АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5077/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Харківська міська рада, Інспекція ДАБК в Харківській області про виділ частки в натурі, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи Інспекція ДАБК в Харківській області та ОСОБА_2 про поділ майна.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до договору дарування від 14 лютого 2014 року він є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 65,5 м2, загальною площею 118,5 м2 та надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Н», вбиральні літ. «Ж», «К», «О», льохів літ. «З», «Л» та огорожі №1-5.

Через фактичне користування чітко визначеними межами зазначеного домоволодіння, які склалися між ним і іншими співвласниками, домоволодіння було розділено на дві рівні частини.

В його користуванні знаходиться 1/2 частина домоволодіння, яка складається з: житлового будинку літ. «А-1» - приміщення №1-4 площею 20,1 м2, житлової прибудови літ. «А1-1», а саме приміщення №1-1, коридору, площею 6,1 м2, приміщення №1-2 житлова площею 22,6 м2, частина прибудови літ. «а» - приміщення №1-3 кухні 8,4 м2, льоху літ. «З», усього загальною площею 57 м2, житловою площею 42,7 м2.

Для поліпшення житлових умов, він збудував житловий будинок літ. «Б-2», загальною площею 109,5 м2, житловою площею 62,0 м2.

З метою підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації житлового будинку, ним замовлено у TOB «ІНВЕНТ-ХАРКІВ» технічний висновок про стан будівельних конструкцій житлового будинку літ. «Б-2». Експлуатація не суперечить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам.

Просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1;

виділити в натурі 1/2 частину та визнати за ним права власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «А-1» - приміщення №1-4 площею 20,1 м2, житлової прибудови літ. «А1-1», а саме приміщення №1-1, коридору, площею 6,1 м2, приміщення №1-2 житловою площею 22,6 м2. частина прибудови літ. «а» - приміщення №1-3 кухні 8,4 м2, льоху літ. «З», усього загальною площею 57 м2, житловою площею 42,7 м2 та житлового будинку літ. «Б-2» загальною площею 109,5 м2, житловою площею 62,0 м2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

судові витрати залишити за ним.

ОСОБА_1 неодноразово змінював позовні вимоги.

Позов пред'явлено до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третім особам - Харківській міській раді, Інспекції ДАБК в Харківській області про виділ частки в натурі, визнання права власності.

Просить виділити 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у окреме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1-А, що складається з приміщення 1-4 житлової кімнати площею 20,1 м2 у житловому будинку літ. «А-1», приміщення №1-1 коридору площею 6,1 м2; приміщення №1-2 житлової кімнати площею 22,6 м2; приміщення №1-3 кухня площею 8,4 м2, льох літ. «З», загальна площа яких разом складає 57,2 кв.м., житлова площа 42,7 кв.м., та житловий будинок літ. «Б-2» загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., та огорожа №№2,5 залишити за ним.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представники третіх осіб - Харківської міської ради, Інспекції ДАБК в Харківській області в судове засідання не з'явились.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено 1/2 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у окреме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1-А, що складається з приміщення житлової кімнати №1-4 площею 20,1 кв.м. у житловому будинку літ. «А-1», житлової прибудови літ. «А1 -1», а саме приміщення №1-1, коридору, площею 6,1 кв.м., приміщення №1-2 житлова площею 22,6 кв.м., частина прибудови літ. «а» - приміщення №1-3 кухні 8,4 кв.м., льоху літ. «З», усього загальною площею 57 кв.м., з житловою площею 42,7 кв.м., та житлового будинку літ. «Б-2» загальною площею 109,5 кв.м., житловою нею 62.0 кв.м.. та огорожа №№2,5.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, що складається з приміщення житлової кімнати 1-4 площею 20,1 кв.м. у житловому будинку ліг. «А-1», житлової прибудови літ. «А1-1», а саме приміщення №1-1, коридору, площею 6,1 кв.м., приміщення №1-2 житлова площею 22,6 кв.м., частина прибудови літ. «а» - приміщення №1-3 кухні 8,4 кв.м., льоху літ. «З», усього загальною площею 57,2 кв.м житловою площею 42,7 кв.м., та житлового будинку літ. «Б-2» загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м.

Судові витрати залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі прокурор Московського району м. Харкова просить рішення суду змінити у частині позовних вимог про визнання права власності та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок літ.«Б-2», загальною площею 109,5 кв.м., по АДРЕСА_1.

Зазначає, що у ОСОБА_1 відсутні дозвільні документи на здійснення будівництва будинку літ.«Б-2» та прийняття його до експлуатації. Будівництво є самочинним та незаконним.

Оскільки право спільної часткової власності на самочинно збудований будинок літ.«Б-2» у позивача у встановленому законом порядку не виникало, то безпідставним є виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 згідно договору дарування належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1.

Договір посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4

На земельній ділянці за цією адресою знаходиться житловий будинок з прибудовами літ. А-1 житловою площею 65,5 м2 загальною площею 118,5 м2 та надвірні будівлі: літня кухня «Б», сараї «В, Г, Д, Е, Н», вбиральні «Ж, К,О», льох «З,Л», огорожа №1-5.

З листа ТОВ «Інвест-Харків» вбачається, що фактично ОСОБА_1 користується приміщеннями в будинку А-1: №1-4 житлова кімната площею 20,1 м2, №1-1 коридор площею 6,1 м2; №1-2 житлова кімната площею 22,6 м2; №1-3 кухня площею 8,4 м2, льохом літ. «З», загальна площа яких разом складає 57,2 м2, житлова площа 42,7 м2, а також житловим будиноком літ. «Б-2» загальною площею 109,5 м2, житловою площею 62,0 м2 та огорожа №2,5.

Ставлячи питання про виділ частки ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ «Б-2», який побудовано ним самовільно.

Відповідно до вимог ст.ст. 376 ч.1,2,3; 331 ч.2 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього(ч.2ст.376 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавством встановлено спеціальний режим правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №923 від 8 жовтня 2008 року, прийняття в експлуатацію полягає у підтвердженні готовності об'єкта нового будівництва та реконструкції до експлуатації шляхом видачі інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю свідоцтва про відповідність об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном.

Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Згідно Закону України «Про архітектурну діяльність» державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно- будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил відноситься до виключної компетенції територіальної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільно процесуального кодексу(далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

ОСОБА_1 не звертався до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області з заявою про прийняття самочинно збудованого об'єкта в експлуатацію.

Позивач не реалізував своє право шляхом звернення до компетентного органу, а тому його право не можна визнати порушеним.

За таких обставин підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно збудований житловий будинок літ. «Б-2» та виділу його ОСОБА_1 у окреме домоволодіння разом з будинком «А-1» не вбачається.

Рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора Московського району міста Харкова задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в іншій частині не оскаржується і судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова - задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2015 року у частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок літ. Б-2 загальною площею 109,5 м2, житловою - 62,0 м2 та виділу його ОСОБА_1 у окреме домоводоління- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо визнання за ним права власності на житловий будинок літ. «Б-2» за адресою АДРЕСА_1 та виділу йому будинку літ. «Б-2» в окреме домоволодіння - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: