Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/7424/15-ц
Імям України Провадження № 2/200/2231/15
30 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Позивач, ОСОБА_1, у квітні 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ФОП ОСОБА_2, в якій прохає стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 5200 гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 2013 року по 2014 року працював у відповідача на посаді збиральник меблів. Їх трудові відносини були оформлені трудовим договором, про що був внесений запис у його трудову книжку. За весь робочий період позивач не отримав за свою роботу жодної заробітної плати, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 5200гривень, яку позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь, а також заподіяну моральну шкоду у сумі 10 000гривень.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином. Надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с.20-21, 22-23). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення.
Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач відповідно до записів трудової книжки працював у ФОП ОСОБА_2 за трудовим договором на посаді збірник меблів (а.с.4). 27 травня 2013 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням, про що до трудової книжки внесений відповідний запис (а.с.4). Як вбачається з розписки (а.с.6) в день звільнення ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 зобовязалася виплати позивачу несплачені за виконану роботу кошти. Однак свої зобовязання не виконала, в результаті чого нею було порушено право позивача на отримання заробітної плати, яку ОСОБА_1 просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 у розмірі 5200гривень, а також моральну шкоду у сумі 10 000 гривень.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Разом з тим, самостійним способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач на підставі трудового договору працював у відповідача, свою роботу виконав належним чином, однак заробітну плату відповідачем сплачено не було, у звязку з чим позивач маю право вимагати стягнення заборгованості по заробітній платі з відповідача ФОП ОСОБА_2, реалізував це право, звернувшись до суду. Крім того, виходячи з того, що діями відповідача позивачу було завдано моральних страждань, у звязку з чим позивач повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вважаю за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену моральну шкоду в розмірі 5000гривень.
Приймаючи до уваги, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, стягнути судовий збір необхідно з відповідача на користь держави у сумі 1218 гривень 00 копійок за вимогу щодо стягнення заборгованості із заробітної плати та у сумі 243 гривень 60 копійок за вимогу щодо стягнення спричиненої моральної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 115,116,237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 60, 75-76, 88, 169, 197, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість із заробітної плати у сумі 5200 гривень, моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 10 200 гривень 00 копійок.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, судові витрати у сумі 1218 гривень 00 копійок та 243 гривень 60 копійок, а всього 1461 гривню 60 копійок в дохід держави.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуто Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя І.Ю. Литвиненко