Номер провадження № 2/331/1636/15
УХВАЛА

02.11.2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В. М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просить суд розглянути справу без його присутності, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про залишення позову без розгляду, у звязку із повторною неявкою представника позивача.

Суд вважає необхідним залишити позовну заяву без розгляду виходячи з наступного.

Ухвалою суду про відкриття провадження по цивільній справі від 09.09.2015 року явку сторін у судове засідання визнано обовязковою. Вказану ухвалу отримано позивачем 11.09.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 696.

Статтею 14 ЦПК України закріплено принцип обовязковості виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Представник позивача у судове засідання на 06.10.2015 р. не зявився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, повідомлення про вручення поштового відправлення, 11.09.2015 р. позивач отримав судову повістку на 06.10.2015 р., про що свідчить підпис уповноваженої особи.

Проте, позивач повторно у судове засідання, призначене на 02.11.2015 р. не зявився. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень, 13.10.2015 р. позивач отримав судову повістку на 02.11.2015 р. за двома адресами, зазначеними в позові, про що свідчать підписи уповноважених осіб. Причини неприбуття представника позивача до суду не відомі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. Як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при цьому положень про необхідність врахування причин повторної неявки зазначена норма не містить. Тобто згідно вимог ЦПК України, суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не зявляється до суду без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомляє, тобто зловживають своїми процесуальними правами. Неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обовязки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню представником позивача своїх прав, останній не виконав покладені не нього процесуальні обовязки та декілька разів поспіль у судове засідання не зявився.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.2 ст. 77, ч.3 ст.169, п.3 ч.1, ч.1 ст. 207 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька