Справа № 175/2684/15-ц
Провадження № 2/175/1068/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі - Перепелиці Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позивач у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд визнати за нею право власності на будинок НОМЕР_1 НОМЕР_2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю яка розташована: АДРЕСА_2. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України).

Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України).

Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю яка розташована: АДРЕСА_2, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

У судовому засіданні встановлено, що в 2008 році позивач придбав земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Дана земельна ділянка придбала у гр. ОСОБА_4 Гроші передано продавцю, про що отримана відповідна розписка.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На даній земельній ділянці позивач почала будувати будинок НОМЕР_1 НОМЕР_2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Будівництвом займався ОСОБА_5, якому позивач передавала належні їй гроші, що в сумі складає 1 833 100 гривень.

Однак, після завершення будівництва, позивачу стало відомо, що будинок НОМЕР_1 НОМЕР_2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, був зареєстрований за ОСОБА_3, у зв'язку з чим у грудні 2013 року відповідач ОСОБА_5 зобов'язався повернути позивачу грошові кошти, що були витрачені нею на будівництво вказаного будинку.

На теперішній час, кошти позивачу не повернуті, та свої зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не виконали.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

Відповідне до ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що вік відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 52 6 ЦК України).

Відповідно де ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті, зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі: звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

За таких обставин позовні вимоги у частині визнання за позивачем права власності на будинок НОМЕР_1 НОМЕР_2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю яка розташована: АДРЕСА_2, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. З, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 212, 213, 215, 223, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 220, 316, 317, 319, 328, 346, 526, 527, 655 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (інн.НОМЕР_4) право власності на будинок НОМЕР_1 НОМЕР_2 загальною площе. 324,8 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

У задоволенні позову у частині визнання права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю яка розташована: АДРЕСА_2 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі з десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Суддя О.Л. Воздвиженський