Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/1125/15-ц
№ провадження 2/453/488/15
20.10.2015 року м. Сколе
Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,
при секретарі Павкевич Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином,
КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.01.2013 року на стаціонарному лікуванні у КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ» внаслідок протиправних дій відповідача перебував ОСОБА_2, на лікування якого були витрачені кошти в сумі 278,39 гривень, які на даний час не відшкодовані. Вважає, що оскільки, внаслідок протиправних дій ОСОБА_1, закладу охорони здоров`я була завдана шкода, вона підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повторно у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Отже, відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не зявився, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 (восьми років) позбавлення волі, що підтверджується копією вказаного вироку, який набрав законної сили.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача потерпілий ОСОБА_2 29.01.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ» і на його лікування були витрачені кошти в сумі 278,39 гривень, що підтверджується розрахунком про вартість перебування у стаціонарному відділенні Сколівської ЦРЛ, наданого КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ», та які, як вбачається із змісту вироку Сколівського районного суду Львівської області від 28.05.2013 року, під час розгляду справи не були відшкодовані.
У відповідності до ст. 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні має право предявити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до п. 3 Постанови КМУ від 16.07.1993 року № 545 визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, як вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, як постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Ураховуючи наведене і те, що вирок у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України набрав законної сили, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача у користь комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня» кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 278,39 гривень.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд
Позов КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня» шкоду, завдану злочином в розмірі 278 (двісті сімдесят вісім) гривень 39коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана заява про його перегляд.

Суддя