Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2389/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про встановлення права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.01.2015 р. померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Тисобикень по вул.Гагаріна, 47. За життя ОСОБА_3 залишила заповітне розпорядження, згідно якого спадкоємцем до майна померлої є ОСОБА_1, син померлої, позивач по справі. Спадкоємцем до майна померлої є ще донька померлої, ОСОБА_2, відповідачка по справі, яка претензій до спадкового майна не ставить. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів позивач немає можливості оформити спадщину через нотаріальну контору. Спадщину позивач прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з нею разом у спадковому будинку і є там прописаний. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, який знаходиться в с.Тисобикень, вул.Гагаріна, 47 Виноградівського району.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивач подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову. Розгляд справи просив провести без її участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2015 року в м.Виноградів Закарпатської області померла ОСОБА_3, яка 29.02.2000 року заповітом, посвідченим секретарем виконкому Петрівської сільської ради під №34, все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Заповіт не змінений і не скасований, що стверджується відміткою на заповіті.

Позивач прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав з спадкодавцем у спадковому будинку. Дана обставина стверджується довідкою №02-38/733 від 08.06.2015 року.

Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ технічного паспорту та довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №202/15 від 24.06.2015 року житловий будинок в с.Тисобикень по вул.Гагаріна, 47 Виноградівського району будівництвом завершений, рахується за ОСОБА_3 Правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено.

Згідно довідок Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району №№02-38/755 та 02-38/756 від 11.06.2015 року житловий будинок в с.Тисобикень по вул.Гагаріна, 47 та земельна ділянка під цим будинком розміром 0,2500 га. рахується за померлою ОСОБА_3, яка померла 13.01.2015 року, згідно погосподарської книги №1 с.Тисобикень.

Згідно довідки Пийтерфолвівської сільради №750 від 11.06.2015 р., внаслідок зміни нумерації будинків в 1991 р., номер будинку змінений з №49 на №47.

Спадкоємцем до майна померлої є ще донька померлої, ОСОБА_2, відповідачка по справі, яка претензій до спадкового майна не ставить.

Встановлено, що позивач звертався до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 13.01.2015 року, однак видати свідоцтво немає можливості, оскільки не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОК НОМЕР_1, мешканцем с.Тисобикень, вул.Гагаріна, 47 (бувша с.Бобове, вул.Гагаріна, 49) Виноградівського району Закарпатської області, право власності в цілому в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами в с.Тисобивень по вул.Гагаріна, 47 Виноградівського району Закарпатської області, загальною площею 94,7 кв.м, в тому числі житловою 40,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4