Дата документу 05.10.2015
Справа № 334/5746/15-ц
Провадження № 2/334/2576/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової послуги,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ЗОКС "Довіра" про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової послуги в розмірі 37549 грн. 80 коп., вказавши в заяві, що 23.05.2013р. між нею та відповідачем був укладений договір № 355 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого вона внесла гроші в касу спілки в розмірі 40000 грн. 00 коп., на строк 13 місяців, зі сплатою 20 % річних за користування депозитними коштами, з кінцевим терміном 23.06.2014р.

Відповідно до п.2.1.1 договорів, Спілка прийняла від неї, як вкладника, грошові кошти в загальному розмірі 40000 грн. 00 коп.

На протязі дії договору Спілка щомісячно виплачувала їй проценти по внеску.

Відповідно до п. 3.2.5 договору, відповідач повинен повністю повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами договору.

В порушення умов договору, після закінчення строку його дії, відповідач не повернув їй належні грошові кошти за договором № 355 від 23.05.2013р. в розмірі 20700 грн. 00 коп., що підтверджено довідкою ЗОКС "Довіра" № 680/15 від 23.03.2015р.

Кредитна спілка незаконно утримує належні їй грошові кошті, в зв`язку з чим, вона позбавлена права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем надано розрахунок суми заборгованостіза невиконання грошового забов»язання, згідно якого :

сума інфляційних втрат за період з 01.06.2014р. по 31.05.2015р. складає 12088,80 грн.;

20% річних за користування грошовими коштами за умовами договору за період з 01.06.2014р. по 31.05.2015р. складає 4140 грн.;

3% річних за прострочення повернення боргу за період 01.06.2014р. по 31.05.2015р. складає 621 грн.

Просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти згідно договору в загальній сумі 37549 грн. 80 коп.

Позивач в судове засідання не з`явилась, просить розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача ЗОКС "Довіра" ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заперечення проти позову та просив розглянути справу за його відсутності.

В своїх запереченнях він посилається на те, що відповідно до п. 2.2.1 договору процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 20% річних.

Відповідно до п.2.3.1.1. договору, нарахування процентів на внесок здійснюється з наступного дня після отримання спілкою внеску та припиняється в день, визначений п.1.2 цього договору в якості закінчення строку дії договору, або в день повернення внеску у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи вкладника, або в день, що передує плановій даті розірвання договору вказаній спілкою в повідомленні про дострокове розірвання цього договору, тобто в договорі чітко встановлена кінцева дата нарахування процентів.

Так, відповідно до п.1.2 договору № 355 від 23.05.2013р. укладеного з ОСОБА_1 , днем закінчення строку дії договору є 23.06.2014р. Саме по день закінчення строку договору спілка нарахувала позивачу проценти. Зважаючи на те, що умовами договору сторони обмежили строк нарахування процентів за депозитним вкладом строком дії договору до 23.06.2014р., вимоги позивача про нарахування у стягнення процентів після закінчення строку договору, не відповідають п. 2.3.1 цього договору, а тому передбачені законом підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Позивачем не доведено правових підстав вимагати стягнення 20% річних згідно договору з 24.06.2014р. по 24.06.2015р.

Відповідач проти решти позовних вимог не заперечує, про стягнення 20% річних за період з 24.06.2014р. по 24.06.2015р. в сумі 4140 просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 509 ЦК України забов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) забов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити грошові кошти та ін.), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином та у встановлений строк, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у забов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 23.05.2013р. між сторонами був укладений договір № 355 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого вона внесла гроші в касу спілки в розмірі 40000 грн. 00 коп., на строк 13 місяців, зі сплатою 20 % річних за користування депозитними коштами, з кінцевим терміном 23.06.2014р.

Відповідно до п.2.1.1 договорів, Спілка прийняла від неї, як вкладника, грошові кошти в загальному розмірі 40000 грн. 00 коп.

На протязі дії договору Спілка щомісячно виплачувала їй проценти по внеску.

Відповідно до п. 3.2.5 договору, відповідач повинен повністю повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами договору.

В порушення умов договору, після закінчення строку його дії, відповідач не повернув їй належні грошові кошти за договором № 355 від 23.05.2013р. в розмірі 20700 грн. 00 коп., що підтверджено довідкою ЗОКС "Довіра" № 680/15 від 23.03.2015р., та відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідач порушує право власності позивача на вкладені на депозитний рахунок грошові кошти та перешкоджає їй належним чином, володіти користуватися та розпоряджатися ними

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний повернути борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок суми інфляційних втрат за період з 01.06.2014р. по 31.05.2015р., що складає 12088,80 грн. та 3% річних за прострочення повернення боргу за період 01.06.2014р. по 31.05.2015р., що складає 621 грн., з яким відповідач погодився.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за договором в розмірі 20700 грн., індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 12088,80 грн., 3% річних за невиконання грошового забов»язання в розмірі 621 грн., а всього 33409,80 грн.

Суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення 20% річних за користування грошовими коштами за період з 01.06.2014р. по 31.05.2015р., що складає 4140 грн. позивачу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2.3.1.1. договору, нарахування процентів на внесок здійснюється з наступного дня після отримання спілкою внеску та припиняється в день, визначений п.1.2 цього договору в якості закінчення строку дії договору, або в день повернення внеску у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи вкладника, або в день, що передує плановій даті розірвання договору вказаній спілкою в повідомленні про дострокове розірвання цього договору, тобто в договорі чітко встановлена кінцева дата нарахування процентів.

Так, відповідно до п.1.2 договору № 355 від 23.05.2013р. укладеного з ОСОБА_1 , днем закінчення строку дії договору є 23.06.2014р. Саме по день закінчення строку договору спілка нарахувала позивачу проценти. Зважаючи на те, що умовами договору сторони обмежили строк нарахування процентів за депозитним вкладом строком дії договору до 23.06.2014р., вимоги позивача про нарахування у стягнення процентів після закінчення строку договору, не відповідають п. 2.3.1 цього договору, а тому передбачені законом підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 334 грн. 10 коп., пропорційно задоволеним вимогам

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 321, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра", на користь ОСОБА_1, ІНН - НОМЕР_1 заборгованість за договором № 355 від 23.05.2013р. про надання фінансової послуги в розмірі 33409 (тридцять три тисячі чотириста дев`ять) грн. 80 коп.

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра", на користь ОСОБА_1, ІНН - НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 334 (триста тридцять чотири) грн. 10 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Лихосенко М. О.