Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що в період з жовтня 1946 року по листопад 1962 року її батько ОСОБА_7 працював на шахті «Новая» у відділі капітального будівництва рудоуправління ім. К. Лібнехта об'єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), на робочих професіях. Тривала праця на підземних роботах в умовах впливу шкідливих факторів спричинила у її батька захворювання на сідеросілікоз, емфізема легень другої стадії, ЛН другого ступеня, яке за результатами розслідування було визнано професійним захворюванням.

Відповідно до довідки МСЕК від 16 березня 1993 року ОСОБА_7 було встановлено 45 % втрати працездатності на безстроковий термін та було визнано інвалідом 3 групи.

Внаслідок смерті батька ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулися у її особистому житті. Вона вважає, що розмір завданої моральної шкоди, який підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на її користь, становить 50 тис. гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_6 7 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року та залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_6

У період з жовтня 1946 року по листопад 1962 року її батько ОСОБА_7 працював на шахті «Новая» у відділі капітального будівництва рудоуправління ім. К. Лібнехта об'єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на робочих професіях. Тривала праця на підземних роботах в умовах впливу шкідливих факторів спричинила у її батька захворювання на сідеросілікоз, емфізема легень другої стадії, ЛН другого ступеня, яке за результатами розслідування було визнано професійним захворюванням.

Відповідно до довідки МСЕК від 16 березня 1993 року ОСОБА_7 було встановлено 45 % втрати працездатності на безстроковий термін та було визнано інвалідом 3 групи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на вирішення суду передано спір між сторонами з приводу спричинення позивачу моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, що було встановлено (діагностовано) з 16 березня 1993 року.

Між тим спірні правовідносини, зокрема, професійне захворювання ОСОБА_7, що було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці до 1962 року та яке, в свою чергу, потягло смерть ОСОБА_7, виникли до набрання чинності ЦК України <nau://ukr/435-15> 2003 року, яким було визначене право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, апеляційний суд виходив з того, що предметом спору у даній справі є завдання моральної шкоди саме з 2013 року, тобто у зв'язку зі смертю батька позивача 13 листопада 2013 року, а тому дочка померлого має право на відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Так, відповідно до пунктів 1, 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року. ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

За змістом статті 1168 ЦК України 2003 року моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України 2003 року кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України 2003 року підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

Так, хоча висновком МСЕК від 16 березня 1993 року особі, яка була членом сім'ї позивача та яка померла, встановлено часткову втрату працездатності, але, враховуючи, що вказана особа померла в 2013 році та причинний зв'язок смерті цієї особи встановлено висновком МСЕК у 2013 році, тобто після набрання чинності ЦК України 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 1167, 1168 цього Кодексу.

Події, які породили цивільне право позивача на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, відбулися після 01 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України 2003 року, тому підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167, 1168 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що предметом спору у даній справі є завдання моральної шкоди саме з 2013 року, тобто у зв'язку зі смертю батька позивача 13 листопада 2013 року, а тому дочка померлого має право на відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-322цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко