Справа № 638/8325/14-ц
Провадження № 2/638/1333/15
26.10.2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі
Головуючого: судді Шишкіна О.В.,
при секретарі: Голуб Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зміну меж земельної ділянки
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом, яким просила суд Визнати неправомірним збільшення відповідачем розміру сараю літ. «Г» по вул. Дербентській, 69 в м. Харкові, що примикає до житлового будинку № 67 по вул. Дербентській в м. Харкові, зобовязати відповідача привести сарай літ. «Г» у відповідність до розмірів, що існували до його збільшення, та відновити паркан, що стояв на межі земельних ділянок позивача та відповідача, зобовязати відповідача змінити місцезнаходження дворового туалету таким чином, щоб відстань від туалету до будинку позивача була не менше, ніж 15 м, визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що знаходиться в м. Харкові по вул. Дербентській, 69, в натурі (на місцевості) в частині встановлення межі між земельними ділянками позивача та відповідача - вул. Дербентська, 67А та 69 відповідно, зобовязати відповідні органи місцевого самоврядування встановити межу між земельними ділянками позивача (вул. Дербентська, 67А) та відповідача (вул. Дербентська, 69) на відстані 1,0 (одного) метра від будинку позивача, покласти на відповідача обовязок внести до технічної та правовстановлюючої документації на землю відповідні зміни щодо встановлення нової межі між земельними ділянками позивача та відповідача.
19.08.2015 року у судовому засіданні представником позивача в рамках наданих повноважень подано уточнену позовну заяву, якою просять суд зобовязати ОСОБА_2 привести сарай літ. «Г», який розташований по вулиці Дербентській, 69 у місті Харкові, у відповідність до вимог Державно-будівельних норм України таким чином, щоб відстань від найбільш виступної конструкції сараю до межі сусідньої ділянки, яка знаходиться по вулиці Дербентській, 67А у місті Харкові, становила не менше одного метру, та у відповідність до розмірів, які існували до його збільшення, зобовязати ОСОБА_2 відновити паркан, який був розміщений на межі земельних ділянок по вулиці Дербентській, 69 та вулиці Дербентській, 67А у місті Харкові, зобовязати ОСОБА_2 знести належну йому надвірну вбиральню, розташовану на земельній ділянці по вулиці Дербентській, 69 у місті Харкові.
В обґрунтування заявлених вимог стороною позивача наведено наступне.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №67А з надвірними будівлями, за адресою: м. Харків, вул. Дербентська, та земельна ділянка, надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.
На сусідній земельній ділянці розташований житловий будинок № 69, який належить відповідачу на праві приватної власності. Протягом багатьох років між домоволодіннями позивача та відповідача існував деревяний паркан. Прохід між парканом та будинком позивача використовувався для обслуговування частини будинку, розташованої з боку домоволодіння відповідача.
Відповідач самовільно зруйнував зазначений паркан та збільшив розмір прибудови до свого будинку сараю літ. «Г», який наразі щільно прилягає до задньої стіни будинку позивача. Кінцева частина даху зазначеного сараю розташована на заборі позивача, який є частиною задньої стіни житлового будинку позивача.
Відповідно до п. 3.25 державних будівельних норми України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
На порушення ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» діями відповідача було порушено межу між земельними ділянками позивача та відповідача, тим самим останній порушив права позивача щодо користування належним їй нерухомим майном. Позивач позбавлена доступу до задньої частини свого будинку, та не має можливості здійснювати необхідний догляд та поточний ремонт будівлі. Більш того, дах сараю літ. «Г» знаходиться на заборі позивача, внаслідок чого атмосферні опади стікають на територію позивача, у звязку з чим, остання змушена самостійно здійснювати водовідведення з метою запобігання руйнуванню будинку. Викладене підтверджується фотографіями.
Крім того, відповідачем поряд з будинком позивача влаштовано дворову вбиральню, що порушує вимоги державних будівельних норм щодо розміщення вбиралень та очисних споруд каналізації. Згідно п. 3.26 ДБН 360-92** дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 метрів від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.
Внаслідок близького розташування дворової вбиральні відповідача до житлового будинку позивача від вбиральні йде неприємний запах, у звязку з чим порушуються права позивача як землекористувача.
Порушення відповідачем діючих державних норм та правил підтверджується висновком про технічний стан житлового будинку по вулиці Дербентській, 67А в м. Харкові та аналіз добудови прилеглого домоволодіння по вулиці Дербентській, 69 на предмет відповідності нормативним вимогам для можливості подальшої надійної та безпечної експлуатації, що був виготовлений на замовлення позивача експертом ОСОБА_3, повноваження якого підтверджені кваліфікаційним сертифікатом серії АЕ №000919 від 14 листопада 2012 року.
Також, відповідачем порушено протипожежні правила, що підтверджено листом Дзержинського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 310/219 від 16 липня 2013 року.
Своїми неправомірними діями, внаслідок яких позивач не має доступу до частини належного їй будинку, відповідач порушив обовязки добросусідства, закріплені ст. 103 Земельного кодексу України, згідно якої власники та землекористувачі земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.
У судове засідання сторони не зявились, повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Про причини неявки відповідача суд не повідомлено.
Відповідачем подано заперечення до первинного позову, предмет та підстави якого змінені. Заперечень до нового позову не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно із ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, матеріалами справи достовірно підтверджується, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок № 67-а по вул. Дербентській у м. Харкові (а.с. 17). Відповідач є власником домоволодіння № 69 по вул. Дербентській у м. Харкові (а.с. 52-53).
Згідно ч.ч.4 та 7 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам та свободам громадян, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
У відповідності до ч.ч.2 та 3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав, особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. А також не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.
Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Сторони є сусідами між собою, а належні їм земельні ділянки межують. Спору про межу немає. Разом із тим, відповідачем було знесено паркан та збільшено розмір прибудови до свого будинку сараю літ. «Г», який наразі щільно прилягає до задньої стіни будинку позивача. Кінцева частина даху зазначеного сараю розташована на заборі позивача, який є частиною задньої стіни житлового будинку позивача.
Відповідно до п. 3.25* державних будівельних норми України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
На порушення ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» межа між земельними ділянками сторін забудована та не має території для обслуговування їх будівель, що може бути перешкодою у користуванні належним їм нерухомим майном. Позивач позбавлена доступу до задньої частини свого будинку, та не має можливості здійснювати необхідний догляд та поточний ремонт будівлі. Більш того, дах сараю літ. «Г» знаходиться на заборі позивача, внаслідок чого атмосферні опади стікають на територію позивача, у звязку з чим, остання змушена самостійно здійснювати водовідведення з метою запобігання руйнуванню будинку.
Порушення відповідачем діючих державних норм та правил підтверджується висновком про технічний стан житлового будинку по вулиці Дербентській, 67А в м. Харкові та аналіз добудови прилеглого домоволодіння по вулиці Дербентській, 69 на предмет відповідності нормативним вимогам для можливості подальшої надійної та безпечної експлуатації, що був виготовлений на замовлення позивача експертом ОСОБА_3, повноваження якого підтверджені кваліфікаційним сертифікатом серії АЕ №000919 від 14 листопада 2012 року.
Також розташуванням прибудови до будинку 69 по вул. Дербентській впритул до сусіднього будинку № 67-а порушується протипожежні правила, що підтверджено листом Дзержинського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 310/219 від 16 липня 2013 року. Тож, така прибудова підлягає реконструкції для приведення у відповідність до вказаних норм.
Як вбачається із матеріалів справи, протягом багатьох років між домоволодіннями позивача та відповідача існував деревяний паркан. Прохід між парканом та будинком позивача використовувався для обслуговування частини будинку, розташованої з боку домоволодіння відповідача. Паркан був самовільно знесений відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.108 Земельного кодексу України, у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів.
Таким чином, питання про вирішення долі паркану мало вирішуватись обома сусідами.
Крім того, відповідачем, поряд з будинком позивача, влаштовано дворову вбиральню, що порушує вимоги державних будівельних норм щодо розміщення вбиралень та очисних споруд каналізації. Згідно п. 3.26 ДБН 360-92** дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 метрів від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.
Внаслідок близького розташування дворової вбиральні відповідача до житлового будинку позивача від вбиральні йде неприємний запах, у звязку з чим порушуються правила добросусідства, визначені ст.ст. 103, 108 Земельного кодексу.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги в редакції від 19.08.2015 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, зміну меж земельної ділянки задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_2 привести сарай літ. «Г», який розташований по вул. Дербентській, 69 у м. Харкові, у відповідності до вимог Державно-будівельних норм України таким чином, щоб відстань від найбільш виступної конструкції сараю до межі сусідньої ділянки, яка знаходиться по вулиці Дербентській, 67А у місті Харкові, становила не менше одного метру, та у відповідність до розмірів, які існували до його збільшення.
Зобовязати ОСОБА_2 відновити паркан, який був розміщений на межі земельних ділянок по вулиці Дербентській, 69 та вулиці Дербентській, 67А у місті Харкові.
Зобовязати ОСОБА_2 знести належну йому надвірну вбиральню, розташовану на земельній ділянці по вулиці Дербентській, 69 у місті Харкові.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто за завою відповідача, поданою в порядку та строки, передбачені ст.ст. 228-229 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи протягом 10 днів з моменту отримання її копії.

Головуючий: суддя