441/841/15-ц 2/441/405/2015
16.11.2015р. Городоцький районний суд Львівської області у складі головуючого
судді- Яворської Н.І.
при секретарі - Карапінка І.Р.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Городоцької міської ради Львівської області до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання недійсною реєстрацію права власності
Городоцька міська рада Львівської області звернулася з позовом до ОСОБА_4, вимоги якого в подальшому змінила, про визнання недійсною реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на нежитлову будівлю за адресою м. Городок вул.. Львівська, 38е та повернути її у комунальну власність та про стягнення судових витрат.
Вимоги мотивують тим, що 02 липня 2008 року між Городоцькою міською радою та відповідачем укладений Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, згідно якого Городоцька міська рада передала, а ОСОБА_4-Д. М. прийняв нежитлову будівлю за адресою м. Городок вул. Львівська, 38е та зобовязався сплатити грошову суму у розмірі 2 000 000 грн. Оскільки, станом на дату подачі позову істотні умови Договору відповідачем не виконані, ним сплачена сума 829 000 грн., а отже, існує заборгованість, з покликанням на норми Цивільного кодексу, Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», просять позов задовольнити.
В суді представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, окрім цього, пояснила, що у ОСОБА_4-Д. М. за Договором купівлі продажу існує заборгованість у сумі 1415091,84 грн., є рішення суду про її стягнення, відкрито виконавче провадження з примусового стягнення боргу, на спірну будівлю накладено арешт, оскільки повна вартість нежитлової будівлі не сплачена, вважає, що реєстрацію права власності за ОСОБА_5-Д.М. на нежитлову будівлю за адресою м. Городок, вул.. Львівська, 38е слід визнати недійсною, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4-Д.М. в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового розгляду повідомлявся належно (а.с. 28, 34).
Відповідно до ч.5, 9 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право на звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається з рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27.01.2015 р., що набрало законної сили, ОСОБА_4 Т-Д.М., відповідач про справі, став переможцем аукціону на придбання нежитлової двоповерхової будівлі колишньої казарми, площею 1459,6 кв.м., що знаходиться по вул. Львівська, 38 «е» в м.Городок Львівської області, за що зобовязаний внести грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн.
З долученої до справи копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.07.2008р. (а.с. 5 6) теж видно, що між Городоцькою міською радою Львівської області з однієї сторони, та ОСОБА_4 Т-Д.М. з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач придбав у Городоцької міської ради Львівської області нежитлову будівлю по вул. Львівська, 38 «е».
З долученої до матеріалів справи копії Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 38757880 від 09.06.2015 р. (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_4 Т-Д.М. оформив право власності на нежитлову будівлю по вул. Львівська, 38 «е» в м.Городок Львівської області.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, Закону України №475/97-13р. від 17.07.1997р. «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності приватної власності.
Згідно ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 657 Цивільного Кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Як вбачається із п. 6.1. Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного сторонами, у відповідності до ст.. 657 ЦК України цей договір підлягає державній реєстрації. Право власності на дану нежитлову будівлю виникає у Покупця з моменту державної реєстрації цього договору (а.с.5-6).
Оскільки відповідач ОСОБА_4 Т-Д.М., у відповідності до вимог ст. 657 ЦК України та п. 6.1. Договору зареєстрував право власності на нежитлову будівлю за адресою м. Городок вул. Львівська, 38е Львівської області, про що видано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11), де власником зазначено ОСОБА_6, умови реєстрації не порушені, рішення Городоцького районного суду від 27.01.2015 р. (а.с.13-14) на стадії виконання, тому за таких обставин в сукупності суд дійшов висновку, що підстав для визнання недійсною реєстрації права власності за ОСОБА_5 на нежитлову будівлю за адресою м.Городок вул..Львівська 38 е та повернення майна у комунальну власність не вбачається.
Покликання представника позивача на норми Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» як на підставу для визнання недійсною реєстрації права власності, суд вважає необґрунтованими та до уваги не бере.
Суд не приймає як доказ на підтвердження позову не сплату покупцем передбаченої договором суми грошей за будівлю, оскільки частково сума відповідачем погашена, крім того з твердження представника позивача на спірну будівлю накладено арешт.
Керуючись ст.ст. 10, 11,60,224 -218 ЦПК України суд,-
В задоволенні позову Городоцької міської ради до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання недійсною реєстрацію права власності на нежитлову будівлю за адресою м.Городок вул.. Львівська 38 е Львівської області та повернення нежитлової будівлі у комунальну власність - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку встановленому ст.. 294 ЦПК України.
СуддяОСОБА_7