Справа № 642/1266/15-ц
Провадження № 2/642/666/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондаренка В. В.,

за участю секретаря Рижко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та три відсотки річних, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та три відсотки річних, посилаючись на те, що 15 червня 2005 року між нею та ОСОБА_2 було укладено письмові договори позики на суму 10 000 доларів США, з терміном повернення грошових коштів до 01 січня 2006 року. Грошові зобовязання ОСОБА_2 не виконав, внаслідок чого рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.09.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу в розмірі 79710,00 грн. та 3% річних в сумі 13325,00 грн. На теперішній час вищезазначені рішення не виконані, вона неодноразово зверталася з цього приводу до органів юстиції зі скаргами, тому просить стягнути з ОСОБА_2 три проценти річних за час прострочення зобовязання та індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання в розмірі 38779,35 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути з ОСОБА_2 три проценти річних за час прострочення зобовязання та індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання в розмірі 86877, 88 грн. за період з 01 січня 2013 року по 29 квітня 2015 року, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наявність двох судових рішень, якими з нього на користь позивачки було стягнуто суму 3 % річних, а також на сплив строків позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу в розмірі 79710,00 грн., 3% річних в сумі 13325,00 грн., витрати по оплаті допомоги адвоката в сумі 2000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.09.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат по оплаті допомоги адвоката в сумі 2000 грн., в задоволенні якого відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін.

28.01.2013 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчий лист Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 79710 грн., 3 % річних в розмірі 13325 грн., судового збору в сумі 665,65 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. повернуто стягувачеві.

Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті обставини.

В силу ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257, ст. 260 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Як вбачається з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. ст. 526 і 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов'язаний виконувати свій борг.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як вбачається з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Величини індексів інфляції у 2013-2015 роках зроблені за даними Держстату України, які опубліковані в газеті «Урядовий кур'єр», та згідно розрахунку заборгованості розмір 3% річних від простроченої заборгованості та інфляційні витрати з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості становить 75020 грн. 03 коп., в тому числі 3% річних в розмірі 8594 грн. 90 коп. та збитки, завдані інфляцією, в розмірі 66425 грн. 13 коп. (8594,90 + 66425,13 = 75020,03).

Розрахунок збитків, завданих інфляцією за період з 01.01.2013 року по 29.04.2015 року проводився виходячи з наступного: сума боргу 93035 грн. х 100,2% х 99,9% х 100,0% х 100,0% х 100,1% х 100,0% х 99,9% х 99,3% х 100,0% х 100,4% х 100,2% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103,3% х 103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101,9% х 103,0% х 103,1% х 105,3% х 110,8% х 114,0% (коефіцієнти інфляції за 2013-2015 роки) =159460,13 грн. - 93035 грн. (сума боргу) = 66425 грн. 13 коп.

Розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми станом на 29.05.2015 року: 93035 грн. (сума боргу) х 3% х 1124 (кількість днів прострочення платежу, а саме: 245 днів у 2012 році, 365 днів у 2013 році, 365 днів у 2014 році, 149 днів у 2015 році) : 365 днів = 8594 грн. 90 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, оскільки позивачем при здійсненні розрахунків була допущена помилка в розрахунку суми боргу, а також арифметичні помилки при розрахунку сум інфляційних витрат та трьох процентів річних, що призвело до помилкового збільшення розрахованої суми.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 387 грн. 79 коп., отже зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 362 грн. 41 коп.

Крім того, на підставі ст. 79 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 149 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 260, 261, 526, 527, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої заборгованості в розмірі 8594 грн. 90 коп. та збитки, завдані інфляцією, в розмірі 66425 грн. 13 коп., всього 75020 (сімдесят пять тисяч двадцять) грн. 03 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 387 (триста вісімдесят сім) грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 362 (триста шістдесят дві) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 149 (сто сорок девять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання рішення.

Суддя - В. В. Бондаренко