РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/10563/15-ц

Провадження № 2/643/3966/15

19.10.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20.12.2012 року в загальному розмірі 51565,53 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2012 року відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 22068,43 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими позивачем ОСОБА_2 та правилами, Тарифами складає між ним і банком Договір. Крім того, умовами укладеного між ними Договору передбачено сплату відповідачем на користь банку комісії та неустойки в разі неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, його заборгованість станом на 20.05.2015 року складає 51565,53 грн., з яких: 17837,48 грн. - заборгованість за кредитом; 2901,69 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5507,92 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 25318,44 грн. - штраф відповідно до п. 2 Генеральної угоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачем відповідно до заяви позичальника ОСОБА_1 від 20.12.2012 року, Умов та Правил надання банківських послу, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, а також Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських карт від 20.12.2012 року, було надано відповідачу кредит в розмірі 22068,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов укладеного між ними договору.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, його заборгованість станом на 20.05.2015 року складає 51565,53 грн., з яких: 17837,48 грн. - заборгованість за кредитом; 2901,69 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5507,92 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 25318,44 грн. - штраф відповідно до п. 2 Генеральної угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, а також визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 515,66 грн.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» грошові кошти в розмірі 51565,53 грн. (пятдесят одна тисяча пятсот шістдесят пять гривень пятдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 515,66 грн. (пятсот пятнадцять гривень шістдесят шість копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.