Провадження №2/761/2200/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, про припинення зобов'язання за правочином, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 06 лютого 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (далі - Третя особа), про припинення зобов'язання за правочином.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2007 року між Відповідачем та Третьою особою було укладено Кредитний договір № 8/2007/840/1743-Н (далі - Кредитний договір) і, що відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 1.4 Кредитного договору, Відповідач надав Третій особі грошові кошти у сумі 50 875,00 доларів США терміном до 12.12.2025 року під 12,39% річних. В забезпечення виконання зобов'язань Третьої особи перед Відповідачем, 12.12.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір поруки 31.08.2009 року між Третьою особою та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої було внесено зміни до графіку погашення заборгованості та не погоджено з Позивачем. У зв'язку з цим, без згоди поручителя, були внесені зміни до зобов'язання позичальника, внаслідок чого були збільшені зобов'язання за Договором поруки, у зв'язку з чим просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати Договір поруки припиненим.

Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року, вищевказані судові рішення скасовано, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Також зауважив щодо спливу шестимісячного строку для пред'явлення Відповідачем вимог Позивачеві за кредитним зобов'язанням Третьої особи.

Представник Відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, в яких зауважив, що відповідно до умов договору поруки, порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечуються нею і, що відповідно до умов кредитного договору, строк його виконання до 12.12.2025 року. Вважає, що зміст додаткової угоди № 1 від 31.08.2008 року не містить ознак зміни істотних умов договору і, що відповідно до п.1 додаткової угоди, змінюється лише щомісячна сума платежу. Крім того, зауважив, що в період із 12.09.2009 року по 12.08.2010 року позичальник сплачує значно меншу суму погашення щомісячно і, що відповідно до п.2 додаткової угоди, всі інші умови (умови про предмет, строки, ціну, розмір процентної ставки) кредитного договору залишились без змін.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року між Відповідачем та Третьою особою було укладено Кредитний договір № 8/2007/840-К/1743-Н (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Відповідач надає Третій особі у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 875,00 доларів США терміном до 12.12.2025 року під 12,39% річних.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, 12.12.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір поруки, умовами якого передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до п. 5.3 Договору поруки, дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно умов цього договору.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору, укладеної між Відповідачем та Третьою особою 31 серпня 2009 року, пункт 3.3.1. Кредитного договору викладено у наступній редакції «Щомісячна сума мінімального необхідного платежу, вказана у Графіку, що міститься у Додатку № 1 до цього Договору». Зі зміненого графіку погашення заборгованості відповідно до Додаткової угоди від 31.08.2009 року, вбачається, що, починаючи із 12 вересня 2009 року, щомісячна сума платежу складає розмір у 641 грн. 89 коп., тим самим, загальна сума заборгованості Третьої особи збільшилась у порівнянні із первісним графіком погашення заборгованості. Таким чином, обсяг відповідальності Позивача збільшено без згоди та відома останньої. При цьому матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що Позивач була повідомлена про зміну розміру мінімального необхідного платежу, вказаного у графіку, згідно Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 від 31 серпня 2009 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року, спірний договір поруки станом на день вирішення даного спору є припиненим, оскільки право пред'явити вимогу до Позивача, як до поручителя, про виконання порушеного Третьою особою зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у Відповідача виникло, починаючи із січня 2012 року, протягом наступних шести місяців, проте, Відповідач пред'явив таку вимогу лише у лютому 2014 року, пред'явивши позов до Позивача у Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим вбачає підстави для задоволення позову у повному обсязі.

При цьому, зважаючи на ту обставину, що Відповідач знаходиться на стадії ліквідації, підстави для присудження із Відповідача на користь Позивача судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, відсутні.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 553-555, 559, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, про припинення зобов'язання за правочином - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати припиненим зобов'язання поруки між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» за Договором поруки від 18 грудня 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :