АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1843/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову головного державного виконавця Черкаського відділу Держаної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції Вдовиченко Н.О. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Черкаського відділу Держаної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції Вдовиченко Н.О. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження по справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Злагода», ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свою скаргу обґрунтовувала тим, що 20 березня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС ЧРУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова винесена в рамках виконавчого провадження №45768732, відкритого на підставі виконавчого листа №703/4613/14-ц виданого 27 жовтня 2014 року.

Вказувала, що оскаржувану постанову вона отримала 26 березня 2015 року, тоді ж їй стало відомо про наявність виконавчого провадження, жодних постанов чи інших листів з виконавчої служби щодо виконавчого провадження отримані не були, тому була позбавлена можливості в добровільному порядку виконання рішення суду чи скористатися іншими правами передбаченими законом з метою погашення заборгованості та відсутності в подальшому стягнення виконавчого збору.

Зазначала, що вартість арештованого майна втричі перевищує заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчими документами.

Крім того, ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 31 липня 2014 року по справі №707/1088/14-ц накладено арешт та заборонено відчужувати в тому числі майно на яке накладено арешт оскаржуваною постановою. Таким чином, державним виконавцем порушено порядок проведення виконавчих дій.

Просила визнати дії відділу ДВС Черкаського РУЮ щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 березня 2015 року ВП № 45768723 незаконними.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 березня 2015 року ВП № 45768723.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та правомірно виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його законним.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року стягнуто солідарно з ТОВ «Злагода» та ОСОБА_6 на користь банку борг за кредитним договором в загальній сумі 185 140,13 грн. На виконання рішення стягувачу 27 жовтня 2014 року видано виконавчий лист №703/4613/14-ц(т.1 а.с. 53).

02 жовтня 2014 року копію зазначеного заочного рішення було направлено ОСОБА_6 на адресу АДРЕСА_1(т.1 а.с.56).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_6 копію вказаного заочного рішення отримала 04 жовтня 2014 року (т.1 а.с.57). Дана обставина встановлена і ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року, якою заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.1 а.с. 103).

З договору поруки № 6/48/160911-3 вбачається, що ОСОБА_6, як адресу проживання зазначила саме АДРЕСА_1(т.1 а.с.16). Крім того, з матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Дану адреса вона зазначала, як адреса проживання в довіреності(т.1 а.с.75, 94), крім того під час розгляду справи по суті ОСОБА_6 неодноразово отримувала кореспонденцію саме на цю адресу, тому знала про наявність позову та вимог до неї, проте в судові засідання вона не з'являлась (т.2 а.с.35,43,57).

Отже, ОСОБА_6 було достовірно відомо про наявність вказаного заочного рішення, тому вона мала можливість звернутися до ВДВС з метою добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 3.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом МЮ України № 74/5 від 15 грудня 1999 року з послідуючими змінами, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (додаток 7). У постанові державний виконавець установлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів, а рішень про примусове виселення - 15 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. При цьому вказується дата виконання.

Відповідно до ч.2 ст. ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

08 грудня 2014 року головним державним виконавцем Вдовиченко Н.О. відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 45768732, щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в сумі 185 140,13 грн.(т.2 а.с.17). В даній постанові зазначено, що боржнику самостійно виконати у семи денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При невиконанні рішення суду в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Дану постанову державним виконавцем було надіслано ОСОБА_6 на адресу АДРЕСА_1 та запропоновано з'явитися до державного виконавця і добровільно виконати судове рішення(т.2 а.с.16), що підтверджується копією супровідного листа від 08 грудня 2014 року та копією реєстру на відправлення простої кореспонденції за 12 грудня 2014 року (т.2 а.с. 16, 18-21).

Обов'язки і права державних виконавців визначені статтею 11 ЗУ "Про виконавче провадження". Так, згідно абз.5 ч.3 ст.11 названого Закону" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1, 2,3 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження"(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Пунктом 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій встановлено, що стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Державним виконавцем, з метою повного, своєчасного виконання Виконавчого листа № 703/4613/14-ц від 27 жовтня 2014 року, були здійснені запити про наявне у ОСОБА_6 майно.

Враховуючи, що коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, рахунків в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів виявлено за ОСОБА_6 не було виявлено, 16 березня 2015 року, 20 березня 2015 року головним державним виконавцем Вдовиченко Н.О. відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (т.2 а.с. 34).

Відповідно до п. 5.6.2 Інструкції Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання, на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, проте п. 5.7.1 встановлено, Державний виконавець проводить оцінку майна боржника, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за врегульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден, а п. 5.7.3 встановлений порядок проведення оцінки транспортних засобів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ні ОСОБА_6, ні її представником ОСОБА_7 не надано доказів на підтвердження вартості автомобілів. При цьому скаржниця мала можливість надати таку інформацію державному виконавцю та звернутися до нього з заявою про зняття арешту з частини арештованого майна, а щодо питання повторного накладення арешту на майно, яке вже знаходиться під арештом, а саме 1/2 частину у праві власності на автомобілі, які на даний час повністю належать ОСОБА_6(т.2 а.с.37-38), то воно може бути вирішено в порядку проведення виконавчих дій і не порушує її прав.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову головного державного виконавця Черкаського відділу Держаної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції Вдовиченко Н.О. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :