Справа №549/359/15-ц
Провадження №2/549/150/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Орел І.І.
при секретарі - Міщенко Т.А.
за участю: представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Чорнухи, Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_2 звернувся до Чорнухинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації відносно нього, поширену ОСОБА_3 у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині.
В позовній заяві позивач вказує, що у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_3 була поширена неправдива інформація стосовно нього, а саме вислови, ніби то сказані ним: «Мені сказали хочеш жить - плати гроші . Спершу сказали 20 тисяч гривень. Заплати ці гроші, це мені сказав новий керівник ОСОБА_2. Я заплатив раз, нічого не помінялося, тільки усилилося. Під новий рік він сказав вообще феноменальну суму. Так мені треба 70 тис. грн.».
Просить суд зобов"язати відповідача протягом місяця, після набрання рішенням по даній справі законної сили, спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2, поширену у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН ІНФОРМАЦІЯ_1 та принести публічне вибачення.
Стягнути з ОСОБА_3 20 000 гривень компенсації за понесену моральну шкоду та покласти на нього судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач по справі до лютого 2015 року працював на посаді лісничого Чорнухинського агролісництва філії ДП «ПДЛП Полтаваоблагроліс», а ОСОБА_2 - директором державного підприємства «ПДЛП «Полтаваоблагроліс».
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині в телевізійній програмі телеканалу НТН «Агенти впливу» в сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» була поширена неправдива інформація щодо директора державного підприємства «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Позивач вважає, що вислови: «Мені сказали хочеш жить - плати гроші. Спершу сказали 20 тисяч гривень. Заплати ці гроші, це мені сказав новий керівник ОСОБА_2. Я заплатив раз, нічого не помінялося, тільки усилилося. Під новий рік він сказав вообще феноменальну суму. Так мені треба 70 тис. грн.» є недостовірними, такими що принижують його честь, гідність та ділову репутацію.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся за зазначеною в позовній заяві адресою. Поштову кореспонденцію не отримував. Викликався в суд через органи місцевого самоврядування.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Телестудія «Служба інформації» (телеканал НТН), яка залучена до участі у справі, відповідно до ухвали суду від 27 серпня 2015 року, в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У матеріалах цивільної справи мається документ, який підтверджує про вручення повідомлення третій особі про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
У відповідності до вимог ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
В ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював лісничим у Чорнухинському агролісництві. 09 лютого 2015 року відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України, був звільнений із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині відповідач у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН, розповідав про вимагання з нього коштів директором державного підприємства «ПДЛП «Полтаваобагроліс» ОСОБА_2, що підтверджується копією відеозапису вказаної передачі. Суд, переглянувши у судовому засіданні відеозапис передачі «Агенти впливу» від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звинувачень ОСОБА_3 ОСОБА_2 у скоєнні ним тяжких злочинів, вважає, що вислови відповідача принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2
Зокрема відповідач сказав: «Мені сказали хочеш жить - плати гроші. Спершу сказали 20 тисяч гривень. Заплати ці гроші, це мені сказав новий керівник ОСОБА_2. Я заплатив раз, нічого не помінялося, тільки усилилося. Під Новий рік він сказав вообще феноменальну суму. Так мені треба 70 тис. грн.»
Так, у ст. 297 ЦК України закріплено право на повагу до гідності та честі, кожен має право на повагу до його гідності та честі; гідність та честь фізичної особи є : недоторканними; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширені відомості не відповідають дійсності, покладається на відповідача.
В п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зазначено, що обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, про те позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те що внаслідок цього було порушено особисті немайнові права.
В пункті 15 вищеназваної постанови зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Негативною вважається інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті, тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.
В пункті 19 даної постанови передбачено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
ОСОБА_3, поширюючи інформацію у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2», фактично звинуватив ОСОБА_2 у скоєнні тяжких злочинів, тому його інформація є фактичним твердженням.
Розповсюджена недостовірна інформація, викладена у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН, не була спростована ним, суд вважає що ОСОБА_3 поширив стосовно ОСОБА_2 недостовірну інформацію, якою принизив його честь, гідність та ділову репутацію і завдав йому моральної шкоди.
Відповідно до приписів п.2, 4 ч.2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.
Відповідно до п.1,2,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно приписів ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. В ч.6 цієї ж статті Кодексу передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.
В позовній заяві позивач вказав, що в результаті поширення неправдивої інформації стосовно нього, він постійно знаходиться в нервовому напруженні та стресі, в результаті чого, понизилася його працездатність, погіршився сон та інші негативні прояви, що негативно впливає на виконання його трудових обов'язків. Ці факти були підтвердженні в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 Але доказів негативних проявів, які б підтверджували вказані факти ні позивачем, а ні його представником, суду не надано.
Таким чином, оцінюючи докази у справі, судом установлено, що своїми умисними діями відповідач ОСОБА_3 принизив честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_2 як громадянина в цілому, так і поставив під сумнів його професійні якості як директора державного підприємства «ПДЛП «Полтаваоблагроліс». Судом також встановлено, що умисним приниженням честі і гідності позивача, його ділової репутації, останньому була заподіяна, з вини відповідача, моральна шкода, яка знайшла своє підтвердження у його приниженні перед колегами, соромом перед сім;єю та телеглядачами.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, суд враховує суть заявлених позовних вимог, характер його переживань з приводу розповсюдження стосовно нього недостовірної інформації, характер та тривалість порушених прав останнього.
Одночасно з цим при вирішенні даної частини заявлених позивачем вимог, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір такого відшкодування має становити 10 000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд вважає за необхідне зобов»язати відповідача спростувати недостовірну інформацію стосовно позивача, в такий же спосіб, в який була поширена, тобто в телевізійній передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН.
Що стосується позовних вимог позивача про принесення публічного вибачення відповідачем то суд вважає, що такий спосіб захисту особистих прав не передбачений діючим законодавством і не є належним способом захисту порушених прав, а тому не підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись вимогами Конвенції про захист прав і основних свобод людини, Конституцією України, ст. ст. 23, 277, 297, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 61, 79-89, 123,130, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Закону України «Про інформацію», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 в сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині стосовно ОСОБА_2, а саме:
«Хочеш жити - плати гроші. Спершу сказали 20 тисяч гривень заплати це мені сказав новий керівник ОСОБА_2. Я заплатив раз, нічого не помінялося, тільки усилилось. «Під новий рік він сказав вообще феноменальну суму. Так мені треба 70 тис. гривень.
Зобов»язати ОСОБА_3 в такий же спосіб спростувати інформацію, визнану недостовірною, відносно ОСОБА_2, поширену у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» телевізійної передачі «Агенти впливу» телеканалу НТН від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір за подання позову 243,60 грн., та за відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 гривень на користь ОСОБА_2.
Відмовити позивачу в його позовних вимогах про публічне вибачення відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.