Провадження № 2/641/1094/2015 Справа № 641/2277/15-ц
02 листопада 2015 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі: головуючого: судді Богдан М.В.
при секретарі - Севаст*янової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні Ініціативи», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,
Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визнати договір поруки № 15-1142/2012/П1, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» - припиненим.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказав, що 19.07.2012 р. його донька ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Банк Кіпру» кредитний договір. В цей же день він також уклав із ПАТ «Банк Кіпру» договір поруки № 15-1142/2012/П1 щодо основного кредитного договору.
12.03.2014р. ПАТ «Банк Кіпру» направив лист-повідомлення ОСОБА_2, відповідно до якого, остання не сплатила станом на 12.03.2014р. черговий внесок згідно графіка платежів за кредитним договором.
ОСОБА_1 вважає, що кінцевим терміном повернення кредиту є не 18.07.2019р., а 30-й день з дня направлення зазначеного вище листа-повідомлення. Вказаний лист було направлено ОСОБА_2 14.03.2014р..
Виходячи з викладеного вище, позивач вважає, що 13.04.2014р. це дата, яка є кінцевим терміном повернення заборгованості.
Також, позивач вказав у позовній заяві, що в провадженні Комінтернівського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи», як правонаступника ПАТ «Банк Кіпру» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом. Датою подання позовної заяви є 24.10.2014р..
Виходячи з викладеного вище, позивач ОСОБА_1 вважає, що від кінцевого терміну повернення заборгованості до дати подання позовної заяви 24.10.2014р. пройшло 6 міс. 11 днів, тобто кредитор пред*явив позов до поручителя до нього поза межами шестимісячного строку, який встановлений як самим кредитним договором так и нормами діючого законодавства.
В судове засідання позивач не з*явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу без його присутності та винести рішення про задоволення позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Судом встановлено, що 19.07.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Кіпру» укладено кредитний договір згідно з умовами якого, кредитор надає позичальнику грошові кошти в сумі 1400000 грн. на строк до 18.07.2019р. зі сплатою процентів за користування кредитом.
Також, 19.07.2012р. між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» укладено договір поруки, згідно до умов якого, останній зобов*язався солідарно відповідати за порушення позичальником зобов*язань, що випливають з кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не пред*явить вимоги до поручителя.
Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 ЦК України ч. 2 ст. 252 ЦК України).
З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
З наданого кредитного договору вбачається, що позичальник має право вимагати дострокового виконання зобов*язань за кредитним договором, тому кінцевий термін повернення кредиту є 30-й день з дня направлення листа-повідомлення від 12.03.2014р., який було направлено 14.03.2014р..
Виходячи з викладеного вище, кінцевим терміном повернення заборгованості є 13.04.2014р..
За таких обставин, саме з 13.04.2014 року у кредитора виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту.
Крім того, в провадженні Комінтернівського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи», як правонаступника ПАТ «Банк Кіпру» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом. Вказана заява була відправлена до суду 24.10.2014р..
Таким чином, з дня кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитним договором та до дати подання позовної заяви пройшло 6 місяців та 11 днів.
Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого, вони припиняються.
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.
Зазначене положення при цьому, не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 251,252,256, 553,556,559 ЦК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні Ініціативи», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.
Визнати договір поруки № 15-1142/2012/П1, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» - припиненим.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_3