Номер провадження 4-с/754/40/15
Справа № 754/4995/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого суддіБуша Н.Д.,
за участю секретарів Юрчук Р.Є., Слободянюк О.А., Марченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Рудьковської Олени Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_7 та про скасування розрахунку заборгованості по аліментам від 16.03.2015 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду з вимогами, які в ході розгляду справи неодноразово були доповнені та уточнені, та просив суд:

1. Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 16.03.2015 року - Довідка-розрахунок вих. № 12716 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковської О.С. по виконавчому провадженню № 3082575.

2. Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 23.01.2008 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Малащук Ю.А. по виконавчому провадженню № 3082575.

3. Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковську О.С. провести розрахунок заборгованості, якщо така буде, починаючи з 21.08.2002 року та по теперішній час з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів (147 квитанцій про поштові перекази).

4. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві, Рудьковської О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2015 року по виконавчому провадженню № 3082575.

5. Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковську О.С. звернутися із заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та зняти обтяження з усього нерухомого майна, яке 25.03.2015 року було внесено до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі незаконної постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковської О.С. від 16.03.2015 року.

6. Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покласти на відділ виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30.08.2002 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 21.08.2002 року і до досягнення сином повноліття та 30.08.2002 року був виданий виконавчий лист № 2-3560. 20.03.2015 року скаржник отримав довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 16.03.2015 року за вих. № 12716, яка була підготовлена державним виконавцем Рудьковською О.С. Про те, що відкрито виконавче провадження скаржнику не було відомо. Проведений розрахунок вважає таким, що виконано в порушення діючого законодавства України та розраховані суми не відповідають дійсності. 25.03.2015 року він подав заяву до відділу про перерахунок розміру заборгованості із сплати аліментів та надання боржнику відповідного розрахунку. До заяви, на підтвердження відсутності заборгованості по аліментам, він долучив 147 копій квитанцій про перерахування аліментів та копії довідок з місця роботи з зазначенням розміру заробітної плати. Нового розрахунку заборгованості або іншої відповіді на свою заяву скаржник не отримував. Крім того, державний виконавець Рудьковська О.С. надіслала скаржнику постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження від 16.03.2015 року, яку він вважає незаконною та таку, що підлягає скасуванню. Так, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає звернення стягнення на майно боржника шляхом його арешту, вилучення та примусовій реалізації. Державний виконавець накладає арешт на майно виключно з метою його подальшої обов'язкової реалізації для виконання виконавчого документу, що випливає із мети та завдання виконавчого провадження. Але державний виконавець, наклавши арешт на майно скаржника не мала на меті реалізовувати його, а лише наклала його з метою забезпечення виконання виконавчого документу. Законом не надано державному виконавцю повноважень накладати арешт на майно з метою забезпечення виконання виконавчого документу, тобто безстрокового його збереження шляхом заборони відчуження, оскільки це суперечить загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження та положенням ст. 57 Закону, якими чітко передбачено, що арешт накладається виключно з метою збереження майна для його вилучення та подальшої реалізації, а тому державний виконавець зобов'язана була встановити строк такого вилучення та подальшої його реалізації, який пов'язаний з постановою про арешт майна та перебіг такого строку починається з моменту її винесення. Крім того, державний виконавець не повідомляла скаржника про наявність суми боргу на час накладання арешту на його майно. Частиною 2 ст. 74 Закону передбачено, що лише у разі наявності заборгованості по сплаті аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Але, відповідно до квитанцій про сплату аліментів скаржник кожного місця здійснював перерахування (сплату) аліментів на користь стягувача на утримання неповнолітньої дитини. Скаржник має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, та в зв'язку з цим здійснював перерахування аліментів на користь стягувача самостійно та в сумі, яка навіть перевищує суму, визначену рішенням суду про стягнення аліментів. За таких умов, у державного виконавця були відсутні підстави для накладання арешту на майно скаржника. У відповідності до ч.4 ст. 195 СК України та ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У відповідності до ч.1 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Таким чином, державний виконавець в разі наявності заборгованості по сплаті аліментів, зобов'язана здійснити обчислення такої заборгованості із сплати аліментів боржником на користь стягувача на утримання

неповнолітньої дитини, з дотриманням вимог, передбачених ст.195 СК України. Крім того, під час надання розрахунку державний виконавець зобов'язаний чітко визначити заборгованість за кожен період часу протягом якого не було сплачено боржником аліментів на користь стягувача, з якого саме заробітку чи доходу розраховувалась заборгованість, зокрема з фактичного доходу боржника на момент нарахування аліментів (якщо боржник працював), з доходу який він одержував на момент визначення розміру заборгованості (якщо на момент нарахування аліментів боржник не працював), або ж із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (якщо боржник не працював на час виникнення заборгованості і не працював на час визначення її розміру). В порушення норм діючого законодавства, державний виконавець, не пересвідчившись у факті сповіщення боржника про існування виконавчого провадження, не викликавши його з приводу наявного виконавчого документу, не пересвідчившись в реальному існуванні заборгованості по аліментам, провела розрахунок заборгованості по аліментам невірно, оскільки за основу взяла розмір середньої заробітної плати по місту Києву. В подальшому, державний виконавець не взяла до відома надані їй на особистому прийому докази про сплату аліментів та довідки з місця роботи боржника та не провела перерахунок заборгованості. В зв'язку з цим, постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник заяву підтримав, з викладених у ній підстав, та просив її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Рудьковська О.С. в судовому засіданні пояснила, що на сьогоднішній день згідно наданих скаржником квитанцій, заборгованості по сплаті аліментів немає, стягувач ОСОБА_7 підтвердила на особистому прийомі, що вона отримувала кошти від боржника відповідно до квитанцій як аліменти на утримання дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_7 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги. Також ОСОБА_7 пояснила суду, що кошти, які вона отримувала щомісячно на почті не були аліментами, оскільки це була допомога на ліки для дитини, а аліменти вона взагалі не отримувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали виконавчого провадження, заслухавши учасників судового розгляду, вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 т. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2002року Деснянським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючі з 21.08.2002 року та до повноліття дитини.

01.10.2002 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Сашко Р.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа.

Вказане виконавче провадження було передано державному виконавцю Малащук Ю.А.

Державним виконавцем Малащук Ю.А. зроблено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам з 21.08.2002 року по 01.07.2007 року відносно скаржника ОСОБА_5, відповідно до якої загальна заборгованість ОСОБА_5 становить 15 654,33 грн., згідно квитанцій боржник сплатив 4 900 грн., залишок боргу 10 754,33 грн.

Державним виконавцем Малащук Ю.А. зроблено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам з 21.08.2002 року по 23.01.2008 року відносно скаржника ОСОБА_5, відповідно до якої загальна заборгованість ОСОБА_5 становить 19 655,47 грн., згідно квитанцій боржник сплатив 4 900 грн., залишок боргу 14 755,47 грн.

Державним виконавцем Шаталовою Т.В. зроблено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам з 21.08.2002 року по 25.08.2010 року відносно скаржника ОСОБА_5, відповідно до якої загальна заборгованість ОСОБА_5 становить 46 707,51 грн., згідно квитанцій боржник сплатив 4 900 грн., залишок боргу 41 807,51 грн.

16.03.2015 року державним виконавцем Рудьковською О.С. зроблено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам з 21.08.2002 року по 01.03.2015 року відносно скаржника ОСОБА_5, відповідно до якої загальна заборгованість ОСОБА_5 становить 102 317,80 грн.

16.03.2015 року державним виконавцем Рудьковською О.С. винесено постанову по виконавчому провадженню ВП№308257 про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження з метою забезпечення виконання рішення суду у зв'язку з несплатою аліментів на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

28.04.2015 року державним виконавцем Рудьковською О.С. зроблено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам з 21.08.2002 року по 30.04.2015 року відносно скаржника ОСОБА_5, відповідно до якої станом на 30.04.2015 року заборгованість ОСОБА_5 згідно з виконавчим листом №2-3560 від 30.08.2002 року - відсутня.

Також в матеріалах витребуваного виконавчого провадження ВП№308257 міститься заява ОСОБА_7 від 21.04.2015 року на ім'я виконуючого обов'язки Подільського РУЮ у м. Києві, в якій зазначено, що згідно квитанцій, наданих боржником, вона повідомляє про отримання нею коштів в період 2003 -2008 років.

23.07.2015 року державним виконавцем Рудьковською О.С. винесено постанову по виконавчому провадженню ВП№308257 про закінчення виконавчого провадження оскільки в ході виконавчих дій встановлено, що боржник працює в ТОВ «Люксері», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних 14 А, що за територіальною належністю відноситься до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Таким чином, станом на час розгляду скарги, за ОСОБА_5 відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, а отже відсутній предмет спору та в цій частині вимоги щодо визнання неправомірним та скасування розрахунку заборгованості по аліментам від 16.03.2015 року - Довідку-розрахунок вих. № 12716 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковської О.С. по виконавчому провадженню № 3082575; визнання неправомірним та скасування розрахунок заборгованості по аліментам від 23.01.2008 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Малащук Ю.А. по виконавчому провадженню № 3082575; зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковську О.С. провести розрахунок заборгованості, якщо така буде, починаючи з 21.08.2002 року та по теперішній час з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів - не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_5 по скасуванню постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковської О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2015 року, судом встановлено наступне.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення ( ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У зв'язку з тим, що рішення суду на час розгляду справи боржником ОСОБА_5 виконується добровільно та відсутня заборгованість при його виконанні, відсутні підстави для подальшого арешту майна та вимоги щодо скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковської О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2015 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, вимоги щодо зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві Рудьковську О.С. звернутися із заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та зняти обтяження з усього нерухомого майна, яке 25.03.2015 року було внесено до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2015 року є передчасними та суд не захищає права осіб, які ще не були порушені.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Рудьковською О.С. від 16.03.2015 року по виконавчому провадженню №3082575 відносно ОСОБА_5.

В іншій частині задоволення скарги - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя