АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2354/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Тубільцівської сільської ради, ОСОБА_7, третя особа ТОВ «Геоверв» про визнання недійсним рішення та державного акту, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди.

Посилався на те, що він має у власності земельну ділянку, що розташована по вул. Гагаріна, 17, с. Первомайськ, Черкаського району, якою володіє на підставі державного акту, проте з боку відповідачки його право володіння та користування земельною ділянкою постійно порушується, крім цього відповідачка та її родичі намагаються завадити встановленню огорожі між домоволодіннями вважаючи частину земельної ділянки позивача належною на праві користування відповідачці.

Уточнивши свої позовні вимоги просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_6 та інших осіб не перешкоджати йому відновити межі відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №7113332 та встановлювати огорожу по межі земельних ділянок домоволодінь №15 та 17 по вул. Гагаріна в с. Первомайськ, Черкаського району та відшкодувати моральну шкоду у сумі 4000 грн.

ОСОБА_6 подала зустрічний позов до ОСОБА_7 та Тубільцівської сільської ради про визнання недійсним рішення ради та недійсним державного акту.

Свої вимоги мотивувала тим, що при приватизації земельної ділянки ОСОБА_7 та прийнятті оскаржуваного рішення Тубільцівською сільською радою допущено ряд суттєвих порушень. Зокрема те, що з ОСОБА_6 не було погоджено межі суміжних земельних ділянок та не надано їй на підпис відповідний акт. Крім цього сільська рада не перевірила наявність у користуванні ОСОБА_7 земельної ділянки відповідного розміру та не перевірила співвідношення розмірів земельних ділянок з суміжними землекористувачами і як наслідок частина земельної ділянки ОСОБА_6 незаконно вибула у власність ОСОБА_7

Просила визнати недійсним рішення Тубільцівської сільської ради №41-78/5 від 21.12.2009 року про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,3374 га та визнати недійсним державного акту виданого ОСОБА_7 серії ЯК №711332 на вказану земельну ділянку.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року первісний позов задоволено частково.

Ухвалено усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_7, що розташована по вул. Гагаріна, 17, с. Первомайськ, Черкаського району шляхом зобов'язання ОСОБА_6 не перешкоджати відновленню межі земельних ділянок відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №711332 та не перешкоджати встановлювати огорожу по межі земельних ділянок домоволодінь №15 та 17 по вул. Гагаріна в с. Первомайськ, Черкаського району, Черкаської області.

У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області і закрити провадження у справі. Також просила прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог, а позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №711332 ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 0,3374 га, що розташована по вул. Гагаріна, 17, с. Первомайськ, Черкаського району (а.с. 9).

Відповідно до плану меж земельної ділянки зафіксовані лінійні розміри земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0191 (а.с. 10).

Згідно технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №17 по вул. Гагаріна, с. Первомайськ, Черкаського району, яка належить ОСОБА_7 встановлено лінійні розміри земельної ділянки, яка надавалася сільською радою у приватну власність. Відповідно до акту прийому передачі межових знаків на зберігання від 10.12.2009 року ОСОБА_7 передано межові знаки, які позначають земельну ділянку на місцевості та відповідно погоджено межі з суміжними землекористувачами.

Відповідно до висновку міськрайонного управління держкомзему №456В від 16.12.2009 року встановлено, що технічна документація відповідає вимогам земельного законодавства.

Рішенням Тубільцівської сільської ради №41-78/5 від 21.12.2009 року ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку та затверджено технічну документацію.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги висновок експертного земельно-технічного дослідження №22/14 від 19 листопада 2014 року з якого вбачається, що фактичне розташування межі між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що знаходяться по вул. Гагаріна 15 та 17 в с. Первомайськ, Черкаського району частково не відповідає межі зображеній на плані меж земельної ділянки державного акту і на право власності на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 17, с Первомайськ виданого ОСОБА_7 серії ЯК 711332. Фактична межа суміжного землекористування зміщена у сторону земельної ділянки ОСОБА_7 А тому, в результаті зміщення межі, фактична площа земельної ділянки по вул. Гагаріна, 17, що належить ОСОБА_7 І М.П. складає 0,3290 га, що на 0,0084 га менше від площі, яка зазначена у державному акті.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем порушено право власності позивача на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Ч. 1 ст. 106 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення Тубільцівської сільської ради від 21.12.2009 року, № 41-78/5 про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,3374 га та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 25.01.2010 року серії ЯК № 711332, виданого ОСОБА_7, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні вимог посилаючись на наступне.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 68 від 24 березня 1995 року ОСОБА_6 належить житловий будинок № 15 по вул. Гагаріна, с Первомайськ, Черкаського району (а.с. 40). Однак, земельно-кадастрова документація на земельну ділянку, яка перебуває у ОСОБА_6 в користуванні не розроблялася та відповідним чином не затверджувалася.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України (який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) у межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення її права зі сторони ОСОБА_7 щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою.

Виходячи із вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом судового розгляду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Тубільцівської сільської ради, ОСОБА_7, третя особа ТОВ «Геоверв» про визнання недійсним рішення та державного акту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :