Справа №2/489/1287/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 15 квітня 2013 р., укладеного в простій письмовій формі в розмірі 1161270 грн. та судові витрати, посилаючись на невиконання відповідачкою обовязку своєчасного погашення позики частинами (а.с.31-34).

В судовому засіданні позивачка, а надалі її представник позовні вимоги підтримали.

Представники відповідачки позов визнали.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Особами, які беруть участь в справі визнається існування договорених зобовязань між сторонами, які виникли на підстави договору про надання позики, копію якого додано до справи, а оригінал оглянуто судом.

Цим договором укладеним між сторонами в простій письмовій формі 15 квітня 2013 р. передбачалося передання ОСОБА_1 50000 доларів США ОСОБА_2 готівкою в день укладання договору та зобовязання ОСОБА_2 користуватися позикою під сплату 10% річних, відповідно до викладеного в договорі графіку щомісячно повертати позику частинами та оплачувати проценти, починаючи з серпня 2013 р. із завершенням платежів у листопаді 2016 р. Повернення коштів здійснюється в доларах відповідно до комерційного курсу до гривні (а.с.4-7). Термін дії договору визначений сторонами до 01 грудня 2016 р.

Відповідно до відміток позичальника в примірнику договору позики позикодавця були оплачені щомісячні платежі по позиці та процентам за період з серпня 2013 р. по січень 2014 р.

Позивачкою особисто в судовому засіданні визнано, що вона отримала від відповідачки у лютому 2014 р. чергову оплату в розмірі 1780 доларів США, про що вона відмітила власноруч в відповідній клітинці графіку.

Після цього відповідачка перестала сплачувати позику та проценти відповідно до встановленого графіку. Відповідачка письмово повідомила позивачку що прострочення виникло внаслідок несприятливих економічних умов, що має наслідок неможливість виконувати умови договору в первісному вигляді.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобовязання до настання строку виконання, визначеного договором (постанова ВСУ 6-41цс14 від 17 вересня 2014 р.).

Отже позивачка має право на одержання від відповідачки залишку позику та процентів.

Розрахунок боргу ніким не оспорений, але відповідно до визнання позивачкою обставини отримання від відповідачки у лютому 2014 р коштів 1780 доларів США на виконання договору позики, він підлягає корегуванню

Станом на лютий 2015 р. позивачка відповідно до графіку сплатила за позикою з серпня 2015 р. 8750 доларів США (1250 доларів США х 7), залишок становить 41250 доларів США.

З серпня 2013 р. по лютий 2014 р. відповідачка оплатила проценти на суму 2697,94 доларів США. Надлишоково сплачену у лютому 2014 р. суму 175,83 доларів (1604,17 доларів США за графіком 1780 доларів США фактично сплачених) суд згідно до черговості погашення вимог передбаченою ст. 534 ЦК України відносить до процентів за березень 2014 р.

Проценти належні до сплати позивачка обрахувала за період з січня 2014 р. по січень 2015 р. в сумі 4250 доларів США. Від цієї суми віднімається сума процентів оплачених відповідачкою у лютому та частково за березень 2014 р. 530 доларів США (354,17+175,83)

Отже остаточна сума за процентами є 3750 доларів США.

НБУ станом на 20 листопада 2015 р. курс 1 долара США до 1 гривні встановлено на рівні 23,84 (2383.9146 грн. до 100 доларів США).

Тому борг за договором позики становить 983400 грн., за процентами 89400 грн., в сумі 1072800 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України відповідно до розміру задоволених вимог (92,39%) з відповідачки слід стягнути судовий збір 3372,23 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 борг в сумі 1072800 грн. та 3372,23 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький