УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про внесення змін до договору оренди землі

Посилалася на те, що 15 липня 2003 року між сторонами укладений договір оренди землі, за яким вона передала ОСОБА_4 в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, строком до 25 червня 2022 року. Орендна плата сторонами визначена у розмірі 1 151 грн 21 коп. на місяць. Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року та затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова в розмірі 291 грн 18 коп. Вказане рішення введено в дію з 01 січня 2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі. Проект такої додаткової угоди до договору підготовлений Департаментом земельних відносин Харківської міської ради та направлений з листом-пропозицією на адресу відповідача. ОСОБА_4 відмовляється укладати додаткову угоду до договору оренди землі, чим завдає збитків територіальній громаді міста. Тому позивач просив внести зміни до договору оренди землі шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Внесено зміни до пунктів 1, 2 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Харківською міською радою та ОСОБА_4 15 липня 2003 року, а саме: пункт 1 доповнено підпунктом 1.3 «Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1»; пункт 1 доповнено підпунктом 1.4 «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 105 від 17 жовтня 2013 року становить 2 712 506 грн»; підпункт 2.1 пункту 2 викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 554/14 від 12 листопада 2013 року на рік становить 6,4 % від її нормативної грошової оцінки і складає 173 600 грн 38 коп. або в місяць 14 466 грн 70 коп.». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 15 липня 2003 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди землі, зареєстрований 18 липня 2003 року за № 6927/03 у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру, за яким Харківська міська рада передала ОСОБА_4 в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, строком до 25 червня 2022 року.

Плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати в розмірі 1 151 грн 21 коп.

Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року та затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова в розмірі 291 грн 18 коп. Вказане рішення введено в дію з 01 січня 2014 року.

Відповідно до цього рішення Департаментом земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 4.1 договору оренди зміна умов договору оренди землі можлива за взаємною згодою сторін.

Департаментом земельних відносин Харківської міської ради на адресу відповідача направлений Проект додаткової угоди до договору з листом-пропозицією.

На вказану пропозицію листом від 15 травня 2014 року ОСОБА_4 повідомив, що згідно з додатковою угодою розмір орендної плати збільшено у 12,57 рази, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

У зв'язку з веденням в дію Податкового кодексу України з 01 січня 2011 року, Закон України «Про плату за землю» втратив чинність, а питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою регулюється виключно цим Кодексом.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши що договір оренди землі, укладений між сторонами, передбачає можливість зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду її розміру та розміру орендної плати, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна норм грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 03 грудня 2013 року у справі № 6-34цс13.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.