справа № 666/6205/15-ц
провадження № 2/666/3008/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10.11.15 року суддя Дніпровського районного суду м. Херсона Єпішин Ю.М., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2015 року до Дніпровського районного суду м. Херсона звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою від 10.11.2015 року було відкрито провадження по справі.

Позивачем одночасно з зазначеною позовною заявою була надана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартира №48, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, буд. 146 та належить на праві власності ОСОБА_2.

Враховуючи те, що на думку позивача, є реальна загроза відчуження ОСОБА_2 спірної квартири вона змушена звернутися до суду із клопотанням про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Дослідивши подану заяву, суддя вважає клопотання про забезпечення позову обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

З поданого позову вбачається, що безпосередньо предметом позову є нерухоме майно, а саме №48, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, буд. 146.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Наведене приводить до вкрай негативних правових наслідків для позивача й відновлення його порушеного права буде вкрай утруднено. Таке відчуження значно утруднить, а об'єктивно - зробить неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Фактично, з можливим відчуженням спірного майна позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права; втрачається як такий правовий сенс звернення до суду; порушується гарантований Конституцією України та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян.

Зрозуміло, що зазначене відчуження майна буде мати правовими наслідками перехід права власності на іншу особу, яка не є учасником судового провадження, що зробить неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Крім того, нерухоме майно може бути передано відповідачем як власником в іпотеку, в оренду, в обтяження тощо, що також утруднить виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддя вважає, що заявлені види забезпечення позову передбачені цивільним процесуальним законодавством, є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а дія застосованих обтяжень не виходить за межі предмета позову.

Так, відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 р. суд встановив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 31, ч.3 ст.151, ч.3, ч.1 п.1.ст.152, ст.153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №48, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, буд. 146.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Термін пред'явлення до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Ю.М.Єпішин