Справа № 392/1673/15-ц
Провадження № 2/392/832/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду по позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 01 березня 2015 року померла його мати ОСОБА_4, якій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала земельна ділянка, яку вона успадкувала після смерті своєї матері, тобто його баби, ОСОБА_5, проте за життя невстигла у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку. Позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на земельну, у зв»язку із відсутністю державної реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю на ім»я його померлої матері ОСОБА_4, у зв»язку із чим позивач змушений звертатися до суду із позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

В судовому засіданні позивач підтримав пред»явлений ним позов та просив його задовільнити, з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 визнав пред»явлений до нього позов, та просив задовольнити позовні вимоги позивача, який є братом, у зв»язку із тим, що між ними існує домовленість щодо поділу спадкового майна, що залишилося після смерті їхньої померлої матері ОСОБА_4, згідно Договору про поділ спадкового майна від 06 жовтня 2015 року.

Третя особа ОСОБА_3, батько позивача та відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01 березня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, яка є матір»ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копіями Свідоцтв про їх народженя (а.с. 6, 55, 56).

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2011 року, виданого Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, реєстровий № 1-1421, спадкоємцем майна земельної ділянки № 278, площею 4,49 га., розташованої на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_5, є її дочка ОСОБА_4, вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 024668, виданого Маловисківською міською радою Кіровоградської області 16 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за № 3967 (а.с. 38).

Про перехід права на земельну ділянку належну ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 024668 до її дочки ОСОБА_4 свідчить також і напис на Державному акті на право приватної власності на землю, здійснений державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулися 21 липня 2015 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що залишилася після смерті їхньої матері ОСОБА_4 (а.с. 46, 47).

Третя особа ОСОБА_3, батько позивача та відповідача відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4, що підтверджується Заявою про відмову від прийняття спадщини від 21 липня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 (а.с. 48).

Постановою приватного нотаріуса Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 від 05 жовтня 2015 року позивачу та відповідачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,49 га., розташовану на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті їхньої матері ОСОБА_4, через відсутність реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку (а.с. 54).

06 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості щодо поділу спадкового майна, що залишилося після смерті їхньої матері ОСОБА_4, в тому числі і щодо спірної земельної ділянки, яка повинна була перейти у власність ОСОБА_1 (позивачу), що підтверджується копією Договору про поділ спадкового майна, реєстровий № 714, посвідченого приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 (а.с. 53).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1260 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодеку, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які доводять набуття права помелою 01 березня 2015 року ОСОБА_4 на земельну ділянку № 278, площею 4,49 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 024668 виданого 16 травня 2001 року Маловисківською міською радою Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3967, виданого на ім»я ОСОБА_5 і відсутність державної реєстрації за померлою ОСОБА_4 права власності на зазначену вище земельну ділянку не може бути перешкодою для її спадкоємця у спадкуванні зазначеної вище земельної ділянки, оскільки померла набула право на неї з моменту звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 (баби позивача), і крім того на її ім»я було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та здійснений відповідний запис на Державному акті на право приватної власності на землю.

Враховуючи вище наведене суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, і такими, що підялагють задоволенню.

Вирішуючи питання як розподілити між сторонами судові витрати, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд виходить з наступного.

В ч. 1 ст. 88 ЦПК України серед іншого зазначається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що відповідач у справі не порушував та неоспорював прав позивача на предмет позову, оскільки підставою звернення до суду з позовом стало те, що спадкодавець позивача за час життя не зареєструвала право приватної власності на землю у встановленому законом порядку, а тому з врахуванням думки позивача, який просив суд судові витрати у справі покласти на нього, суд вважає, що судові витрати необхідно залишити по фактично понесених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 11, 15, 57-60, 62-64, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку № 278, площею 4,49 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 024668 виданого 16 травня 2001 року Маловисківською міською радою Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3967, виданого на ім»я ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 01 березня 2015 року.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко