Справа № 628/2763/15-ц
Провадження № 2/628/1125/15р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді - Демченко І.М.

за участю секретаря - Романової Н.П.,

прокурора - Джулай І.П.,

представників Служби у справах дітей Куп'яської міської ради Ратушної О.В., Служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Ткаченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Куп'яської міської ради, Служба у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом, у якому просять позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити над ним опіку та призначити їх опікунами у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, а також стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від всіх видії заробітку(доходу) відповідача щомісячно і до його повноліття.

У судовому засіданні позивачі свої уточнені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, вказавши, що відповідач передала їм дитину у вересні 2014р. і на теперішній час ОСОБА_6 згідно рішення Служби у справах дітей №5 від 24.11.2014р. тимчасово влаштований в їх сім'ю, відповідач сина не відвідує, не піклується про його стан здоров'я, не цікавиться потребами дитини та не виявляє до нього ніякого інтересу.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позову заперечила, пославшись на те, що син позивачів ОСОБА_7 є біологічним батьком дитини ОСОБА_6, з яким вона проживала однією сім'єю в АДРЕСА_1. У вересні 2014року вона була змушена поїхати в м. Харків на заробітки і залишила сина на співмешканця ОСОБА_7, який передав дитину у сім'ю своїх батьків. З того часу вона відсилала гроші на картку ОСОБА_7 для утримання дитини, дзвонила та цікавилася його життям та станом здоров'я, купувала та передавала одяг. Зараз вона мешкає у с. Підсередньому Великобурлуцького району з цивільним чоловіком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила ще одну дитину ОСОБА_9. Просить не позбавляти її батьківських прав, оскільки зараз вона має нормальну сім'ю, піклується про своїх дітей і хоче забрати малолітнього ОСОБА_6 до себе, але позивачі цьому перешкоджають.

Прокурор Джулай І.П. з огляду на обставини справи висловила позицію про недоцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області Ратушна О.В. вважала, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 та дитину доцільно залишити з матір'ю.

Представник Служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області Ткаченко Н.О. уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала та вважала, що ОСОБА_5 є безвідповідальною матір'ю, не виконує свої батьківські обов'язки, позбавлення її батьківських прав надасть позитивний результат у долі дитини, беручи до уваги те, що позивачами для дитини створені належні умови для його життя і розвитку.

Заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, думку прокурора, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10,11,12).

Відповідач ОСОБА_5 та її малолітній син ОСОБА_6 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 ( ас.14,91), але з 2013 року ОСОБА_5 фактично постійно мешкала у Великобурлуцькому районі та на теперішній час вона проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3, разом зі співмешканцем ОСОБА_8 та двома малолітніми дітьми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у будинку сім'ї ОСОБА_8, де дітям створені необхідні умови для життя, є одяг і взуття. Скарг на дану родину до сільради не надходило. (а.с.15,20,90,92).

Як вказано у довідці № 2 від 21.09.2015 року малолітній ОСОБА_6 з 01.10.2015 року забезпечений місцем в Підсереднянському дошкільному навчальному закладі ( яслах-садку ) "Колосочок" ( а.с. 93).

Згідно довідки В-Бурлуцького РВ ГУ МВС України в Харківській області № 900 від 27.02.2015 року та копії постанови Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 вересня 2014 року ОСОБА_5 один раз у 2014 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей до покарання у вигляді штрафу в сумі 34 грн., до кримінальної відповідальності - не притягувалася ( а.с.48,87).

Подружжя позивачів ОСОБА_3 мають власний будинок за адресою: АДРЕСА_4, де створені умови для нормального життя і розвитку малолітнього ОСОБА_6, який мешкає з ними, виховується та знаходиться на їх утриманні, тому вони бажають взяти його під опіку (а.с.29-44).

Рішенням №5 від 24.11.2014р. Служби у справах дітей Великобурлуцької райдержадміністрації малолітній ОСОБА_6 був тимчасово влаштований в сім'ю ОСОБА_3. та ОСОБА_4 на підставі їх заяви ( а.с.126,127).

07 травня 2015 року Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області були складені висновки за №№ 01-46/1256, і 01-46/1257 про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначення ОСОБА_4 і ОСОБА_3. опікунами дитини з метою захисту прав і інтересів малолітнього, оскільки мати свідомо самоухилилася та не виконує батьківські обов'язки по відношенню до дитини, у червні 2014 року залишила малолітнього ОСОБА_6 у родині ОСОБА_3, дитину не відвідує,не цікавиться станом здоров'я і розвитком сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає (а.с.6-9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12. пояснили суду кожний окремо, що ОСОБА_5 є доброю матір'ю, вона змушена була заробляти гроші в м. Харкові на утримання своїх дітей, частину яких вона перераховувала ОСОБА_7, в їх присутності дзонила йому та цікавилася життям своєї дитини ОСОБА_6. Свідок ОСОБА_12. додала, що недавно вона відвідувала ОСОБА_5 у селі Підсередньому, де вона живе разом з двома дітьми у сім'ї ОСОБА_8, там є добрі умови для життя дітей, вони доглянуті, нагодовані.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що проживає з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі, у травні них народився син ОСОБА_9, з нею також проживає син ОСОБА_10 та у них добра сім'я. Для дітей є всі необхідні умови для їх життя та розвитку, він має намір їх усиновити та не заперечує, щоб ОСОБА_5 забрала до них старшого сина ОСОБА_6. Під час проживання ОСОБА_6 у сім'ї ОСОБА_3 ОСОБА_5 дзонила ОСОБА_3 та цікавилася дитиною, але позивачі не давали їй дитину. Вважає, що ОСОБА_5 є доброю матір'ю та додав, що він працює неофіційно та згоден утримувати дітей своєї цивільної дружини.

Свідок ОСОБА_13, яка є матір'ю ОСОБА_8 пояснила суду, що її син живе у цивільному шлюбі з ОСОБА_5, разом з ними живуть діти ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які вважають її сина батьком. ОСОБА_5 дбає про дітей, у дітей всі є необхідні умови для проживання, вони з ОСОБА_8 (її сином) ведуть госоподарство, утримують будинок, син хоче, щоб малолітній ОСОБА_6 жив із ними, та свідок з чоловіком проти цього не заперечують.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, ураховуючи положення статей 3, 6 і 9 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення та максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватись про стан їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. За загальним правилом позбавлення батьківстких прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007р., ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають грунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини ( рішення від 07 грудня 2006року у справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч.6 ст.19 Сімейного Кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд критично ставиться до висновку Служби у справах дітей Великобурлуцікої райдержадміністрації від 07.05.2015р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки передумовою надання такого висновку є тривала, трудомістка профілактична робота з батьками, розгляд їх поведінки на засіданнях комісії, де їм повинні бути роз'яснені наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків та винесені неодноразові попередження про можливість позбавлення батьківських прав, а також надається можливість виправити свою поведінку. Однак, як пояснила відповідач ОСОБА_5, її не викликали на засідання комісії з питань захисту прав дитини та на засідання Служби у справах дітей Великобурлуцікої райдержадміністрації при винесенні рішень щодо тимчасового влаштування її сина до родини позивачів та щодо надання висновку про позбавлення її батьківських прав, і не попереджали про це, хоча у представника Служби був номер її мобільний телефону. Ці обставини не оспорені в ході судового розгляду і представником Служби у справах дітей Великобурлуцікої райдержадміністрації.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивачів про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини малолітнього ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час судовго розгляду. Дійсно, вона залишила сина своєму співмешканцю та батьку дитини ОСОБА_7, який передав ОСОБА_6 в сім'ю своїх батьків, але після того ОСОБА_5 цікавилася життям дитини, дзвонила, передавала для нього речі, пересилала грошові кошти для його утримання ОСОБА_7, що підтверджено також поясненнями свідків. На теперішній час вона бажає забрати сина до себе і для цього є відповідні умови.

Позиція Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області і прокурора по справі щодо необґрунтованості позову узгоджується з висновком суду про те, що в ході судового розгяду не встановлено свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, її ставлення до дитини і поведінка вказують на інтерес до дитини і бажання піклуватися про нього та належним чином виконувати обов'язки матері.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується у вийняткових випадках при доведеності свідомої винної поведінки одного з батьків, з урахуванням особи відповідача, її ставлення до дитини, бажання піклуватися про сина і належним чином виконувати свої обов'язки матері, конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_6, 2012 року народження може вплинути в подальшому негативно на розвиток малолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 164,165 Сімейного Кодексу України, Постановою №3 від 30.03.2007р.Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Куп'яської міської ради, Служба у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення даного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2015 року.

Суддя Демченко І.М.