н/п 2/490/272/2015 Справа № 490/7085/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є. С.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради про усунення перешкод у праві власності на житловий будинок та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 р. позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у праві власності на належний їй будинок в АДРЕСА_1, а саме засипати зливну яму, розташовану на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на відстані 1 метру від належного їй житлового будинку , та стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, посилаючись на те, що відповіддач не довів достовірно, що на час розгляду справи засипав спірну зливну яму. До того ж він має можливість в майбутньому її розпочати використовувати за призначенням і підключити до неї водовідвідні та каналізаційні мережі від свого будинку, що може призвести до підмивання фундаменту її будинку. Бажає, щоб відповідач засипав яму саме піском.

Представник позивача підтримала вимоги позову , посилаючись на самовільне будівництво відповідачем спірної ями в порушення державних санітарних норм.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Суду пояснили, що дійсно відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за будівництво спірної ями. Оскільки майже одразу після будівництва ями позивачка почала скаржитися до відповідних органів, компетентними особами йому було роз'яснено порушення ним санітарних норм щодо недотримання відстані від цієї ями до стіни будинку позивачки. Відповідач з цим погодився, сплатив адміністративний штраф, припинив подальше улаштування цієї зливної ями, засипав її повністю будівельними відходами - цеглою, глиною, штукатуркою, а зверху засипав шаром землі. На теперішній час його будинок взагалі не обладнаний системою водовідведення, спірна яма ним ніколи не використовувлася за призначенням і на сьогодні її використання є неможливим. Просили відмовити у задоволенні позову за безпідставаністю та відсутністю предмету спору.

Представник третьої особи відніс вирішення справи на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2010 року.

Відповідач є власником домоволодіння АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи і таке визнав відповідач в судовому засіданні , ОСОБА_5 на земельній ділянці по АДРЕСА_2, яка є сусідньою ділянкою відносно домоволодіння позивачки, влаштовано на відстані менше 1 метра від житлового будинку ОСОБА_4 яму з метою використання її як зливної ями .

Постановою № 336 від 23 квітня 2014 року адміністративної комісії при Адміністрації Центрального району ММР ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 150 КупАП за облаштування зливової ями з порушенням Санітарних правил і норм біля будинку сусіда по АДРЕСА_1.

Судом за клопотанням позивача 20.08.2014 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза у справі, яка 30.03.2015 року повернута до суду без виконання з повідомленням експертної установи про неможливість надання висновку.

Відповідно до листа Адміністрації Центрального райну Миколаївської міської ради від 16 липня 2015 року за наслідками обстеження території, прилеглої до житлового будинку АДРЕСА_2 на факт існування вигрібної ями - "Виходом на місце було проведено візуальне обстеження внутрішньо дворової території. Місце, де розташована вигрібна яма закрито та присипано землею.Вигрібна яма не була відкрита, тому факт засипки ями не встановлений.Санвузол не добудований, відсутня система для відводу стоків. Система водовідведення не підключена".

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ст. 391 ЦК України,власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як визнала сама позивачка в судовому засіданні, відповідач дійсно не використовував і на тепершній час спірну яму не використовує, але вона має побоювання, що він згодом може добудувати свій санвузол і підключити цю яму до водовідведення і тоді в неї може бути підмивання фундаменту, оскільки в ця зливна яма може бути негерметичною .

Проте, судовому захисту підлягає тільки дійсне порушене право, а правила ч. 2 ст.386 ЦК України до даних правовідносин застосовані бути не можуть.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилался виключно на постійне потрапляння вологи та нечистот під фундамент будинку, що може призвести до його руйнування.

Адже жодних достеменних доказів того, що її права як права власника житлового будинку у зазначених нею самою наслідках, дійсно будуть порушені відповідачем при використанні цієї ями як зливної , і про реальну можливість та намір останнього використувувати цю споруду як зливну яму - позивачка суду не надала. ЇЇ вимоги грунтуються виключно на припущеннях, що виключає такий спосіб захисту на майбутнє.

Проте таке не перешкоджає позивачці звернутися до суду в установленому законом порядку при дійсному порушенні її прав в полдальшому при використанні відповідачем спірної споруди.

З наведеного випливає, що позовні вимоги про усунення перешкод не підлягають задоволенню за передчасністю та недоведеністю.

Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача не підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.