Ухвала

12 серпня 2015 року Бабушкінський районний суду м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Яковлева Д.О.

при секретарі Лопаті Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання третейського застереження в договорі від 25.07.2008 про надання кредиту недійсною та скасування рішення третейського суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з зазначеною заявою, в якій просила визнати недійсним третейське застереження в кредитному договорі від 25.07.2008 укладеному між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» та скасувати рішення третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський союз» від 25.09.2013 по справі №3093/2013 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначила, що 25 вересня 2013 року суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський союз» по справі №3093/2013 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї було винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вважає таке рішення постановлено незаконно, оскільки про час та місце розгляду не була повідомлена належним чином, про рішення третейського суду дізналась лише 25.02.2015 від нотаріуса коли намагалась продати належну їй 1/3 частку квартири, на яку було накладено арешт на підставі цього рішення. Також, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню оскільки не має заборгованості перед банком, що підтверджено довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26.02.2015 №2193752 та зазначає, що третейським судом було прийнято спірне рішення за відсутності в матеріалах справи повного розрахунку заборгованості з зазначенням періодів її виникнення. Відносно вимоги про визнання недійсним третейського застереження, зазначила, що на час підписання договору не мала вичерпної інформації про те, що у разі виникнення спору по цьому договору, цей спір може бути розглянутий третейським судом, не була ознайомлена з регламентом його роботи, назвою та місцезнаходженням. Третейське застереження виконане в договорі шрифтом який неможливо прочитати, що лишило заявницю можливості бути в повному обсязі обізнаною з істотними умовами договору.

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволені.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви та третейської справи №3093/2013, суд приходить до наступного.

Згідно із ст.389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

За нормою ст.389-3 ЦПК України суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду може витребувати матеріали справи третейського розгляду, рішення в якій оскаржується, а також докази у порядку, встановленому цим Кодексом. Справа направляється до суду протягом пяти днів з дня надходження такої вимоги. Матеріали третейської справи надані до суду до розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.07.2008 ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» с заявою про оформлення кредитної картки, у відповідності до якої була отримана кредитна картка «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 5600 грн., базова відсоткова ставка по кредиту 3% в місяць. Вказана заява підписана заявником та представником банку, містить третейське застереження, щодо розгляду спорів у третейських судах (а.с.5 третейської справи), що відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про третейські суди» є третейською угодою.

Таким чином, твердження заявника, щодо необізнаності про можливість сторін кредитного договору, вирішувати спір у третейських судах, є необґрунтованим.

У звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором у сумі 39031,36 грн., ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 25.09.2013, ухваленим у справі №3093/2013 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 39031 грн. 36 коп. та витрати по оплаті третейського збору у сумі 500 грн.00 коп.

На підставі вказаного рішення третейського суду 28.10.2014 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист справа №200/12458/14-ц (а.с.21).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, після отримання інформації про прийняте третейським судом рішення, заявник звернувся до Маріупольскої філії ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав довідку від 26.02.2015 №2193752 про відсутність заборгованості (а.с.19). Представник банку пояснив, що вказана довідка була видана помилково, оскільки пошук інформації було зроблено за ІПН боржника, який, як встановлено судом, було невірно зазначено в заяві про оформлення кредитної картки.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про третейські суди» третейські суди вирішують спори на підставі Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України.

Згідно ст.38 Закону України «Про третейські суди», ст.60 ЦПК України кожна сторона третейського розгляду повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Третейський суд має право вимагати від сторін надання доказів, необхідних для повного, всебічного і обєктивного вирішення спору.

У відповідності до ч.1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до ч.4 цієї статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Згідно ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадку неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки.

У відповідності до ч.4 ст.389-4 ЦПК України суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Як зазначено у вказаному рішенні третейського суду, відповідач, його представник у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень (пояснень) на позовну заяву не надав, керуючись ст.41 Закону України «Про третейські суди» третейський суд визнає неявку відповідача не поважною і вважає можливим проводити слухання справи за його відсутністю.

В матеріалах третейської справи №3093/2013 є поштові реєстри від 12, 13 та 30 вересня 2013 року, на підтвердження направлення ОСОБА_1 повісток та копії рішення від 25.09.2013, проте відсутні підтвердження отримання заявницею цих повісток та копії рішення, або повернення поштових відправлень на адресу третейського суду. За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи та була позбавлена можливості бути присутньою при розгляді справи Третейським судом, надати відповідні докази, що, з урахуванням у тому числі, помилки в її ІПН призвело до неповного зясування обставин у справі та вирішення питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», ухвалене по справі №3093/2013, підлягає скасуванню.

Відповідно ст.ст.79, 88 ЦПК України, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 304,50 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.293, 389-1, 389-5, 389-6, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 25.09.2013 року задовольнити частково.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 25.09.2013 по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.07.2008 - скасувати.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 304 (триста чотири) гривни 50 копійок.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Сторонами, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.О. Яковлев