Справа № 487/8045/15-ц
Провадження № 2/487/3162/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Табунщик К.С., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім*єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В

20.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, зазначивши, що з 2004 року по 2015 рік проживав однією сім'єю із відповідачкою, вів із нею спільне господарство.

За час проживання однією сім*єю, в 2007 році вони разом та за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, де вони разом мешкали.За час їх спільного проживання однією сім*єю в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.На даний час в них стосунки погіршились і з 2015 року вони разом вже не проживають.

За таких підстав позивач просив встановити факт проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу в період з 2004 року по 2015рік, визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним та відповідачем право власності по 1/2 частині за кожним вищезазначеної спірної квартири.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що дійсно вони разом із позивачем проживали однією сім*єю без реєстрації шлюбу із 2004 року. Від їх спільного проживання , ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_4. В 2007 році вони із позивачем придбали квартиру АДРЕСА_1, але оформили на її ім*я. З літа 2015 року вони разом із позивачем вже не проживають.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Факт проживання однією сім'єю позивача та відповідачки , крім показів представника позивача та відповідачки , підтверджується показами свідка ОСОБА_5.,який суду показав, що позивач та відповідачка проживали однією сім'єю, як чоловік і дружина на протязі тривалого часу, а саме з 2004 року по 2015 рік вони вели спільне господарство, піклувалися одне про одного.

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 і його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідачка в період з 2004 року по 2015 рік проживали однією сім*єю без реєстрації шлюбу.Встановлення вищезаначеного факту позивачу необхідно для визнання спірної вищезазначеної квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у п. 22, роз'яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім*єю ,але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними.

Оскільки вищезазначена квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами 24.10.2007 року, тобто в період спільного проживання, то вона є спільною сумісною власністю подружжя і частки в ній для сторін є рівними.

За таких підстав позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави із обох сторін підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім*єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу в період з 2004 року по 2015 рік.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 974 грн.40 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1824 грн. 35 окп.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: ПАВЛОВА Ж.П.