Провадження №2/761/2370/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Лекс», Товарна біржа «Центральна українська біржа», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Трансенерго», ОСОБА_3 про захист прав орендаря та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про захист прав орендаря та відшкодування збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди від 01.07.2003 року позивач орендує приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Даний договір оренди був укладений з власником приміщення ОСОБА_5 строком на 25 років. Згодом власником приміщення стало ТОВ «Компанія Трансенерго», а на сьогоднішній день являється ПП «Лекс».

Постановою Господарського суду Київської області від 15.10.2012 року визнано банкрутом ПП «Лекс», відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_6

18.04.2014 року до Господарського суд Київської області від організатора аукціону - Товарна біржа «Центральна українська біржа», надійшло клопотання щодо винесення ухвали про розміщення товарною біржею відповідного оголошення про проведення аукціону з реалізації заставного майна (спірного приміщення) банкрута в офіційних друкованих органах. Ухвалою суду від 22.04.2014 року дане клопотання було задоволено.

На даний час предмет оренди реалізовує Товарна біржа «Центральна українська біржа» (далі Товарна біржа).

Позивач вважає дії відповідачів протиправними та незаконними, оскільки відповідачі, не зважаючи на норми ст.. 770 ЦК України здійснюють дії щодо відчуження предмета оренди, не враховуючи законних інтересів позивача, як орендаря, порушують його законні права та інтереси. Крім того власник приміщення не повідомив позивача про свій намір продати приміщення та про умови на яких він бажає його продати, оскільки позивач в даному випадку має переважне право перед іншими особами на придбання спірного приміщення.

Також позивач вважає, що відповідачі порушили умови п. 8.6 договору оренди, який передбачає відшкодування неустойки в розмірі 612500 Євро в разі, якщо від орендаря вимагається звільнити приміщення у примусовому порядку.

З урахуванням викладеного позивач просить зобов'язати Товарну біржу забезпечити право позивача як орендаря на першочергове придбання орендованого приміщення за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати ПП «Лекс» не перешкоджати позивачу в користуванні орендованого ним приміщення за адресою АДРЕСА_1; стягнути солідарно з відповідачів збитки в розмірі 12 109 125 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представники відповідачів ПП «Лекс», Товарної біржі, третьої особи ТОВ «Компанія Трансенерго» та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 01.07.2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди, предметом якого були приміщення за адресою АДРЕСА_2 та НОМЕР_1. Даний договір укладений строком на 25 років.

23.07.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 були посвідчені свідоцтва про те, що ТОВ «Компанія Трансенерго» належить право власності на майно, яке складається з квартири № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2, яке передано товариству в рахунок погашення боргу, що раніше належало громадянину ОСОБА_8.

В зв'язку з переплануванням квартири № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 в квартиру № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, 22.02.2005 року Головним управлінням житлового забезпечення було видано ТОВ «Компанія Трансенерго» свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_2 у вищевказаному будинку.

07.12.2006 року між ТОВ «Компанія Трансенерго» та ПП «Лекс» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ПП «Лекс» придбало у власність спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Отже, під час переходу права власності на спірне майно, дія договору оренди від 01.07.2003 року не припинялася.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.11.2011 року порушено провадження про банкрутство ПП «Лекс». Постановою Господарського суду Київської області від 15.10.2012 року ПП «Лекс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що ухвалою Господарського суду Київської області від 22.04.2014 року задоволено клопотання організатора аукціону Товарної біржі про розміщення нею відповідного оголошення про проведення аукціону з реалізації заставного майна банкрута в офіційних друкованих органах. Однак відповідачі не повідомили позивача про намір реалізувати орендоване приміщення, а отже, позивач позбавлений свого законного права на переважне придбання орендованого ним приміщення.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 822 ЦК України у разі продажу житла, яке було предметом договору найму, наймач має переважне перед іншими особами право на його придбання.

Виходячи з положення ст.. 822 ЦК України, наймодавець, який вирішив продати житло, що є об'єктом найму, спочатку має запропонувати його наймачу. І тільки в разі відмови наймача від придбання житла, воно може бути запропоноване для продажу іншим особам.

Разом з тим, оскільки власника спірного нерухомого майна визнано банкрутом, на даний час здійснюється реалізація його майна для задоволення вимог кредиторів у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Частиною 1 ст. 58 Закону передбачено, що організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

При цьому зміст оголошення про проведення аукціону на веб-сайті передбачено статтею 59 Закону.

Особа, яка бажає прийняти участь в аукціоні повинна скласти відповідну заяву та надати документи, передбачені ст.. 60 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Як зазначено в ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що відповідач Товарна біржа є організатором аукціону з продажу майна відповідача ПП «Лекс» та здійснює реалізацію даного майна у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а отже, відсутні підстави вважати, що відповідач Товарна біржа порушив права позивача, як особи, яка у відповідності до положень ст.. 822 ЦК України має переважне право на придбання предмета договору оренди в разі його продажу.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання Товарної біржі забезпечити право позивача як орендаря на першочергове придбання орендованого приміщення за адресою АДРЕСА_2 не підлягають задоволенню.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 59-61 ЦПК України обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач не надав жодних доказів, що відповідач ПП «Лекс» перешкоджає йому в користуванні орендованого ним приміщення, оскільки сам факт проведення реалізації даного майна не є перешкоджанням в здійсненні оренди приміщення.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 12 109 125 грн, передбачені п. 8.6 договору оренди з наступних підстав.

Даний пункт передбачає відшкодування неустойки у тому випадку, якщо від орендаря вимагається звільнити приміщення у примусовому порядку, або якщо він не може використовувати приміщення таким чином, як це передбачено в договорі.

Проте, позивачем не було доведено, що відповідач ПП «Лекс» вимагає позивача звільнити орендоване приміщення чи, як вже було зазначено вище, будь-яким чином перешкоджає позивачу в користуванні ним.

Зі змісту ст. 15 та ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити право чи охоронюваний законом інтерес лише у разі їх порушення.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Суд вважає, що оскільки позивач не надав доказів порушення його прав відповідачами, тому таке право не підлягає захисту в судовому порядку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Безпідставними також є вимоги про стягнення збитків за договором оренди з відповідача Товарної біржі, оскільки такі збитки можуть бути стягнені лише з орендодавця, а даний відповідач не є орендодавцем спірного приміщення.

Керуючись ст.ст. 509. 526, 759, 770, 822 ЦК України, ст.ст. 44, 58, 59, 60, 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, -

Вирішив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Лекс», Товарна біржа «Центральна українська біржа», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Трансенерго», ОСОБА_3 про захист прав орендаря та відшкодування збитків, - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: