ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 листопада 2015 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю.,

за участі: секретаря Соловей Ж.В.;

позивача ОСОБА_1,

представника ВДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції під час виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржниця звернулась до суду із скаргою на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції (далі за текстом ВДВС Фастівського МУЮ) щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 січня 2014 року ВП №24790329, посилаючись на те, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення не скористався наданими йому Законом правами, не виконав своїх обовязків для примусового виконання рішення суду. Наведене, на думку скаржниці, виразилось у тому, що державним виконавцем зроблений помилковий висновок, що виконати рішення без участі боржника неможливо, оскільки боржник проживає за своєю адресою тривалий час, тобто державним виконавцем не докладено достатньо зусиль для виконання рішення суду.

На підставі зазначеного просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 січня 2014 року ВП №24790329, скасувати зазначену постанову та зобовязати відновити зазначене виконавче провадження.

В судовому засіданні скаржниця підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник ВДВС Фастівського МУЮ у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з тих підстав, що державний виконавець здійснив необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб і порядок, що визначені законодавством.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволений та зобовязано ОСОБА_3 знести курник, вольєр для вигулу курей та компосну яму за адресою: вул.. Садова-3, 47, с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області (а.с.3).

Дане рішення набрало законної сили, у звязку з чим 07 лютого 2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист №2-1837 про зобовязання ОСОБА_3 знести курник, вольєр для вигулу курей та компостну яму за адресою вул. Садова-3 буд.47 в с. Ч. Мотовилівка Фастівського району Київської області.

21 лютого 2011 року державним виконавцем ВДВС Фастівського МРУЮ Київської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №24790329.

30 січня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4).

Суд вважає таке рішення відповідача обґрунтованим з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі за текстом Закон № 606).

Так, у відповідності до Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлені статтею 75 Закону № 606, відповідно до положень якої у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем в ході виконавчого провадження здійснювались заходи, направлені на виконання судового рішення, а саме: виносились та направлялись на адресу боржника зобовязання щодо вчиненні дій по виконанню рішення суду, здійснювались виходи на дільницю за адресою вул. Садова-3 буд.47 в с. Ч. Мотовилівка Фастівського району Київської області для проведення виконавчих дій, виносилась та направлялась на адресу боржника вимога бути присутнім при проведенні виконавчих дій.

Крім того, постановами від 09.09.2013 року та 23.10.2013 року на боржника накладений штраф за невиконання рішення суду.

Також, 06.02.2014 року на імя начальника Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області направлене подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 Цього Кодексу.

Згідно роз'яснень пункту 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

З огляду на викладене, суд вважає, що порушень законодавства з боку ВДВС Фастівського МУЮ не встановлено, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції під час виконання судового рішення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя