Справа № 621/2684/15-ц
Провадження № 2/621/1265/15
РІШЕННЯ

іменем України

18.11.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом (правонаступництва) на спадкове майно, третя особа ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом (правонаступництва) на спадкове майно, третя особа ОСОБА_4, в якому вказав, що 09.04.2009 року перебуваючи у приватних справах за кордоном в м. Кєті (Італія) померла мати позивача ОСОБА_5, яка народилася 13.12.1970 року в м. Змієві Харківської області, була прописана з 21.02.1997 року за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, вул. Котовського, буд. № 23. Внаслідок смерті ОСОБА_5 на території України відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та приватизована земельна ділянка за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Українська, буд. № 2. На земельну ділянку свої спадкові права позивач має наміри оформляти пізніше, після оформлення своїх спадкових прав на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Заповіту спадкодавиця на випадок смерті не залишила, отже має місце спадкування за законом. Коло спадкоємців за законом першої черги є таким: позивач - син спадкодавиці; батько спадкодавиці - ОСОБА_2 та мати спадкодавиці - ОСОБА_3. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, у встановленому законом порядку, будучи неповнолітнім на час відкриття спадщини, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України. Батьки спадкодавиці відповідачі по справі спадщину в установленому законом порядку не прийняли, вважаються відпавшими спадкоємцями і до них застосовуються наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони до нотаріальної контори із заявами: про прийняття спадщини чи відмовою від спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину, не зверталися, а положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України на них в даному випадку не розповсюджується. Спору щодо спадкового майна чи прав спадкоємців не існувало та не існує. Інших спадкоємців, прийнявших спадщину немає. Третя особа ОСОБА_4 батько позивача, будь-яких прав на спадщину не має, оскільки їх шлюб з ОСОБА_5 25.02.1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було розірвано. На спадкове майно зазначений житловий будинок з надвірними будівлями КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» виготовлено станом на 31.03.2015 року технічний паспорт. В той же час за інформацією КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» згідно архівних матеріалів рішенням виконкому Зміївської міської ради народних депутатів від 19.02.1991 року № 64 ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка, площею 1000 кв. м, для будівництва житлового будинку № 2 по вул. Українській в м. Змієві Харківської області. З ОСОБА_5 був укладений договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений Готвальдівською державною нотаріальною конторою 11.01.1992 року р-р № 1-62. Житловий будинок, загальною площею 146,9 кв. м, збудований в 2006 році. Видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 961 кв. м на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради народних депутатів від 21.01.1999 року. Станом на 31.12.2012 року відомості про прийняття житлового будинку в експлуатацію в БТІ відсутні і право власності на вказаний будинок не оформлялось. Будинкова книга на будинок не видавалась. Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, у звязку зі смертю, правоздатність ОСОБА_5, передбачена ст. 25 ЦК України, припинилася і прийняти будинок в експлуатацію та оформити право власності на імя померлої вже неможливо. Фактично зазначений житловий будинок з надвірними будівлями згідно домовленості між спадкоємцями, внаслідок добровільного розподілу спадкового майна дістався ОСОБА_1 і знаходиться у його володінні та користуванні. Іншого житла в нього немає. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно та його реєстрації позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно і таким чином документально оформити свої спадкові права. З огляду на вищезазначене ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з даним позовом. На підставі наведеного ОСОБА_1 просив визнати за ним права та обовязки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Зміїв Харківської області, вул. Українська, 2, в порядку спадкування за законом (правонаступництва) після померлої 09.04.2009 року матері ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його інтереси представляла адвокат ОСОБА_6, яка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву, в якій вказав, що спадковий житловий будинок з надвірними будівлями будувався на особисті кошти та збереження ОСОБА_5, будь-яких претензій щодо визнання за ним на 1/2 частину спадкового майна не має, тому не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, вважає їх законними та такими, що підлягають задоволенню, справу просив розглядати за його відсутності.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку:

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 169883, актовий запис № 211, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 8/.

Згідно копії Довідки від 16.10.2007 року № 168-03-73 та копії Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1-ВЛ № 057526, 20.01.1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_7, який 25.02.1997 року було розірвано /а.с. 18, 19/.

Батьками ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_7 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 269252, актовий запис № 6 /а.с. 17/.

09.04.2009 року ОСОБА_5 померла у м. Кєті, що підтверджено копією Свідоцтва про її смерть /а.с. 13-14, 15/.

З копії Будинкової книги вбачається, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою також зареєстрований і позивач її син ОСОБА_1 /а.с. 20-24/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями та приватизовану земельну ділянку за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Українська, буд. № 2.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Станом на 09.04.2009 року ОСОБА_1 виповнилося 17 років, тобто, на день смерті матері він був неповнолітнім, а, отже, таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5

З огляду на вищевикладене, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її син та батьки ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Не дивлячись на те, що спадковий будинок будувався в період шлюбу, ОСОБА_4 не заявляє будь-яких прав на вказане майно, навпаки, зазначає, що будинок споруджувався за особисті кошти дружини.

З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.10.2015 року вих. № 2068/01-16 вбачається, що після померлої 09.04.2009 року ОСОБА_5 із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 43, 44/.

Таким чином, встановлено, що єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_1, який в силу ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину.

Позивач звертався до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Українська, 2, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2015 року вих. № 1089/02-31, оскільки не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с. 36/.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 29.07.1991 року, копій Дозволу на проведення робіт по індивідуальному будівництву від 16.05.1991 року, копії Акту КП «Зміївське БТІ» від 16.05.1991 року, копії Рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради народних депутатів від 19.02.1991 року № 64, копії технічного паспорту на будинок № 2 по вул. Українській в м. Змієві Харківської області, копій Довідок КП «Зміївське БТІ» від 14.04.2015 року та від 14.07.2015 року, згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІ» рішенням виконкому Зміївської міської ради народних депутатів від 19.02.1991 року № 64 ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка, площею 1000 кв. м, для будівництва житлового будинку № 2 по вул. Українській в м. Змієві Харківської області. З ОСОБА_5 був укладений договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений Готвальдівською державною нотаріальною конторою 11.01.1992 року р-р № 1-62. Житловий будинок, загальною площею 146,9 кв. м, збудований в 2006 році. Видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 961 кв. м на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради народних депутатів від 21.01.1999 року. Станом на 31.12.2012 року відомості про прийняття житлового будинку в експлуатацію в БТІ відсутні і право власності на вказаний будинок не оформлялось. Будинкова книга на будинок не видавалась. Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, у звязку зі смертю, правоздатність ОСОБА_5, передбачена ст. 25 ЦК України, припинилася і прийняти будинок в експлуатацію та оформити право власності на імя померлої вже неможливо /а.с. 25-26, 27, 28, 29, 30, 31-33, 34, 35, 37/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що пунктом 8 ППВСУ від 30.05.2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, встановлено, що померла ОСОБА_5 фактично була власником житлового будинку № 2 з надвірними будівлями за адресою м. Зміїв Харківської області по вул. Українській, однак, вказаний будинок після закінчення його будівництва не введено в експлуатацію, а відповідно померла не отримала Свідоцтва про право власності на дане майно, таким чином, має місце спадкування прав та обовязків забудовника житлового будинку з надвірними будівлями. В той же час ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та фактично, будучи неповнолітнім та зареєстрованим за однією адресою разом із померлою, прийняв спадщину, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину інакше ніж через суд, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом (правонаступництва) на спадкове майно, третя особа ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та обовязки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Зміїв Харківської області, вул. Українська, 2, в порядку спадкування за законом (правонаступництва) після померлої 09 квітня 2009 року матері ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: