Справа № 450/2175/11 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/7052/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бермеса І.В., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №11-1/793к-07 від 26.10.2007 року в сумі 358579,44 грн., що еквівалентно 44975,91 дол. США. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати. Вважає, рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні судом усіх фактичних обставин справи, судом не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Зазначає, що ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про розгляд справи 12.06.2012 року, в якому було ухвалене оскаржуване заочне рішення. Зазначає, що повістку на судове засідання, яке було призначене на 12.06.2012 року замість ОСОБА_3 отримав ОСОБА_4, однак ОСОБА_3 не було ні передано, ані повідомлено про розгляд справи 12.06.2012 року. Крім цього, зазначає, що суд посилається на листи-вимоги від 27.10.2008 року №1298 та від 14.10.2010 року №049/900, які ніби надіслано відповідачам, однак жодних підтверджень того, що їх було направлено в матеріалах справи немає. Також, зазначає, що позивач не довів до уваги суду те, що неправомірно виставив вимоги по стягнення заборгованості із поручителя, оскільки при направленні листів-вимог лише в піврічний термін кредитор може виставляти вимоги до поручителя, а в разі пропущення такого строку вимоги про сплату заборгованості повинні пред'являтись лише до ОСОБА_4, як до позичальника згідно кредитного договору. Крім цього, зазначає, що судом залишено поза увагою сам розмір виконання грошового зобов'язання згідно кредитного договору №11-1/793к-07 від 26.10.2007 року на суму більшу, аніж це відображено у судовому рішенні, що призвело до стягнення з ОСОБА_3, як солідарного боржника суми заборгованості у значно більшому розмірі від реально існуючого станом на момент ухвалення заочного рішення. Також, згідно акту припинення зобов'язань від 20.05.2015 року зобов'язання за кредитом виконані у повному обсязі.

У судове засідання особи, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися. Однак, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Клопотання представника позивача ПАТ «Універсал Банк» про відкладення розгляду справи з підстав участі у іншому судовому засіданні колегія суддів вважала не обґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає. Так, жодних доказів участі вказаного представника у судовому засіданні іншого суду не представлено, таким не можна вважати витяг із сайту Радехівського районного суду про призначення до розгляду справи за участі позивача ПАТ «Універсал Банк». Крім цього, навіть у випадку наявності у провадженні іншого суду іншої справи за участі ПАТ «Універсал Банк» представником Банку жодним чином не обґрунтовано відсутність у Банку, юридичної особи можливості забезпечення участі іншого представника у розгляді даної справи, зважаючи на те, що розгляд справи було призначено заздалегідь та повідомлення та копія апеляційної скарги отримана представником Банку у встановленому законом порядку (27.10.2015 року). Крім цього, представником позивача не обґрунтовано переваг щодо участі у судовому засіданні у іншому суді при розгляді іншої справи, на противагу даному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 26 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір №11-1/793к-07 на загальну суму 48480,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 25 жовтня 2012 року, процентна ставка становить 14,0% річних, що стверджується копією кредитного договору №11-1/793к-07 від 26 жовтня 2007 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором №11-1/793к-07 від 26 жовтня 2007 року додатково було укладено між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 договір поруки від 26 жовтня 2007 року. За умовами такого, ОСОБА_3 зобов'язалася перед позивачем солідарно відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_4 усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, що стверджується копією договору поруки від 26.10.2007 року. Встановлено, що ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 11.10.2011 року виникла заборгованість в сумі 44 975,91 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 358 579,44 грн. ПАТ «Універсал Банк» намагався в позасудовому порядку врегулювати спір, що виник між ним та відповідачами, що стверджується копіями листів-вимог №1298 від 27.10.2008р., №049/900 від 14.10.2010р., №049/901 від 14.10.2010р. та №049/902 від 14.10.2010р., проте жодного результату досягнуто не було. А відповідачі в добровільному порядку не бажають виконати свої зобов'язання перед позивачем та сплатити заборгованість, яка виникла, а отже така підлягає стягненню, чим слід задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів аналізуючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги вважає, що такі не у повній мірі відповідають обставинам справи, вимогам закону, а частина обставин, які суд вважав встановленими - не доведені.

Дійсно між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №11-1/793к-07 від 26.10.2007 року. Згідно договору вказаний відповідач отримав у кредит 48480 доларів США строком на 60 місяців, тобто до 25.10.2012 року із сплатою 14 % річних (Кредитний договір а.с. 9-13).

Крім цього, того ж 26.10.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким цей відповідач зобов'язалась відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_4 умов згаданого договору кредиту (Договір поруки а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_4 належним чином своїх обов'язків за договором не виконував і Банк 27.10.2008 року, вимагаючи від обох відповідачів погашення поточної заборгованості у розмірі 9127,96 доларів США, - 14.10.2010 року у відповідності до умов договору та вимог закону надіслав вимоги до боржника та поручителя про дострокове погашення усієї суми кредиту протягом тридцяти днів, тобто до 14.11.2010 року (п.п. 10.3, 10.3.1-10.3.5, 10.4, 6.1.5, 12 Кредитного договору, п.п. 2-7 Договору Поруки а.с. 9-14, листи вимоги від 27.10.2008 року №1298 та від 14.10.2010 року №049/900-902 а.с. 28-31).

Не отримавши відповіді на вимогу, Банк 30.11.2011 року (конверт а.с. 38) звернувся до суду з даним позовом про стягнення солідарно та достроково з боржника та поручителя усієї суми заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із Договору Поруки (п. 12) цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору Боржником чи поручителем.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Зважаючи на наведене, Банком, у відповідності до умов договору, в односторонньому порядку було змінено термін виконання зобов'язання, а саме встановлено новий - до 14.11.2010 року, отже із вимогою до поручителя Банк мав право звернутись протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (14.05.2011 року). У випадку не звернення з вимогою до поручителя протягом шести місяців порука вважається припиненою, що і мало місце у даному випадку.

Зазначення ж у Договорі поруки (п. 12) про те, що договір діє до повного виконання зобов'язань по Кредитному договору боржником чи поручителем не слід вважати встановленням строку дії поруки відповідно до ст. 252 ЦК України (абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Враховуючи те, що Банк звернувся до суду з вимогою, зокрема, і до поручителя по спливу шести місяців після закінчення строку виконання основного зобов'язання, тобто після припинення поруки, вимоги Банку до поручителя слід вважати такими, що до задоволення не підлягають як необґрунтовані.

Вказане відповідає, також, змісту постанов Верховного Суду України, що прийняті в порядку глави 3 розділу V ЦПК України, а саме: 6-1077цс15 від 2.09.2015 року, 6-933цс15 від 9.09.2015 року, 6-75цс14 від 26.11.2014 року, 6-616цс15 від 6.07.2015 року, 6-6цс14 від 17.09.2014 року, 6-128цс14 від 8.10.2014 року.

Зважаючи на вказане, рішення суду про задоволення позову в частині стягнення із поручителя солідарно із боржником суми заборгованості за договором кредиту, враховуючи припинення поруки на час звернення Банку до суду, слід вважати таким, що ухвалене без дотримання вимог закону та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Вказаним слід визнати частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2012 року - в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнення з ОСОБА_3 солідарно із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору №11-1/793к-07 від 26.10.2007 року в сумі 358579,44 грн., що еквівалентно 44975,91 дол. США та судового збору - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Стягнути з ПАТ «Універсал Банк» в користь ОСОБА_3 3105,3 грн. сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: І.В. Бермес

Т.А. Гірник