Справа № 367/5473/14-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/6247/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 4 06.11.2015
УХВАЛА

06 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Київської області Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2015 року в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 295 України, зокрема: ним не було сплачено судовий збір.

Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На поштові адреси ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які зазначені в апеляційній скарзі (АДРЕСА_1, 08298 та АДРЕСА_2, 20900) 27 жовтня 2015 року була надіслана належним чином завірена копія вказаної ухвали для виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, конверти, надіслані на адресу ОСОБА_2, повернулися до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». При цьому, представнику відповідача ОСОБА_3 про наявність постановленої ухвали про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху стало відомо 28 жовтня 2015 року під час ознайомлення в суді з матеріалами даної справи (а.с.144)

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 26 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 подав квитанцію про сплату судового збору від 03 листопада 2015 року на суму 267 грн. 96 коп.

При цьому, суд не може прийняти подану ОСОБА_2 квитанцію виходячи з наступного.

Згідно із п. 3.1. Постанови Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21 січня 2004 року платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції. При цьому платіжне доручення (квитанція) має містити такі обов'язкові реквізити:

-назву документа;

-дату складання документа і номер;

-прізвище, ім'я, по батькові, код платника та номер його рахунку;

-найменування та коду банку платника;

-найменування/прізвище, ім'я, по батькові, код отримувача та номер його рахунку;

-найменування та код банку отримувача;

-сума цифрами та словами;

-призначення платежу та підпис платника.

Окрім того, при визначенні ставок судового збору суди керуються Законом України «Про судовий збір». Так, ч. 2 ст.. 9 цього Закону суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, перевіряючи зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом було встановлено, що в Автоматизованій системі документообігу суду міститься лише одна квитанція про сплату судового збору за № 96188630 на суму 67 грн. 96 коп., яка зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, подана до суду квитанція не містить таких даних як номер платіжного доручення (квитанції) та сплаченої суми словами, що грубим порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Окрім того подана квитанція є ідентичною тій, що була подана ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали суду від 26 жовтня 2015 року у цивільній справі за номером провадження 22-ц/780/6246/15-ц, що є недопустимим.

Враховуючи викладене, дані що зазначені в квитанції поданій ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам, що підтверджуються випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому вимоги ухвали апеляційного суду від 26 жовтня 2015 року у цивільній справі за номером провадження 22-ц/780/6247/15-ц не можуть вважатися виконаними.

Станом на 06 листопада 2015 року ОСОБА_2 належним чином не усунув зазначені в ухвалі суду від 26 жовтня 2015 року недоліки, а тому апеляційну скаргу доцільно визнати неподаною та повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст. 297, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном вважати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.А. Голуб