У х в а л а

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він працював у публічному акціонерному товаристві «Азовзагальмаш» (далі - ПАТ «Азовзагальмаш»). 18 травня 2015 він був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України. Посилаючись на те, що з жовтня 2014 року йому не виплачувалася заробітна плата, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з 01 жовтня 2014 року по 18 травня 2015 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заявник у порушення ч. 3 ст. 118 ЦПК України не надав ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з підприємства відповідача заборгованості або скасування його судом.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених ч. 3 ст. 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України).

Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, позивач повинен надати письмові докази на підтвердження наявності цієї заборгованості, а ОСОБА_3 посилався саме на те, що у нього такі докази відсутні, а, відтак, існує спір про право, який має вирішуватись в порядку позовного провадження. Неможливість видачі судового наказу у разі наявності спору про право передбачено ст. 100 ЦПК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав неподання ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, є неправильним, таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства та порушує право позивача на судовий захист (ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та допущених районним судом порушень не усунув.

За таких обставин, у силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не можуть вважатися законними та підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення процесуального питання про відкриття провадження у справі у відповідності до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська