Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2560/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

03.11.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Гайсюка О.В.;Дуковського О.Л.

за участю секретаря : Маніцької В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KGXRRX11630711 від 23 серпня 2008 року.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрито.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, з підстав її незаконності та необґрунтованості ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Зокрема зазначено, що звертаючись з позовом до суду Банк просив стягнути заборгованість, яка нарахована після ухвалення рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2012 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2012 року вирішено спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. А саме, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» борг за кредитним договором № KGXRRX11630711 від 23 серпня 2008 року в розмірі 9773,59 грн., який складається із з заборгованості за кредитом - 2372, заборгованості по процентам за користування кредитом - 277,31 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 123,12 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4000, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 2501,16 грн. - штрафу (процентна складова)

Однак з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Відповідно, до п. 17 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується, що 22 серпня 2012 року рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KGXRRX11630711 від 23 серпня 2008 року в розмірі 9773,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2372, заборгованості по процентам за користування кредитом - 277,31 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 123,12 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4000, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 2501,16 грн. - штрафу (процентна складова) (а.с.5-6).

Зі змісту даного рішення виходить, що предметом позову по справі № 1116/536/12 було стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9773,59 грн. станом на 16.12.2011 року.

У позовній заяві, поданій до суду 12 лютого 2015 року, ПАТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з ОСОБА_2 кредитну заборгованість, яка нарахована позичальнику станом на 13.01.2015 року і з урахуванням заборгованості стягнутої рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області складає 43518,49 грн.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Тобто, ухвалене рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2012 року не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання кредитних коштів.

Після ухвалення рішення позичальнику продовжували нараховуватися відсотки та неустойка на залишок заборгованості по кредиту.

За таких підстав, суд першої інстанції в порушення вищезазначених норм законодавства, дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі, оскільки не перевірив виконання рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області суду від 22 серпня 2012 року та не звернув уваги, що Банком ставляться вимоги про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, яка обрахована після ухвалення судового рішення від 22 серпня 2012 року, тобто за інший період, а також що розмір заборгованості ОСОБА_2, яку стягнуто попереднім судовим рішенням відмінусований від заявлених в 2015 році ПАТ КБ «Приват Банк» позовних вимог про стягнення заборгованості.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду для продовження розгляду, в іншому складі суду.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.311,ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: