Провадження № 2/643/3925/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

З позовною заявою до суду 22 червня 2015 року звернулась ОСОБА_1, діюча в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь матеріальні збитки, спричинені в результаті ДТП у розмірі 66494 грн. 54 коп.; 635 грн. за проведення оцінки пошкодженого автомобіля; 8185 грн. 52 коп. матеріальних збитків, пов'язаних з ушкодженням її здоров'я та здоров'я її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н.; про стягнення солідарно з ПАТ «СК «ВУСО» і ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.; та моральну шкоду у розмірі 70000,00 грн. на її користь в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н.

В ході судового розгляду позивач подала до суду уточнену позовну заяву про стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь матеріальні збитки, спричинені внаслідок ДТП у розмірі 50 000,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки, спричинені внаслідок ДТП, у розмірі 16 494,54 грн.; про стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь матеріальні збитки за проведення оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 635,00 грн.; про стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь збитки у розмірі 3305,52 грн., які пов'язані з ушкодженням її здоров'я та здоров'я її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н.; про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки у розмірі 4880,00 грн., які пов'язані з ушкодженням її здоров'я та здоров'я її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н.; про стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., та на її користь в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н. моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у розмірі 45000,00 грн. та на її користь в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н. моральну шкоду у розмірі 65000,00 грн. (а.с.127-129).

В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених, позивач посилається на те, що 19.09.2014 року о 20 год. по пр. Московському, 45 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1, та з вини якого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2; автомобілем НОМЕР_3; автомобілем НОМЕР_4; автомобілем НОМЕР_5. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

Під час ДТП її, позивача, автомобіль НОМЕР_4 отримав значні технічні пошкодження. Згідно звіту № 42/12/14 від 30.12.2014 року про оцінку колісного транспортного засобу «HYUNDAI» державний номер НОМЕР_4, розмір матеріальних збитків, завданих її автомобілю, становить 66 494,54 грн.; вартість проведення оцінки відповідно до акту прийому-передачі робіт по незалежній оцінці від 30.12.2014 р. складає 635,00 грн. Внаслідок ДТП їй та її малолітньому сину ОСОБА_2, 2003 р.н. були спричинені ушкодження здоров'я. Згідно епікризу - виписці з історії хвороби № 5999 Харківської міської багатопрофільної лікарні № 18 за період з 25.09.2014 р. по 04.10.2014 р. у неї встановлений клінічний діагноз: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з лікворно - гипертензійним, астенічним синдромами; забиття м'яких тканин потиличної області; забиття м'яких тканин шиї; посттравматичний міозит. Згідно епікризу - виписці з історії хвороби № 604 Харківської міської багатопрофільної лікарні № 18 за період з 26.01.2015 р. по 05.02.2015 р. у неї встановлений клінічний діагноз: проміжний період перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку з лікворно - гипертензійним, астенічним синдромами; синдром вегето-судинної дистонії. Її син ОСОБА_2, 2003 р.н. внаслідок ДТП отримав закриту черепно-мозкову травму та знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.10.2014 р. по 28.10.2014 р. В зв'язку з ушкодженням здоров'я її та її сина вона витратила 3305,52 грн. та 4880,00 грн. Внаслідок ДТП їй та її сину спричинено також моральну шкоду, розмір спричиненої їй моральної шкоди вона оцінює у 50 000,00 грн., розмір моральної шкоди, спричиненої її сину - у розмірі 70 000,00 грн. Відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «СК «ВУСО», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 3689338, в якому страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров'ю на одного потерпілого складає 100 000,00 грн., та страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн. 24.09.2014 року вона звернулась до ПАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, спричинену пошкодженням її автомобіля внаслідок ДТП. Проте, листом ПАТ «СК «ВУСО» № 5317 від 13.11.2014 р. їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі несвоєчасного повідомлення ОСОБА_3 страхову компанію «ВУСО» про настання страхового випадку.

10 вересня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача ПАТ «СК «ВУСО» проти позову, в яких відповідач просив у задоволенні позовних вимог до ПАТ СК «ВУСО» відмовити у повному обсязі, посилаючись на несвоєчасне повідомлення ОСОБА_3 страхову компанію «ВУСО» про настання страхового випадку, а саме, письмове повідомлення про ДТП від 19.09.2014 р. страхувальник подав тільки 25.09.2014 р., тобто не виконав п.33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що позбавило страховика права на відшкодування шкоди за винні дії страхувальника (а.с.80-88).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.65,66), в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача до ПАТ «СК «ВУСО» заперечував у повному обсязі, підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, проти задоволення позовних вимог позивача до ОСОБА_3 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 19.09.2014 року о 20 год. 00 хв. по пр. Московському, 45 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, та допустив зіткнення з автомобілями: НОМЕР_2; «LEXYS» державний номер НОМЕР_3; «HYUNDAI» державний номер НОМЕР_4; який зіткнувся з автомобілем НОМЕР_5. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року № 643/15899/14-п, що набрала законної сили, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення (а.с.9).

Внаслідок ДТП автомобілю Межибецької І.В. «HYUNDAI» державний номер НОМЕР_4 спричинені механічні пошкодження, що підтверджується ксерокопією довідки ВДАІ м. Харкова ГУМВС України в Харківської області (а.с.11).

Згідно ксерокопії полісу АІ/3689338, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «СК «ВУСО», строк дії полісу з 16.08.2014 року до 15.08.2015 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн. (а.с.96).

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталася 19.09.2014 року, та листом ПАТ «СК «ВУСО» від 13.11.2014 р. у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено з тих підстав, що страхувальник ОСОБА_3 в порушення п.п.33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у встановлений строк три робочих дня з часу ДТП не звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП, а саме, письмове повідомлення ОСОБА_3 було складено та підписано 25.09.2014 року (а.с.14).

Згідно ксерокопії повідомлення про ДТП, ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «ВУСО» із заявою про ДТП 25.09.2014 року (а.с.97).

Згідно п.33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбачені статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначено у Постанові № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Судом встановлено, що згода ОСОБА_3 у вигляді відповідної заяви про згоду на відшкодування ним заподіяної шкоди відсутня, ні в письмових запереченнях проти позову, ні в судовому засіданні представник ПАТ «СК «ВУСО» не заперечував, що зазначена подія є страховим випадком, а відповідно, несвоєчасне повідомлення страхувальником ОСОБА_3 страховика ПАТ «СК «ВУСО» без поважних на те причин про настання страхового випадку не позбавило страховика можливості дізнатися, що ця подія є страховим випадком, тому підстави для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування відсутні.

Позивач просить стягнути матеріальні збитки, спричинені пошкодженням її автомобілю, у розмірі 66494 грн. 54 коп.

Згідно приписів ст. 29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно висновку оцінювача ФО-П ОСОБА_6 за звітом № 42/12/14 про оцінку колісного транспортного засобу від 27.12.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 становить 58584 грн. 35 коп. (а.с.29-50).

Представник ПАТ «СК «ВУСО» встановлену вищезазначеним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля ні в запереченнях проти позову, ні в судовому засіданні не оспорював.

Таким чином, позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальних збитків, пов'язаних з пошкодженням її автомобіля, підлягають частковому задоволенню, у розмірі встановленої вартості відновлювального ремонту у сумі 58584 грн. 35 коп.

Підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків за проведення оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 635,00 грн. (а.с.12).

Оскільки, за полісом АІ/3689338 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 у ПАТ «СК «ВУСО», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., суд стягує на користь позивача з ПАТ «СК «ВУСО» матеріальну шкоду у межах страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн., та з ОСОБА_3 - 8584 грн. 35 коп.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1, заявлені в своїх інтересах та в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н., в частині відшкодування матеріальних збитків, спричинених пошкодженням їх здоров'я, а також моральної шкоди на її користь в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_2, 2003 р.н., не підлягають задоволенню у повному обсязі, з тих підстав, що суду не надані докази про ступень важності отриманих при ДТП від 19.09.2014 року тілесних ушкоджень, що зазначені ушкодження здоров'я були спричинені саме при ДТП 19.09.2014 року, тобто безпосередній причинно-слідчий зв'язок між винними діями відповідача при ДТП від 19.09.2014 року та ушкодженням здоров'я позивача та її сина суду не доведений.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Через пошкодження внаслідок ДТП автомобіля позивач зазнала душевних страждань, був порушений звичайний засіб її життя. Розмір компенсації з відповідача ОСОБА_3 за моральну шкоду у розмірі 45000,00 грн. позивач зазначила без достатніх для цього підстав. Розрахунок і належне обґрунтування такої суми матеріали справи не містять, а тому, керуючись передбаченими ст. 3 ЦК України загальними засадами справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи особливості конкретної справи, суд вважає стягнути на користь позивача з ПАТ «СК «ВУСО» моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., та з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в частині вимоги про відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП, у розмірі 914 грн. 90 коп. (а.с.1,58).

Загальний розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 59219 грн. 35 коп. (58584 грн. 35 коп.+635,00).

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує на користь позивача з відповідача ПАТ «СК «ВУСО» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 506 грн. 35 коп., і з ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 85 грн. 84 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 23, 526, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 22, 33, 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_9, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 50 000,00 грн., збитки за проведення оцінки майна у розмірі 635,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а всього 55635 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот тридцять п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_9, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 8584 грн. 35 коп., та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а всього 13584 грн. 35 коп. (тринадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривень 35 копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1, діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_9, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 506 грн. 35 коп. (п'ятсот шість гривень 35 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_9, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 85 грн. 84 коп. (вісімдесят п'ять гривень 84 копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій