Справа № 702/802/15-ц
Провадження № 2/702/245/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.

сторони: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за борговою розпискою посилаючись на те, що 05.03.2012 року відповідач під розписку позичив у нього гроші в сумі 360 000 гривень, в підтвердження чого власноручно написав боргову розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути суму в повному обсязі до 05.03.2013 року. Крім того, 22.03.2013 року, відповідач, мотивуючи крайньою необхідністю, для власних цілей, знову позичив в нього кошти в сумі 7 500 доларів США, які зобовязувався повернути через два місяці, а саме до 01.06.2013 року, в підтвердження чого власноручно написав боргову розписку, в якій зазначив, що дійсно отримав від нього вказану суму коштів і зобовязується повернути їх до 01.06.2013 року. На протязі 2014 та 2015 років він систематично предявляв відповідачеві усну вимогу, згідно вказаних розписок та положень діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості. Відповідач на його вимоги усно зазначав, що поверне борг в найближчий час. Проте не вчинив дій хоча б часткового погашення заборгованості до даного часу, що свідчить про ухилення відповідача від повернення суми боргу, а також вказує на порушення взятих на себе зобовязань. Згідно довідки №13-337 від 12 червня 2015 року, виданої Територіально відокремленим безбалансовим відділенням № 10023/0134 філії-Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» встановлено, що офіційний курс долара США станом на 12.06.2015 року становить 21.027495 грн. за 1 долар США. Тому, сума боргу відповідно до розписки від 22.03.2013 року в еквіваленті на національну валюту становить 157706 грн. 20 коп. В обгрунтування позову посилається на ст. ст. 525, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБ України. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, при розрахунку збитків від інфляції відповідно до боргової розписки від05.03.2012 року встановлено, що збитки від інфляції в період з 05.03.2013 року по 12.06.2015 року, становлять в сумі 258 880 грн. 92 коп.При розрахунку відсотків за користування грошовими коштами за процентною ставкою 3% річних, встановлено, що відсотки за використання коштів, за період з 05.03.2013 року по 12.06.2015 року становить в сумі 24 558 грн. 90 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості за весь період відповідно до розписки від 05.03.2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми становить 643439 грн. 82 коп. (360000 + 258880,92 + 24558,90 =643439,82). При розрахунку збитків від інфляції відповідно до боргової розписки від 22.03.2013 року встановлено, що збитки від інфляції в період з 05.03.2013 року по 12.06.2015 року, становлять в сумі 113137 грн. 84 коп. При розрахунку відсотків за користування грошовими коштами за процентною ставкою 3% річних встановлено, що відсотки за використання коштів за борговою розпискою від 22.03.2013 року, за період з 05.03.2013 року по 12.06.2015 року становить в сумі 9 617 грн. 92 коп.Сума заборгованості за весь період відповідно до розписки від 22.03.2013 року станом на 12.06.2015 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми становить 280461 грн. 96 коп. (157706,20 + 113137,84 + 9617,92 = 280461,96). Таким чином, загальна сума боргу складає 923 901 грн. 78 коп. З яких сума боргу 517 706 грн. 20 коп. (157706.2+360000=517706.2), збитки від інфляції 372 018 грн. 76 коп. (258880,92 + 113137,84 = 372018.76) та 3% річних за користування грошовими коштами 34176 грн. 82 коп. (24 558.90 + 9617.92 = 34176,82). Просить стягнути з відповідача на його користь борг за борговими розписками в сумі 517 706 грн. 20 коп., збитки з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 372 018 грн. 76 коп. та три проценти річних від простроченої суми 34 176 грн. 82 коп., а всього: 923 901 грн. 78 коп., судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 16.11.2015 року відповідно до якої позов підтримує повністю, просить його задоволити. Розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 16.11.2015 року відповідно до якої просить позов задоволити. Розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 16.11.2015 року відповідно до якої заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Наслідки визнання позову роз»яснені та зрозумілі. Розгляд справи проводити у його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики).

Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що також зазначено і в Правовій позиції, яка висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13 і яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України: письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено, що за договором позики грошей від 05.03.2012 року оформленого в вигляді простого письмового договору - розписки - між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 в цей день 05 березня 2012 року відповідач отримав в борг від позивача кошти в сумі 360 000 (триста шістдесят тисяч) гривень, про що було складено письмовий договір, оформлений в вигляді розписки; вказаною угодою передбачалися умови користування і повернення коштів і що строком повернення відповідачем грошей позивачу визначено до 05 березня 2013 року. Вказані кошти відповідачем в зазначений термін не повернуті. (а.с. 59).

Крім цього, за договором позики грошей 22 березня 2013 року оформленого у вигляді простого письмового договору розписки, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було складений письмовий договір, відповідно до якого відповідач отримав в борг від позивача кошти в сумі 7 500 доларів США. Договір оформлений у вигляді розписки. Вказаною угодою передбачалися умови користування і повернення коштів і що строком повернення відповідачем грошей позивачу визначено до 01 червня 2013 року. Вказані кошти відповідачем в зазначений термін не повернуті.(а.с.58).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно Правової позиції, яка висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13 досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки ОСОБА_4 банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно Правової позиції висловленої в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14: відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки ОСОБА_4 банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов. Передбачене у цій нормі право сторін на встановлення умов оплати за користування позикою з урахуванням норм ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України слід розуміти як право сторін на визначення саме розміру процентів та порядку їх сплати, а не обрання ними іншого способу оплати (наприклад, у твердій грошовій сумі безвідносно до суми боргу), оскільки закон ст. ст. 536, 1048 ЦК України визначає, що плата за користування чужими грішми встановлюється і нараховується у вигляді процентів на основну суму боргу.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено в судовому засіданні його право на отримання процентів за договором позики.

Відповідачем не оспорюються подані позивачем розрахунки процентів за договорами позики, а тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення повністю ( а.с.9-11, 13-15) .

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Згідно Правової позиції висловленої в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14: за змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобовязання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобовязання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності, що також висловлено і в Правовій позиції в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-36цс14.

Згідно наданих позивачем розписок розмір процентів не встановлений.

Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Виконання зобовязання це здійснення його сторонами покладених на них прав та обовязків, що складають зміст зобовязання.

Цивільно-правова відповідальність полягає в застосуванні до порушника санкцій, у результаті чого до останнього наступають несприятливі економічні та правові наслідки.

Для того, щоб перенести майнові втрати кредитора на боржника - відповідача, суду належить мати достатню для цього підставу сукупність умов цивільно-правової відповідальності, докази як виникнення договірних правовідносин, так і факту їх порушення боржником.

Тобто, відповідно до правової природи 3% річних останні сплачуються від простроченої суми, саме з моменту порушення зобов»язання.

Суд вважає, що позивачем право на отримання 3% річних від прострочених сум за договорами позики доведено.

Відповідач правильність розрахунків 3% річних від прострочених сум боргу, здійснених позивачем не оспорює ( а.с. 8, 12).

Згідно Правової позиції висловленої в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14: аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визнано еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про ОСОБА_4 України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_4 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються ОСОБА_4 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_4 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно.

Згідно поданої відповідачем довідки відділення Територіального відокремленого безбалансового відділення № 10023/0134 філії Черкаського обласного управління АТ « Ощадбанк» від 12 червня 2015 року № 13-337 станом на 12 червня 2015 року офіційний курс долара США становить 21,027495 ( а.с.16).

Інших даних по курсу гривні до валюти- долар США, суду не надано.

На день розгляду справи судом, відповідач погашення заборгованості за розписками в повному обсязі чи частково не провів, доказів протилежного суду не надав.

Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати сум позики позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем.

З урахуванням вищеописаного, суд вважає, що позов обгрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення в повному обсязі, а саме в розмірі: основна сума боргу -517706 гривень 20 коп., збитки з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 372018 гривень 76 коп., три проценти річних від простроченої суми позики в сумі 34176 гривень 82 коп., а всього 923901 гривня 78 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

На підставі викладеного ст. ст 533, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України,Правової позиції за постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-36цс14, Правової позиції за постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14 та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 88, 158, 159, 197, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 517706 (п"ятсот сімнадцять тисяч сімсот шість) гривень 20 коп., збитки з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 372018 ( триста сімдесят дві тисячі вісімнадцять) гривень 76 коп., три проценти річних від простроченої суми позики в сумі 34176 ( тридцять чотири тисячі сто сімдесят шість) гривень 82 коп., а всього 923901 ( дев"ятсот двадцять три тисячі дев"ятсот одну) гривню 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні.

Рішення протягом 10 днів з дня його проголошення (вручення) може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Мазай