провадження 2/331/1284/15
справа 331/4240/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому зазначив, що 01.11.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ - РСА № 483365, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля ВАЗ 21150, реєстраційний номер АР 6334 В А, під керуванням ОСОБА_2.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в справі № 3/331/1705/2014 від 05.12.2014 р.,

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено та йому було заподіяно матеріальної шкоди. Відповідно до Звіту № 7 по оцінці автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 21,01.2015 р., вартість завданого позивачу матеріального збитку склала 11 037,68 грн., також позивачем були понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в розмірі 500 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 21150, реєстраційний номер АР 6334 В А, під керуванням ОСОБА_2, було застраховано за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного у формі Полісу № АІ/4449602 у ПрАТ «СК «Україна».

05.02.2015 р. позивачем було надано до ПрАТ «СК Україна» повний пакет документів разом із Заявою на виплату страхового відшкодування, та 10.02.2015 р. на вимогу ПрАТ «СК «Україна», було подано останній документ, який Страховик вважав за необхідне витребувати для повного формування страхової справи № 805568 - первинну Довідку ДАІ.

На дату подачі позову пройшли всі строки, передбачені законодавством України, для прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування, проте, виплата ПрАТ «СК «Україна» не здійснена.

Сума належного до виплати страхового відшкодування складає:

вартість відновлювального ремонту автомобілю з урахуванням зносу 11 037,68 грн. (одинадцять тисяч тридцять сім грн. 68 коп.) мінус франшиза 1 000 грн. (одна тисяча грн.) відповідно до умов Полісу № АІ / 4449602 = 10 037,68 грн. (десять тисяч тридцять сім грн. 68 коп.)

Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження відповідно до п. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 500 грн. також підлягають стягненню зі Страховика - ПрАТ «СК «Україна»

Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Україна» становить 10537,68 грн.

ОСОБА_2 повинен відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі франшизи 1 000 грн. (одна тисяча грн.), яка не відшкодовується Страховиком відповідно до умов Полісу № АІ/4449602.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено моральної шкоди, яка полягає в переживаннях та незручностях, спричинених в результаті пошкодження майна. Позивач довгий час не міг користуватися своїм автомобілем, змушений був шукати кошти для проведення ремонту автомобіля та ремонтувати його за власний рахунок, витратив багато сил та часу на відновлення своїх порушених прав.

Моральну шкоду він оцінює у 5 000 грн. (п 'ятъ тисяч грн.) і вважає, що саме дана сума може стати достатньою компенсацією за всі страждання та незручності, які нанесені позивачу відповідачем ОСОБА_2.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» матеріальну шкоду в розмірі 10 537,68 грн.; Витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 487, 20 грн. покласти на відповідачів наступним чином: з ОСОБА_2 - 243,60 грн. за стягнення моральної шкоди та 21,07 грн. - за стягнення матеріальної шкоди; з ПрАТ «CK «Україна» - 222,53 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах, зазначених у позові.

ОСОБА_2 згоден з позовом частково зі сплатою франшизи у розмірі 1 000 грн.

Представник ПрАТ «CK «Україна» у судовому засіданні відсутній, хоча неодноразово викликався у судові засідання, про що свідчать поштові повідомлення. Причина неявки суду не відома.

Учасники процесу просять суд розглядати справу у відсутності представника страхової компанії, належно повідомленого про судове засідання шляхом відправлення судом повісток за місцем реєстрації зазначеної страхової компанії.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що 01.11.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ - РСА № 483365, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля ВАЗ 21150, реєстраційний номер АР 6334 В А, під керуванням ОСОБА_2.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в справі № 3/331/1705/2014 від 05.12.2014 р., а саме: водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_2, на перехресті вул. Перемоги -вул. 12 Квітня на забороняючий червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, в результаті автомобілі зазнали пошкоджень, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача було пошкоджено та йому було заподіяно матеріальної шкоди. Відповідно до Звіту № 7 по оцінці автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 21,01.2015 р., вартість завданого матеріального збитку склала 11 037,68 грн. (одинадцять тисяч тридцять сім грн. 68 коп.) Також, позивачем були понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в розмірі 500 грн. (п'ятсот грн. 00 коп.), що підтверджується Квитанцією до прибутково-касового ордеру № 7 від 29.12.2014 р. Всього 11537,68 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 21150, реєстраційний номер АР 6334 В А, під керуванням ОСОБА_2, було застраховано за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного у формі Полісу № АІ/4449602 у ПрАТ «СК «Україна», що підтверджується випискою з бази Моторно-транспортного страхового бюро України.

05.02.2015 р. позивачем було надано до ПрАТ «СК Україна» повний пакет документів разом із Заявою на виплату страхового відшкодування, та 10.02.2015 р. на вимогу ПрАТ «СК «Україна», позивачем було подано останній документ, який Страховик вважав за необхідне витребувати для повного формування страхової справи № 805568 - первинну Довідку ДАІ.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом 90 днів з дня отримання Заяви про страхове відшкодування - прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити його.

На дату розгляду справи виплата ПрАТ «СК «Україна» не здійснена.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, сума належного до виплати страхового відшкодування складає:

вартість відновлювального ремонту автомобілю з урахуванням зносу 11 037,68 грн. мінус франшиза 1 000 грн. відповідно до умов Полісу № АІ / 4449602 = 10 037,68 грн.

Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження відповідно до п. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 500 грн. також підлягають стягненню зі Страховика - ПрАТ «СК «Україна».

Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Україна» становить 10537,68 грн.

Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Звідси, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка має права володіння, користування та розпорядження автотранспортним засобом.

Відповідно до ст. 397 ЦК України: володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 398 ЦК України: право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду

судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92: «...Під

володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа

або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в

силу права власності, повного господарського відання оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо)…»

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»: право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, фактично скасовується інститут довіреності на право керування транспортним засобом, що необхідно враховувати при визначенні наявності відповідної правової підстави володіння транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, яка визначає особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки: Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідальність у таких випадках має нести винна в завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи людина, яка керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП. Тобто, якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху).

Винятки із цього правила встановлено ч 3, ч. 5 ст.1187 ЦК, згідно з якими особа, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядчик тощо), звільняється від обов'язку відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом у випадках неправомірного заволодіння авто третьою особою, завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Зазначені випадки мають бути підтверджені належними доказами (матеріалами кримінальної справи, якими встановлюється факт неправомірного заволодіння третьою особою транспортним засобом; документами, що підтверджують дію непереборної сили або умисел потерпілого).

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в зв'язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися.

Факт наявності між володільцем та особою, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки, трудових відносин також має бути підтверджений належними доказами (первинними документами, довідкою Фонду соціального страхування на випадок безробіття, довідкою органу Державної податкової служби України тощо).

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в справі № 3/331/1705/2014 від 05.12.2014 p.: водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_2, на перехресті вул. Перемоги -вул. 12 Квітня на забороняючий червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер АР 7996 AM, під керуванням ОСОБА_3, в результаті автомобілі зазнали пошкоджень, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України, у випадку відсутності законних підстав для керування транспортним засобом, дії водія були б додатково кваліфіковані, як порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху України, та, відповідно, ОСОБА_2 було б притягнуто до адміністративної відповідальності ще й за ст. 126 КУпАП, ні працівниками ДАІ, ні судом таких висновків зроблено не було.

На підставі вищевикладеного, саме ОСОБА_2 був володільцем транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_2, в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди та на підставі ст. 1166, ст. 1187 та ст. 1188 ЦК України, саме ОСОБА_2 є особою відповідальною за завдання збитків позивачу - ОСОБА_1.

Таким чином, ОСОБА_2 повинен відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі франшизи 1 000 грн., яка не відшкодовується Страховиком відповідно до умов Полісу № АІ/4449602.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено моральної шкоди, яка полягає в переживаннях та незручностях, спричинених в результаті пошкодження майна - автомобіля З A3 110307, реєстраційний номер АР 7996 AM. Незручності пов'язані з оформленням дорожньо-транспортної пригоди в органах ДАІ. Позивач довгий час не міг користуватися своїм автомобілем, змушений був шукати кошти для проведення ремонту автомобіля та ремонтувати його за власний рахунок, витратив багато сил та часу на відновлення своїх порушених прав.

В зв'язку з цим суд задовольняє вимоги в частині стягнення моральної шкоди, але частково, в сумі 500 грн., виходячи з принципу розумності та справедливості.

На підставі ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, ст.ст.1166, 1187,1188 ЦК України, 22,29,36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 537,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 264,67 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 222,53 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які були відсутні у судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Смолка І.О.