Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1976/15-ц

номер провадження 2/695/953/15

04 листопада 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Таратін В.О.,

при секретарі Курченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.07.2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № АCSКRС24720035, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 4 089,40 грн. з терміном погашення до 14.07.2011 року зі сплатою за користування 12,0% річних.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом шляхом сплати мінімально необхідного платежу в розмірі 209,76 грн. щомісячно з 15 до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати від відповідача виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідач ОСОБА_1 неналежно виконувала взяті на себе грошові зобовязання, тому станом на 18.05.2015 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 184118,67 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту в сумі 3137,90 грн., заборгованість по відсотках в сумі 811,03 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2649,96 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 177519,78 грн..

Від цієї суми заборгованості відраховується сума 18013,06 грн., яка була задоволена рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2013 р., тому різниця до сплати становить 166105,61 грн., а також штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 8305,28 грн., а всього до стягнення підлягає 174910,89 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі де на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, пояснила що заборгованість з неї вже стягнута рішенням суду від 18.06.2013 р. а також що пройшли строки позовної давності по вказаним вимогам. В наступні засідання ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де позовні вимоги визнає частково, просить суд зменшити розмір пені до розміру заборгованості по тілу кредиту, оскільки вона має незадовільний стан здоровя, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, розмір її пенсії становить 820 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

Кредитним договором № АCSКRС24720035 від 14.07.2008 року передбачено, що ЗАТ «Акцент-Банк» уклав з ОСОБА_1 даний договір та надав останній кредит в сумі 4 089,40 грн. з терміном погашення до 14.07.2011 року зі сплатою за користування 12,00% річних;

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № АCSКRС24720035 станом на 18.05.2015 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 184118,67 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту в сумі 3137,90 грн., заборгованість по відсотках в сумі 811,03 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2649,96 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 177519,78 грн..

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2013 р. з ОСОБА_1 стягнуто до сплати за даними зобовязаннями 18013,06 грн.

Вказаним рішенням суду стягнуто штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штраф (процентна складова) в сумі 5858,57 грн.

Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 цієї статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач порушила вимоги ст. 526 ЦК України, не виконуючи належним чином взяті зобовязання; ст. 530 ЦК України, порушуючи встановлені строки виконання зобовязань і відповідно до вимог ст. 651 ЦК України та у звязку з тим, що відповідач, до цього часу не виконує умови кредитного договору.

В той же час сторони встановили як строк дії договору 36 місяці з дня видачі кредиту, а саме з 14.07.2008 р. до 14.07.2011 р., про що зазначено у першому абзаці анкети заяви позичальника.

Також встановлено строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, перший з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 15.08.2018 р. і який не був сплачений, як і всі інші щомісячні платежі.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ч.1 ст.259 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

П озовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У даній справі встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Як встановлено судом, обставиною, яка стала підставою для звернення позивача до суду з позовом виявився факт порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п.5.5 Договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафов обумовлено - 5 років

Як зазначалось вище сторони встановили як строк дії договору 36 місяці з дня видачі кредиту, а саме з 14.07.2008 р. до 14.07.2011 р., про що зазначено у першому абзаці анкети заяви позичальника та встановлено строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, перший з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 15.08.2018 р. і який не був сплачений, як і всі інші щомісячні платежі.

Заборгованість за кредитом щодо основної суми, проценти та комісія за користування кредитом, штраф (фіксована сума), штраф (процентна складова) вже стягнуті рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2013 р.

Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором не підлягає стягненню у звязку з минуванням строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 88, 212 - 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін