Провадження № 2/522/6856/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики в розмірі 3500000 доларів США, що еквівалентно 73 668 794 (сімдесят три мільйони шістсот шістдесят вісім тисяч сімсот девяносто чотири) гривні.

Мотивує вимоги тим, що 27.10.2004 року відповідач позичив в неї грошові кошти в розмірі 500000 доларів США. Договір позики підтверджується розпискою, відповідно умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 01.08.2005 року. 04.11.2004 року відповідач позичив в неї грошові кошти в розмірі 3 000 000 доларів США. Договір позики підтверджується розпискою, відповідно умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 01.08.2005 року. Проте, до теперішнього часу та в порушення умов договору відповідач не повернув грошові кошти, в звязку з чим просить стягнути суму боргу.

Сторони в судове засіданні не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_1 звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_4 звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та зазначив, що дійсно позичав грошові кошти в розмірі 3 500 000 доларів США, однак не має можливості повернути кошти на теперішній час.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.10.2004 року відповідач ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500 000 доларів США. Договір позики підтверджується розпискою, відповідно умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 01.08.2005 року.

04.11.2004 року відповідач позичив в ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 000 000 доларів США. Договір позики підтверджується розпискою, відповідно умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 01.08.2005 року.

01.08.2005 року ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_2 суму позики за двома розписками та повідомив, що у нього виникли фінансові труднощі - гроші він брав на придбання, реконструкцію та ремонт будівлі за адресою: м.Одеса вул. Рішельєвська, 28. Реконструкція та ремонт вищевказаної будівлі на той час - не завершена; будівля після реконструкції не здана в експлуатацію. Відповідач запевнив, що зможе повернути отримані ним кошти шляхом реалізації будівлі, після закінчення ремонтних робіт та оформлення належних документів. Станом на 01.08.2005 року реконструкція будівлі, не була завершена.

01.08.2005р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладений договір про припинення зобов'язання переданням відступного. Згідно з п.1.2 вказаного договору, зобов'язання, що підлягають припиненню, у відповідності з цією угодою являють собою виплату грошових коштів за вищезазначеними договорами позики оформлених у вигляді боргових розписок від 27.10.2004 р. та 04.11.2004 р. Відповідно до п.2.1 вказаного договору встановлено, що згідно з розпискою від 27.10.2004 р. і розпискою від 04.11.2004 р. у Боржника існують зобов'язання перед Кредитором у розмірі суми, що еквівалентна 3 500 000 (трьом мільйонам п'ятистам тисячам) доларів США за курсом НБУ.

25.04.2008 року позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до договору про припинення зобов'язань передачею відступного.

Відповідно до п.1 вказаної додаткової угоди, в зв'язку з скрутним фінансовим станом Боржника та наміром погасити його заборгованість перед Кредитором в грошовому вираженні, Сторони прийшли до взаємної згоди відстрочити припинення зобов'язання переданням відступного до 01.07.2013 року.

Відповідно до п.2 вказаної додаткової угоди, боржник зобов'язується вжити всі необхідні заходи для погашення перед Кредитором заборгованості.

05.08.2010 р. Позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода № 2 до договору від 01.08.2005р. про припинення зобов'язань передачею відступного.

Відповідно до п.1 вказаної додаткової угоди № 2, у разі втрати Боржником права власності на Будівлю за адресою: м.Одеса вул. Рішельєвська, 68 (повністю або частково) або неможливістю з інших причин переоформити право власності на Будівлю на Кредитора, Кредитор має право на свій розсуд вимагати від Боржника виконання зобов'язань за розписками від 27.10.2004 р. та від 04.11.2004 р. шляхом передачі Кредитору від Боржника прав власності на Будівлю або передачі прав на інше, рівноцінне за вартістю майно, або вимагати повернення грошових коштів, прийнятих Боржником за борговими розписками від 27.10.2004 р. та від 04.11.2004 р.

Строк повернення боргу був встановлений ще Додатковою угодою до договору про припинення зобов'язань передачею відступного, укладеної 25.04.2008р., а саме до 01.07.2013 року.

Однак після 01.07.2013 року Відповідач так і не виконав власні зобовязання щодо повернення коштів та не передав права на рівноцінне за вартістю майно.

Таким чином сума боргу Відповідача за розписками від 27.10.2004 р. та від 04.11.2004 р., з урахуванням положень Договору про припинення зобов'язань передачею відступного, укладеного сторонами 01.08.2005 р.; додатковою угодою до договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 01.08.2005, укладеної сторонами 25.04.2008 р.; додаткової угоди № 2 до договору від 01.08.2005 р. про припинення зобов'язання переданням відступного, укладеної сторонами 05.08.2010 р. - склала 3 500 000 (три мільйона пятсот тисяч) дол. СІЛА, що еквівалентно 73 668 794 (сімдесят три мільйона шістсот шістдесят вісім тисяч сімсот девяносто чотири) грн. за курсом НБУ на 29.05.2015 року.

Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, відповідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму.

В порядку ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що до теперішнього часу відповідач не повернув Позикодавцю суму боргу в розмірі 3 500 000 доларів США, тому підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу що за курсом НБУ станом на час звернення до суду з позовом складає 73 668 794 гривень.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договорами позики в розмірі 73 668 794 (сімдесят три мільйони шістсот шістдесят вісім тисяч сімсот девяносто чотири )гривні, що еквівалентно 3 500 000 доларів США.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. М. Чернявська

11.11.2015