Провадження № 2/127/7718/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій просила:

- визнати за позивачем, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на 11/40 часток домоволодіння з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 187,00 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Уборевича, 1а, що становить ? частку житлового будинку літ. «Д», загальною площею, 67,1 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м., гаражу літ. «Ж», убиральні літ. «Е», зливної ями літ. «з/я» , криниці №1.

- визнати за позивачем право власності на ? ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:029:0200, площею 0,0154 га (присадибна ділянка) та ? ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:029:0201, площею 0,0151 га (присадибна ділянка), обидві з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Вінниця, вул. Уборевича, 1а.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п. 4 ч. 2 вказаної статті позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. В той же час, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

В позовній заяві позивачем зазначено ціну позову 158824,00 грн., яка складається з вартості ? частки від 22/40 домоволодіння, що є предметом поділу майна подружжя, та ? частки земельних ділянок кадастровий номер :01:029:0200, площею 0,0154 га та кадастровий номер :01:029:0201, площею 0,0151 га, яка в свою чергу визначена згідно висновків експерта ОСОБА_5 про оціночну вартість частки домоволодіння та частки земельної ділянки від 4 листопада 2015 року.

Проте, суд вважає, що позивач в позовній заяві в якості ціни позову зазначила не дійсну - ринкову вартість майна, право власності на яке просить суд визнати за нею, як того вимагається п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, та сплатила судовий збір за подання позовної заяви виходячи не з дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна.

Так, як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, а саме договору дарування від 02.08.2014р. дарувальник (відповідач) передав безоплатно у власність, а обдаровувані (ОСОБА_3 та ОСОБА_6 треті особи) прийняли в дарунок (в ? частці кожна) 9/20 часток домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Вінниці, по вул. Уборевича під номером 1а.

Відповідно до п. 4 вказаного договору оціночна вартість 9/20 часток домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що відчужується, відповідно до висновку про оціночну вартість обєкта оцінки виконаному ТОВ «АР Консалт», складає 538578 грн.

Отже, станом на 2 серпня 2014 року вартість 9/20 (18/40) часток домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в місті Вінниці, по вул. Уборевича під номером 1а складала 538578 грн., при цьому згідно висновку експерта ОСОБА_5 про оціночну вартість 22/40 частки того ж домоволодіння станом на 4 листопада 2015 року складає 212400 грн.

Таким чином, оскільки після серпня 2014 року ціни на нерухомість значно зросли (загальновідомий факт), а також беручи до уваги те, що 22/40 частки домоволодіння перевищує 9/20 (18/40) часток домоволодіння, суд вважає висновок експерта ОСОБА_5 про оціночну вартість 22/40 частки домоволодіння необґрунтованим, а відтак не може братися до уваги при визначені ціни позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» N2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. (ч. 2 Закону N2658-III).

Однак, висновки експерта ОСОБА_5 про оціночну вартість частки домоволодіння та частки земельної ділянки від 4 листопада 2015 року не відповідають вищенаведеним вимогам, не підтверджують виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності та не містять розділів, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Отже, як уже зазначено вище, позивачем в позовній заяві зазначено не дійсну - ринкову вартість майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

З огляду на неправильність визначення та зазначення в позовній заяві ціни позову, відсутня можливість перевірити правильність суми судового збору, сплаченого позивачем, а відтак квитанція від 11.11.2015р. про сплату 1588,24 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, підлягає залишенню без руху, з наданням третій особі (позивачу) строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, залишити без руху та надати третій особі (позивачу) строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: