Єдиний унікальний номер 725/3245/15-ц
Номер провадження 2-п/725/48/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Зитинюк К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вище вказаною заявою та посилалась на те, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30983,71 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 06.04.2015 рік еквівалентно 722069,13 гривень та судовий збір в розмірі 3654 грн. Копію вказаного заочного рішення вона отримала лише 02.11.2015 року.

Вказувала на те, що жоден із відповідачів у вказаній справі не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а відповідач ОСОБА_4 померла.

Крім того, підставою для перегляду заочного рішення вважає не відповідність наданого позивачем розрахунку заборгованості нормам законодавства в частині нарахованої неустойки, а саме штрафу та пені у валюті, а також в обґрунтування своїх вимог щодо скасування вказаного заочного рішення посилалась на норми права, які регулюють питання щодо припинення поруки.

На підставі викладеного, посилаючись на норми процесуального та матеріального права, просила скасувати заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання заявник не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Решта осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду заяви, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30983,71 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 06.04.2015 рік еквівалентно 722069,13 гривень та судовий збір в розмірі 3654 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом було отримано відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів та було встановлено, що ОСОБА_6 09.09.2014 року була знята з реєстрації за адресою м. Чернівці, вул.Руська, 79/8 та вибула в м.Рівне, таким чином місце проживання відповідача ОСОБА_1 суду не було відоме.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Так, 07.08.2015 року в друкованому засобі масової інформації було розміщено оголошення про виклик відповідачів в судове засідання, яке призначене на 26.08.2015 року, 10 год. 00 хв., а тому відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Щодо інших обставин на які посилається представник заявника як на підставу задоволення своїх вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

06.04.2006 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого вона зобовязувалася відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання ним зобовязань за кредитним договором № ZZZ475343 від 06.04.2006 року.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним судом України в постанові №6-88 цс11 від 21.05.2012 року, у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобовязання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів існування між нею та банком спору щодо визнання поруки за вказаним вище договором припиненою.

Крім того, у відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Так, сплата пені є правовим наслідком порушення зобовязання, що в розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.

У відповідності до п.п. 5.1, 5.2 основного зобовязання у разі прострочення позичальником сплати необхідного платежу відповідно до п. 3.3.3 , у також у випадку порушення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та штрафних санкцій у строк визначений договором позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення, а у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту.

Згідно п. 1.1 кредитного договору, розмір кредиту визначено у валюті, а саме доларах США.

Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом України у справі № 6-145 цс 14, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості, виражений в іноземній валюті не суперечить вимогам чинного законодавства.

Посилання заявника на те, що ОСОБА_4 померла не підтверджені належними та допустимими доказами, крім того спірні правовідносини допускають правонаступництво на стадії виконання.

З інших підстав заява про перегляд заочного рішення не заявлялась.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 209,210,231,232, ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк