АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №646/7641/15-ц. Головуючий 1 інст.: - Чудовський Д.О.
Провадження №22-ц/790/7762/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Івах А.П.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Геньбач Наталії Олександрівни на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 3-особа: ОСОБА_8 - про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_7 звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 31 травня 2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк») та ОСОБА_8 уклали договір відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021, за умовами якого банк надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 187 800 доларів США зі сплатою 13 % річних на строк до 5 травня 2017 року.

На забезпечення виконання забезпечень за вказаним договором 31 травня 2007 року АКБ СР «Укрсоцбанк» та він уклали договір поруки №811/07/9-232, за умовами якого він зобов'язався відповідати солідарно перед банком за виконання ОСОБА_8 своїх зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року.

Пунктом 6.2 договору поруки він та АКБ СР «Укрсоцбанк» передбачили, що усі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов'язковим посиланням на цей договір і є невід'ємною складовою частиною цього договору.

У червні 2015 року йому стало відомо, що 1 липня 2008 року АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8 уклали додаткову угоду №1 до договору відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, якою пунктом 3 додатку до договору передбачили, що з 1 липня 2008 року здійснюється додаткове нарахування комісії за використаний ліміт кредитної лінії у розмірі 1% річних щомісячно, на що він своєї згоди не надавав, та, що в свою чергу збільшило обсяг його відповідальності як поручителя за договором відновлювальної кредитної лінії.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 553, 554, 559, 654 ЦК України, ОСОБА_7 просив суд визнати договір поруки №811/07/9-232 від 31 травня 2007 року, укладений між ним та АКБ СР «Укрсоцбанк» припиненим з 1 липня 2008 року.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Просив суд застосувати строк позовної давності до заявлених позивачем вимог про визнання договору поруки припиненим.

3 - особа: ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір поруки №811/07/9-232 від 31 травня 2007 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 припиненим з 1 липня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Геньбач Н.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач не надавав своєї згоди на зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії щодо встановлення з 1 липня 2008 року додаткової комісії за використаний ліміт кредитної лінії у розмірі 1% річних, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності як поручителя.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм поручитель хоч і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

Зокрема, поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

З матеріалі в справи вбачається, що 31 травня 2007 року АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8 уклали договір відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021, за умовами якого банк надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 187 800 доларів США зі сплатою 13 % річних на строк до 5 травня 2017 року.

Пунктом 1.1.1 вказаного договору сторони визначили, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами «траншами», із сплатою 13% річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться у додатку №1 до цього договору.

Пунктом 1 додатку №1 до договору відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року сторони перебачили, що за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку позичальник сплачує банку одноразово тариф у розмір 5000 грн. до підписання кредитного договору.

Пунктом 2 додатку №1 до договору відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року сторони передбачили, що за оформлення додаткової угоди до кредитного договору або договору забезпечення за ініціативою клієнта позичальник сплачує банку 0,2 % (мах 500 грн.) до підписання додаткової угоди (а. с.5-10).

На забезпечення виконання забезпечень за вказаним договором 31 травня 2007 року АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 уклали договір поруки №811/07/9-232, за умовами якого ОСОБА_7 зобов'язався відповідати перед банком солідарно за виконання ОСОБА_8 своїх зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, в тому числі - повернення суми кредиту сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, передбачених договором.

Пунктом 6.2 договору поруки сторони визначили, що усі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов'язковим посиланням на цей договір і є невід'ємною складовою частиною цього договору (а. с. 11-12).

1 липня 2008 року АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8 уклали додаткову угоду №1, якою доповнили додаток №1 до договору відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року пунктом 3, згідно з яким встановили комісію за використаний ліміт кредитної лінії у розмірі 1% річних, яка нараховується щомісячно починаючи з 1 липня 2008 року в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на залишок заборгованості за формулою: (фактична заборгованість) х 1% х ( кількість днів у періоді) 360 х100 ( а. с. 83).

Із розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Укрсоцбанк» та залученого до справи, вбачається, що комісія за використаний ліміт кредитної лінії в валюті кредиту (доларах США) за період з 1 липня 2008 року по 17 квітня 2011 року становить 4 666, 17 доларів США, що еквівалентно 34 957 грн. 33 коп. (а. с. 87-88).

Наведене свідчить, що в результаті укладення додаткової угоди між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8, відбулися зміни в основному зобов'язанні за договором відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_7

Доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» належним чином інформував ОСОБА_7 про укладення додаткової угоди до договору відновлювальної кредитної лінії №811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_8, а поручителя ОСОБА_7 надав банку своєю згоду на внесення змін до цього договору, матеріали справи не містять.

Не надані такі докази представником ПАТ «Укрсоцбанк» - Геньбач Н.О., і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивач не надавав банку своєї згоди на зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії щодо встановлення з 1 липня 2008 року додаткової комісії за використаний ліміт кредитної лінії у розмірі 1% річних, які призвели до збільшення обсягу його відповідальності як поручителя та обґрунтовано визнавав договір поруки №811/07/9-232 від 31 травня 2007 року, укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 припиненим з 1 липня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Геньбач Н.О., про те, що додатковою угодою №1 від 1 липня 2008 року не було змінено суттєві умови кредитного договору, а саме: мета, сума, строк кредиту, умови та порядок видачі та погашення кредиту, види забезпечення, відсоткова ставка та відповідальність сторін, а було уточнення розміру комісії, відповідальність за виконання якої взяв на себе позичальник ОСОБА_8 при укладенні 31 травня 2007 року кредитного договору та відповідальність за виконання якої взяв на себе поручитель ОСОБА_7 при укладенні договору поруки, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Матеріали справи свідчать, що додатком №1 до кредитного договору встановлювалася комісія лише за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку у розмір 5000 грн., яка сплачувалася позивальником банку до підписання кредитного договору, а також комісія за оформлення додаткової угоди до кредитного договору або договору забезпечення за ініціативою клієнта у розмірі 0,2 % (мах 500 грн.), яка сплачувалася позичальником банку до підписання додаткової угоди.

Додатковою угодою №1 від 1 липня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та позичальник ОСОБА_8 доповнили додаток №1 до договору відновлювальної кредитної лінії пунктом 3, яким встановили додатковий вид комісії за використаний ліміт кредитної лінії у розмірі 1% річних, яка нараховувалася щомісячно починаючи з 1 липня 2008 року в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на залишок заборгованості за формулою: (фактична заборгованість) х 1% х ( кількість днів у періоді) 360 х100.

Наведене свідчить, що умови основного зобов'язання були змінені, а їх зміна призвела до збільшення обсягу майнової відповідальності поручителя.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» - Геньбач Н.О. про те, що позивач обрав не вірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки припинення договору поруки в судовому порядку діючи законодавством України не передбачено.

Зазначене суперечить положенням ч.1 ст. 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Геньбач Н.О., про те, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення з позовом в суд за захистом свого порушеного права є безпідставними, оскільки судом першої інстанції встановлено, що про зміну умов кредитного договору позивачу стало відомо лише з рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року.

Інші доводи апеляційної скарги представника відповідача, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» -Геньбач Наталії Олександрівни - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н ею законної сили.

Головуючий:

Судді: