Справа № 129/2414/15-ц
Провадження по справі № 2/129/639/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без участі сторін та їх представників у місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіблицької сільської ради Гайсинського району (треті особи без самостійних вимог: ТОВ «ПК «Зоря Поділля», Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області) про визнання права на земельну частку пай, -

Встановив:

17.08.2015 року до суду заявлено позов в якому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у землях резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району, виділити йому земельну частку (пай) в натурі площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району та зобовязати Кіблицьку сільську раду Гайсинського району визначити місце розташування земельної частки (паю) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що підлягає виділенню ОСОБА_1, свої вимоги мотивує тим, що він 13.03.1992 року став членом та працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП «Кіблицьке», СВК «Кіблицький»), не припиняючи членства у КСП його було направлено на навчання до Української сільськогосподарської академії, в якій він навчався з 01.09.1992 року по 28.11.1997 року, після закінчення навчання повернувся в КСП "Кіблицьке" на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли у звязку з тим, що він перебував на навчанні, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; розрахунок вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн., тому для захисту порушеного права він вимушений звернутися до суду.

24.09.2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у землях резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району, надати йому земельну частку (пай) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району та зобовязати Кіблицьку сільську раду Гайсинського району визначити місце розташування земельної частки (паю) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, яка призначена ОСОБА_1

01.10.2015 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просить визнати причину пропуску щодо звернення ОСОБА_1 до суду поважною та поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с. 46).

Представники Кіблицької сільської ради Гайсинського району та ТОВ ПК «Зоря Поділля» в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи без них (а.с. а.с. 26, 36).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення в яких вимоги позову не визнав, та пояснив, що ОСОБА_1 з 1996 року міг і повинен був довідатись про можливе порушення свого права на земельну частку (пай), однак лише в 2015 році через 19 років ним подано позов до суду про визнання права на земельну частку (пай), якщо враховувати наведене то ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, також відповідно до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 року № 11 кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства, сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради), тому порушення прав позивача на отримання земельної частки (паю) у вигляді пропущення у списках осіб, які мають право на земельну частку (пай), було допущено не Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.20,21).

З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_1 13.03.1992 року став членом та працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП «Кіблицьке», СВК «Кіблицький»), не припиняючи членства у КСП його було направлено на навчання до Української сільськогосподарської академії, в якій він навчався з 01.09.1992 року по 28.11.1997 року, після закінчення навчання повернувся в КСП "Кіблицьке" на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли у звязку з тим, що він перебував на навчанні, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; відповідно до розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації від 24.12.1996 р. № 610 затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн. та розміру 1,56 умовних кадастрових гектарів площі сільськогосподарських угідь, що передані у колективну власність КСП "Кіблицький" с.Кіблич.

Вказані правовідносини регулюються:

- ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права;

- рішенням Європейського Суду з прав людини в справі «ОСОБА_2 Ганс-Адам II проти Німеччини», за яким під конвенційним поняттям «майно» розуміється не тільки власність і активи, а й правомірні очікування (сподівання) щодо можливості отримання майнового права;

- Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям " № 720 від 8 серпня 1995 року, відповідно до якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю;

- ч. 1 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом;

- абзацом першим частини першої ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів; за ч. 1 ст. 3 цього Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації;

- ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», за якою, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай);

- п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», передбачено, що, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Оскільки ОСОБА_1 13.03.1992 року став членом та працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП «Кіблицьке», СВК «Кіблицький»), не припиняючи членства у КСП його було направлено на навчання до Української сільськогосподарської академії, в якій він навчався з 01.09.1992 року по 28.11.1997 року, після закінчення навчання повернувся в КСП "Кіблицьке" на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли у звязку з тим, що він перебував на навчанні, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; відповідно до розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації від 24.12.1996 р. № 610 затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн. та розміру 1,56 умовних кадастрових гектарів площі сільськогосподарських угідь, що передані у колективну власність КСП "Кіблицький" с.Кіблич, то для захисту порушеного права позивача на земельну частку (пай) суд визнає за необхідне позов задовільнити.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- архівною довідкою № 242 від 27.04.2015 р. відповідно до якої рішенням засідання правління колгоспу ім.Леніна с.Кіблич ОСОБА_1 прийнято в члени колгоспу (протокол від 13 березня 1992 року № 3) (а.с. 5);

- довідкою Кіблицької сільської ради Гайсинського району № 194 від 10.08.2015 р., згідно з якою на території Кіблицької сільської ради є в наявності землі резервного фонду (а.с. 6);

- копією трудової книжки серії УКР № 2493733 від 12.12.1999 р., відповідно до якої ОСОБА_1 являвся членом колгоспу ім. Леніна (а.с.8-10);

- архівною довідкою № 451 від 15.10.2015 р. відповідно до якої рішенням засідання правління колгоспу ім.Леніна с.Кіблич ОСОБА_1 прийнято в члени колгоспу і направлено на навчання в Українську сільськогосподарську академію (протокол від 13 березня 1992 року № 3) (а.с. 43).

- копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ IV № 020353 від 26.03.2007 р., відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСП «Кіблецьке» (а.с. 47).

Заперечення представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, суд визнає правомірною позицією захисту власних інтересів і до уваги не приймає через її спростування зазначеними вище доказами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пропустив строк звернення до суду з поважних причин та поновити йому строк для звернення з позовом до Кіблицької сільської ради Гайсинського району (треті особи без самостійних вимог: ТОВ «ПК «Зоря Поділля», Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області) про визнання права на земельну частку пай.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у землях резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну частку (пай) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району.

Зобовязати Кіблицьку сільську раду Гайсинського району визначити місце розташування земельної частки (паю) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, яка призначена ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Гайсинський районний суд.

Суддя: