046 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми неповернутої позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: Сан. «Славутич», 10, Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) заборгованість за договором позики в сумі 3500 дол. США, заборгованість за відсотками в сумі 150 дол. США та понесені судові витрати в сумі 784 грн. 75 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко