Провадження № 4-с/127/171/15
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

12 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.

за участю:

представника скаржника: ОСОБА_1

представника відділу ДВС: ОСОБА_2

представника стягувача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у справі №127/18881/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування спільним двором та усунення перешкод,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2015 року ОСОБА_4 звернулася суду зі скаргою на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Однак, в порушення вимог статті 383 ЦПК України звертаючись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця скаржником - позивачем фактично подано суду позовну заяву за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, в якій позивач просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2015р. Зазначена позовна заява подана за правилами та з посиланням на Кодекс адміністративного судочинства України.

За наслідками розгляду даної позовної заяви скарги ухвалою Вінницького міського суду від 10.02.2015р. в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30.03.2015р. ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року скасовано та дане питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд, в тому числі, виходив з того, що суд першої інстанції приймаючи до свого розгляду скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_6 не звернув належної уваги на невідповідність даної скарги вимогам ЦПК України, оскільки ОСОБА_4 у скарзі зазначила сторін позовного провадження позивача та відповідача замість скаржника та особи, дії якої оскаржуються, а також невірно посилалася на норми КАС України замість ЦПК України.

В подальшому дана скарга розглядалася судами неодноразово, так останньою ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 03.08.2015р. ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2015 року про залишення скарги без розгляду скасовано, а справу направлено в суд першої інстанції для нового розгляду питання, вирішення якого здійснено з порушенням встановленого для цього порядку.

При цьому, скасовуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2015 року про залишення скарги без розгляду апеляційний суд виходив з того, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як незаконна через невиконання судом першої інстанції вимог пункту 8 частини 1 статті 207 ЦПК України.

В судовому засіданні представник скаржника пояснила що вона не знайома з матеріалами скарги, однак не заперечує щодо надання скаржнику строку на усунення недоліків скарги.

Представник відділу ДВС також не заперечувала щодо надання скаржнику строку на усунення недоліків скарги.

Представник стягувача при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку представників скаржника, стягувача та відділу ДВС, дослідивши матеріали скарги, враховуючи висновки апеляційного суду Вінницької області викладені в ухвалах від 16.06.2015р. та від 03.08.2015р., суд дійшов висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 13 постанови від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" розяснив судам, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити найменування суду, до якого подається позовна заява; імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

При цьому, згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Однак, скарга ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки ОСОБА_4 у скарзі зазначила сторін позовного провадження позивача та відповідача замість скаржника та особи, дії якої оскаржуються, а також невірно посилалася на норми КАС України замість ЦПК України.

Незважаючи на неодноразове залишення вказаної скарги без руху, саме з підстав невідповідності скарги формі та змісту встановленим законодавством, на даний час скарги не приведена у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до абз. 1, 2 п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, скарга ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання скаржником даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: