РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_1

та представника

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, а саме: квартири №204, що по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому, визнавши за ним право власності на ? її частини, посилаючись на те, що вона була придбана за час шлюбу та за їх спільні кошти. Однак, в добровільному порядку провести поділ майна подружжя відповідач відмовляється.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що ОСОБА_4 спірна квартира належить на праві особистої власності. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого права.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12 травня 1984 року по 29 вересня 1998 року. За час шлюбу 15 грудня 1992 року відповідач придбала квартиру №204, що по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому.

Відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що, оскільки квартира була придбана відповідачем за час шлюбу, а тому вона є їхньою спільною сумісною власністю. За таких обставин суд вважає можливим провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири №204, що по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому, залишивши за ОСОБА_4 право власності на ? частину цієї ж квартири.

Крім того, відповідно до вимог ст. 256 ЦК України п озовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В даному випадку суд не вбачає підстав для застосування строків п озовної давності, оскільки позивач вправі звернутись до суду з вимогою про поділ майна в будь-який момент при наявності з цього приводу спору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, ст. ст. 256, 257, 368 ч. 3 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири №204, що по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому, залишивши за ОСОБА_4 право власності на ? частину цієї ж квартири.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

19.11.2015