Справа № 743/1148/15-ц Провадження № 22-ц/795/2215/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жовток Є. А. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Вінгаль В.М., Острянського В.І.
при секретарі:Нечасному О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ріпкинського районного суду від 02 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про зміну та визнання несправедливими умов договору,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд розглядав вимоги про скасування положень угоди які ОСОБА_5 не заявлялись, не взяв до уваги положення в правовідносинах між позивачем та відповідачем про страхування двічі одного автомобіля, та право учасника угоди передавати відповідачу певні власні функції щодо адміністрування системи або звільняти від виконання обов'язку по адмініструванню.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2011 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_5 була укладена угода № 344905 з додатком № 1 та додатком № 2, за умовами якої ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язувалося: включити ОСОБА_5 до системи АвтоТак та до групи для придбання автомобіля, організувати та створити умови для придбання автомобіля, здійснити оплату транспортного засобу за рахунок коштів, сплачених учасниками системи АвтоТак, забезпечити отримання ОСОБА_5 предмету договору, здійснити адміністративні процедури, необхідні для передачі автомобіля, приймати та перераховувати страхові платежі відповідній страховій компанії та інше, передбачене угодою та додатками. ОСОБА_5 прийняв обов'язок виконувати зобов'язання, передбачені угодою і додатками, в тому числі: сплачувати внески зі страхування автомобіля після його отримання, а також уповноважив ТОВ «АВТО ПРОСТО» укласти від його імені договір страхування автомобіля (ст..6 угоди)

Пунктом 8.2.1.4 додатку № 2 передбачена наявність гарантії (застава, порука та інше) функціонування системи за вибором ТОВ «АВТО ПРОСТО», а п.10.1, 10.2 передбачають обов'язок ОСОБА_5 з моменту отримання автомобіля сплачувати разом із щомісячними повним внеском внесок зі страхування автомобіля, який перераховується страховій компанії, і вигодо набувачем за договором страхування автомобіля, призначається ТОВ «АВТО ПРОСТО».

При надходженні автомобіля, ТОВ «АВТО ПРОСТО» обрало вид гарантії заставу автомобіля і 21.01.2015 року ОСОБА_5 уклав з ТОВ «АВТО ПРОСТО» договір застави автомобіля.

Пунктом 2.2.3. вказаного договору застави передбачений обов'язок ОСОБА_5 застрахувати заставлене майно в повному обсязі від ризиків в страховій компанії ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Вказаний пункт ОСОБА_5 вважає несправедливим, посилаючись на те, що, оскільки угодою і додатком № 2 передбачено його обов'язок сплачувати ТОВ «АВТО ПРОСТО», то оплата за договором страхування, укладеним відповідно до договору застави, змушує його двічі сплачувати за витрати по страхуванню, і, крім того, при однаковому виді страхування умови виконання страхування відмінні одна від одної, а тому ст.10 додатку № 2 угоди № 344905 від 02.02.2011 року необхідно змінити, виклавши в такій редакції: «З моменту отримання автомобіля учасник зобов'язується страхувати автомобіль згідно договору страхування автомобіля укладеного на умовах договору застави».

Також, п.1.2 ст.1 додатку № 2 передбачено, що учасник уповноважує АВТО ПРОСТО на організацію та адміністрування системи. ОСОБА_5 в лютому місяці 2015 року звернувся до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з заявою про звільнення його від виконання обов'язку по адмініструванню системи, але ТОВ «АВТО ПРОСТО» не відреагувало на це звернення. Тому, ОСОБА_5 просив визнати право учасника системи «АвтоТак» на звільнення ТОВ «АВТО ПРОСТО» від виконання обов'язків по адмініструванню системи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними і допустимими засобами доказування тих обставин, на які посилався, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такі висновки відповідають матеріалам справи та положенням діючого законодавства.

Відповідно до ст..6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

При укладанні 02.02.2011 року угоди № 344905 з додатками сторони погодили умову, за якою ОСОБА_5 уповноважив ТОВ «АВТО ПРОСТО» на організацію та адміністрування системи. Пунктом п.2.4 ст.2 додатку № 2 до угоди визначено, що АВТО ПРОСТО надає послуги з адміністрування системи до моменту завершення графіка внесків до групи, якої включено угоду.

Згідно до ст..629, 651 ЦК України договір є обов'язковим до виконання, а його зміна або розірвання допускається лише за згодою сторін чи за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною.

Вимоги ОСОБА_5 зводяться саме до зміни умов договору щодо адміністрування системи відповідачем, проте він не надав доказів про істотне порушення умов договору відповідачем.

Посилання апелянта на те, що положення угоди № 344905 з додатками в цій частині є нечіткими або двозначними, не відповідають дійсності.

Що стосується несправедливості умов договору в частині подвійної сплати за страхування автомобіля, то ОСОБА_5 не довів порушення принципу добросовісності, істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, наявність умов договору, що завдають йому шкоди, як то передбачено ст18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 6 угоди № 344905, п. 8.2.1.4, 10.1, додатку № 2, п.2.2.2. договору застави визначено, що після передачі автомобіля і обрання ТОВ «АВТО ПРОСТО» виду гарантії виконання в подальшому умов договору, автомобіль страхується в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за рахунок ОСОБА_5, а платежі сплачуються через ТОВ «АВТО ПРОСТО».

З пояснень як ОСОБА_5, так і ТОВ «АВТО ПРОСТО» вбачається, що існує лише один договір страхування. ОСОБА_5 хоче сплачувати не через ТОВ «АВТО ПРОСТО», а самостійно робити страхові внески, однак доказів про відмову ТОВ «АВТО ПРОСТО» перераховувати його кошти по страхуванню страховій компанії він не надав, а тому відсутня подвійна оплата страхування.

Твердження апелянта про можливість додаткових витрат на сьогоднішній день є припущенням, на якому не може ґрунтуватись судове рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: