У х в а л а

23 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Сеніна Ю.Л.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці», треті особи: відділ Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області, Маньківський районний виробничий відділ Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «Кищенці» відхилено, рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ТОВ «Кищенці» порушує питання про скасування прийнятих у справі рішень першої, апеляційної та касаційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 241 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ТОВ «Кищенці» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року та 26 листопада 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, керувався тим, що відповідно до статті 203 ЦК України встановив факт, що додаткову угоду позивач не підписував та доручення на підписання договору нікому не давав.

В наданій заявником ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року висновок суду щодо застосування статті 241 ЦК України не суперечить висновкам суду в справі, яка переглядається, а тому дане судове рішення не може бути прикладом неоднакового застосування норм матеріального права.

Крім того, надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року не може бути підтвердженням неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, тому що нею справу передано на новий розгляд у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, які свідчать про те, що наведені заявником судові рішення не є прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці», треті особи: відділ Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області, Маньківський районний виробничий відділ Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про визнання договору оренди землі недійсним до провадження Верховним Судом України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.М. Сімоненко
Ю.Л. Сенін
А.Г. Ярема