Справа №705/5729/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 30 листопада 2005 року в с. Ропотуха Уманського району Черкаської області померла його тітка ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно покійної, який прийняв спадщину у встановлені законодавством строки. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0,3889 га, яка розташована на території Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області, наданої для ведення особистого селянського господарства. У встановлений законом термін та порядок, позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки, йому було відмовлено, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, про що державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, нотаріус зробив запит до управління Держгеокадастру в Уманському районі про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У відповіді Держгеокадастру вказано, що відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Також, у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстраціяздійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власниказемельної ділянки. Отже, провести державну реєстрацію даної земельної ділянкинеможливо, тому, що її власник ОСОБА_2, померлаі не може звернутися з відповідною заявою. Відповідно до витягу про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18 вересня 2015 року загальна вартість земельної ділянки площею 0,3889 га, що розташована на території Ропотуської сільської ради, Уманського району Черкаської області становить 27 476,51 грн. Позивач позбавлений можливості в органах нотаріату належним чином оформити його спадкові права і тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, він вказав, що позовні вимоги підтримує та просив справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача - Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову ОСОБА_1, а справу просять слухати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, померла 30 листопада 2005 року (свідоцтво про смерть серія 1-СР №030979 від 02 грудня 2015 року а.с 6).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036153, виданого 07.02.2003 року Ропотуською сільською радою Уманського району Черкаської області, на підставі рішення Ропотуської сільської ради №45 від 28.09.1995 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,3889 га. Земельна ділянка розташована на території Ропотуської сільської ради Уманського району і вона була передана їй для ведення особистого селянського господарства (а.с. 7).

ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 199 за 2006 рік.

09.10.2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_3 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_2, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 8).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки ОСОБА_2, яка померла 30 листопада 2005 року, право власності на земельну ділянку площею 0,3889 га, що розташована на території Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області та була передана спадкодавцю для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 036153, виданого Ропотуською сільською радою 07.02.2003 року, на підставі рішення Ропотуської сільської ради №45 від 28.09.1995 року, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 121.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В. Мазуренко