Номер провадження: 22-ц/785/8011/15
Головуючий у першій інстанції: Панчук А. І.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Абалдовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства « Роздільнянський міський водоканал» та ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Роздільнянський міський водоканал» , третя особа - Кінаш Геннадій Володимирович - директор комунального підприємства « Роздільнянський міський водоканал», про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеною прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернулася позивачка ОСОБА_3 з позовною заявою про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди та судових витрат.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 пояснили,що згідно наказу№ 10-К від 08.12. 2011 року позивачка була прийнята на посаду диспетчера, а згідно наказу від 03.05.2012 року була призначена інспектором відділу кадрів де пропрацювала до 26.05.2014року.

Відповідно до наказу №03-К від 02.02.2015 року була звільнена з займаної посади з формулюванням - п.4.ч.1 ст.40 КЗпП України, тобто за вчинення прогулу без поважних причин Вважає, що наказ незаконний так, як вона була відсутня по причині хвороби дитини, що підтверджується її заявою, листом та іншою медичною документацією про хворобу дитини. Тому просить наказ скасувати, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн, стягнути судові виграти.

Представники підприємства вимоги не визнали.

Третя особа Кінаш Г.В. та його представник ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні вимог, пояснивши. що ОСОБА_3 несвоєчасно надала документи в бухгалтерію підприємства та була відсутня без поважних причин на роботі, тобто вчинила прогул.

Рішенням суду позов задоволено частково.

На рішення суду сторони принесли апеляційні скарги, в яких просять рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити вимоги апеляційних скарг, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечень, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність скасувати наказ №03-К від 02 02.2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади інспектора відділу кадрів, визнавши, що вона була відсутня на роботі ,саме 01.01.2015року з поважних причин - внаслідок хвороби сина. Вказане підтверджується слідуючими документами, а саме: наказом по підприємству про надання відпустки за свій рахунок від 12.01. 2015 року (а.с. 7) протягом з 12.01.2015 року по 30.01.2015 року, довідкою лікувального закладу «Охматдит» (.С.10) , - відомості повідомлення , медичні документи на дитину ОСОБА_7, 2007 року народження. Даний факт встановлено на підставі дослідження доказів.

Судом встановлено, що причина відсутності на роботі поважна: це наказ, а також медичні документи. Підлягає стягненню сума за вимушений прогул за період з 02.02.2015 року по 20.07.2015 року в розмірі - 5239,4грн.. Вказана вимога задоволена на підставі ст.236 КЗпП України та відповідає вимогам чинного законодавства А саме в разі скасування наказу про звільнення , підлягає вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь період. Середній заробіток складає суму 45,56 грн, зважаючи, що ОСОБА_3 працювала на умовах неповного робочого дня. Вказане встановлено Апеляційним судом 11.06.2015 року і доказуванню не підлягає.

Суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вказана особа звільнена незаконно, а тому вказаний наказ підлягав скасуванню, а особа поновленню на роботі. Суд зробив обгрунтований висновок ,що при поновленні на займану посаду внаслідок скасування незаконного наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральна шкода відшкодуванню підлягає відшкодуванню частково, а саме в розмірі 2000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Роздільнянський міський водоканал» та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В. Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С. Комлева