Справа № 175/1827/15-ц
Провадження № 2/175/737/15
Справа №175/1827/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживача шляхом зобовязання не вчиняти певні дії, визнання недійсним п.5.1,5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним уточненим позовом, зазначивши, що 28.11.2011 року уклала із ПАТ «Акцент-Банк» договір, за яким одержала кредит в розмірі 14 000 грн. під 0,12 % на рік строком до 25.07.2014 року. Зміст кредитного договору складають заява позичальника, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») й Тарифи. Вважала умови цього договору несправедливими і такими, що не можна вважати складовою частиною укладеного договору, оскільки під час підписання заяви на укладання договору їй надавали інші Умови, які містили інші умови. Також посилалася на порушення банком вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому просила визнати, що умови надання споживчого кредиту фізичним особам не є складовою частиною до договору та п.п.5.1, 5.3 недійсними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог надавши письмові заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 липня 2011 року ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № АNЕ4СС9ЕYА3354, за умовами якого банк надав позивачу кредит в розмірі 14 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних із кінцевим терміном повернення кредиту 25 липня 2014 року.

Згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору він складався із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

До матеріалів справи банком надано Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), які містять умови та порядок надання кредиту, права та обов'язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність сторін та положення щодо збільшення строку позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків, штрафних санкцій, пені до п'яти років.

Крім того зі змісту договору про надання кредиту вбачається, що позичальник ознайомлений з Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам, про що засвідчив своїм підписом (а.с.99).

Умови укладеного договору після його укладення позивачем визнавались та виконувались відповідно до порядку, встановленого договором.

Отже між сторонами виникли правовідносини, які випливають із договору приєднання, а тому окремо підписувати Умови про надання споживчого кредиту фізичним особам фізичним особам не є необхідним в розумінні положень ст.634 ЦК України.

Відповідно до п.5.1, 5.3 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості.

Так, згідно ст. 549 ЦК України штраф та пеня відповідно до умов кредитного договору настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а, відтак, є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником.

Отже, за Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») сплата пені та штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності передбачені за різні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є суперечливість змісту правочину ЦК України, актам цивільного законодавства.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 230 ЦК України правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Умови оспорюваного кредитного договору даним принципам відповідають.

Посилання представника позивача на те, що ПАТ «Акцент Банк» не доведено факту ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт») є безпідставними, оскільки спростовуються змістом заяви позичальника, яка підписана ним власноручно.

Отже, законність кредитного договору підтверджується текстом складових частин цього договору, які містять зобов'язання позичальника дотримуватися умов договору і підстави відповідальності за порушення зобов'язання, в тому числі встановлений розмір пені, тобто відповідач свідомо уклав договір на вказаних умовах, які не суперечать Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову, тому залишає його без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 79, 84, 88, 146, 212, 215, 214 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 203, 215, 230, 533, 627, 638, 1054 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживача шляхом зобовязання не вчиняти певні дії, визнання недійсним п.5.1,5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О.Ребров