ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/264/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

скаржник не з'явився;

державний виконавець не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» (далі по тексту - скаржник, ТОВ «Рада 2») на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. (далі по тексту - державний виконавець, ВДВС Дарницького РУЮ) стосовно повернення виконавчого листа №2-483/11 від 30.05.2013 року стягувачеві, в якій просить суд скасувати винесену нею постанову та зобов'язати виконати усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, направлені на виконання судового рішення.

Неправомірність вказаної постанови скаржник обґрунтовує тим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не вжив жодних заходів щодо примусового стягнення боргу, чим порушив права заявника.

Ухвалою суду дану скаргу прийнято до розгляду та зобов'язано ВДВС Дарницького РУЮ надати суду оригінал для огляду та копію для долучення до матеріалів справи виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-483/11 від 30.05.2013 року.

В судове засідання заявник та державний виконавець не з'явилися, направивши при цьому заяви про розгляд скарги за їх відсутністю, окрім того державний виконавець вимоги ухвали про її зобов'язання надати матеріали виконавчого провадження не виконала.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва перебував виконавчий лист №2-483/11 від 30 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада 2» суми заборгованості у розмірі 331 грн.

Водночас, 20 квітня 2015 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Малівською Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаного Законом.

Повноваження державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження передбачені ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, згідно п. 4 та п. 5 вказаної норми державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець виніс зазначену постанову передчасно, без вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які постанови про вчинення виконавчих дій та виконавчі документи, які б підтверджували те, що державний виконавець вчиняла будь-які дії щодо примусового стягнення боргу з боржників. В свою чергу державний виконавець у судове засідання не з'явився, доказів на спростування встановлених обставин не надав та вимоги ухвали щодо його зобов'язання надати матеріали виконавчого провадження не виконав.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві за пунктом 2 частини першої статті 47 вище згаданого Закону, а відтак суд визнає постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2015 року за №44823418 неправомірною, скасовує її та зобов'язує державного виконавця виконання усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» примусові заходи, направлені на виконання виконавчого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 386-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» на рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Cкасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Малівської Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20 квітня 2015 року за №44823418.

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Малівську Н.І. усунути порушенні права стягувача шляхом виконання усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» примусових заходів, направлених на виконання виконавчого листа №2-483/11 від 30 травня 2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.