Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , при секретарі Ковальовій О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, 23.01.1998 року він за біржовим контрактом придбав у відповідача житловий будинок № 3 на вул. Джамбула в м. Маріуполі. Просив визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеного будинку.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за біржовим контрактом № 19207 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 23.01.1998 року та зареєстрованим в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 23.01.1998 року за № 24866 ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив житловий будинок № 3 по вул. Джамбула в м. Маріуполі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони яка виконала угоду визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З біржового контракту вбачається, що ОСОБА_2 продав, а позивач купив житловий будинок № 3 на вул. Джамбула в м. Маріуполі, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу.

Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачем зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок.

За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець мав би надати нотаріусу документ, який підтверджує його право власності на відчужувані частини будинку, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на ці частини будинку за іншою особою (позивачем у цій справі).

Суд, з огляду на викладене, приймаючи до уваги, що інший спосіб упорядкування позивачем прав власності не передбачений законом, а також визнання відповідачем позову, дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,61, 174, 197, 212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною- задовольнити.

Визнати дійсним укладений 23.01.1998 року на Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт № 19207 (договір купівлі-продажу), за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив житловий будинок № 3 по вул. Джамбула в м. Маріуполі.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко