Справа № 209/2084/15-ц
Провадження № 2/209/2037/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.

при секретарі Вітязь Х.О.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, вякому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 зареєстрований 21.11.1992 р. у Дніпровському відділі ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 987.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 21.11.1992 року він та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. На теперішній час у них одна неповнолітня дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Аліменти на утримання дитини він сплачує в добровільному порядку. З 2013 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки. На протязі тривалого часу вони не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань, бо по різному розуміють права та обовязки подружжя. Більше двох років кожен з них живе окремим життям і фактично не цікавиться життям іншого. Вважає, що їх сімя розпалась і відносини їхні подружні стосунки неможливо, оскільки вони стали один для одного сторонніми людьми, які не можуть порозумітися між собою і не бажають надалі проживати однією сімєю. Він не бачить сенсу у наданні їм часу на примирення, так як вони вже намагалися відновити їхні подружні стосунки і це не дало позитивного результату.

В судовому засіданні позивач підтримував свій позов, надав суду пояснення аналогічні обгрунтуванню позову, а також пояснив, що спільно з відповідачкою він не живе та не підтримує подружніх стосунків з травня 2013 року, коли він почав працювати в Сумській області. З того часу він тільки підтримував відповідачку матеріально та приїздив у гості до дітей. Протягом року він живе однією сім'єю з іншою жінкою, яка на даний час знаходиться на дев'ятому місяці вагітності, і він має намір зареєструвати з нею шлюб. Він катигорично проти примирення з відповідачкою і стверджує, що збереження шлюбу суперечитеме його інтересам, бо у нього на даний час є інша сім'я. Він і надалі буде матеріально утримувати неповнолітню дочку, яка живе з відповідачкою, та прийматиме участь у її вихованні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що з 2013 року позивач дійсно прецює в м. Сумах, але він постійно приїздив додому і вони продовжували підтримувати шлюбні стосунки до квітня 2015 року. З початку січня до середини квітня 2015 року позивач практично ввесь час проживав разом з нею в їх квартирі. З середини квітня 2015 року вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних стосунків. Їх старша дочка заміжня, а менша дочка живе разом з нею. На утримання дочки позивач добровільно надає матеріальну допомогу, але в недостатньому розмірі. Їй відомо, що позивач мешкає з іншою жінкою, яка є вігітною. Вона бажає щоб відповідач залишався жити з нею і її дочкою, а не з тією жінкою. Просить суд надати строк на їх примирення.

ОСОБА_5 Володимирівна в судовому засіданні підтвердила, що сторони у справі є її батьками. З 2013 року батько працював у м. Суми, але приїздив додому майже на кожні вихідні і свята. З січня по березень 2015 року він проживав вдома, а з квітня 2015 року живе з іншою жінкою - її подругою, яка знаходиться на дев'ятому місяці вагітності. Вона хоче щоб батько вернувся додому та займався вихованням її молодшої сестри. У батька і раніше були захоплення іншими жінками, але він повертався додому.

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 21.11.1992 року знаходяться в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 987, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Вони мають двох дітей, із яких дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітньою, та на даний час живе разом з відповідачкою.

В середині квітня 2015 року сторони остаточно припинили шлюбні стосунки і з того часу спільно не проживають.

Відповідач живе однією сім'єю з іншою жінкою, яка знаходиться на дев'ятому місяці вагітності, що підтвердили в судовому засіданні сторони та свідок у справі.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Суд вважає недоцільним зупиняти розгляд справи і призначати подружжю строк для примирення, як про це просить відповідачка, оскільки справа досить довго розглядається судом, сторони за цей час не намагалися примиритися, а відповідач наполягає на розірванні шлюбу, бо він фактично живе однією сім'єю з іншою жінкою, яка є вагітною, та бажає зареєструвати з нею шлюб до народження дитини.

Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис 987.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого ним судового збору у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Аперяційного суду Дніпропетровської області через суд перешої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Г.А. Байбара