АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2702/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1582/К/15 інстанції - Хорунженко Н. В.
Категорія 81 (1) Доповідач - Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Соколан Н. О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

при секретарі - Петренко К. І.

за участю - відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції, про зняття арешту з майна та виключення майна з акту опису, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 08.10.14 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції (згодом замінено на відповідача ВДВС Апостолівського районного управління юстиції) про виключення з акту державного виконавця та зняття арешту з будинку АДРЕСА_1, автомобілю легкового - універсал ВАЗ 21214 д.н. НОМЕР_1, причепу автомобільного 2003 року випуску д.н. НОМЕР_2, автомобілю мікроавтобус «Форд-транзит», 1996 року випуску державний номер НОМЕР_3. В обґрунтування вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, за час шлюбу ними набуте майно, яке є їх спільною сумісною власністю. Однак, 02.10.14 року вона дізналась, що державним виконавцем ВДВС Апостолівського РУЮ складено акт про опис та арешт цього майна, а її про такі дії не повідомляли. Оскільки арешт накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю, порушені її права як власника вказаного майна, просила позов задовольнити.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Виключено з акту опису та арешту майна та скасувати арешт з 1/2 частки майна:

- житлового будинку з підсобними будівлями за адресою : АДРЕСА_1;

- автомобіля легкового-універсалу ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1;

- причепу автомобільного 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_5;

- автомобіля мікроавтобуса форд-транзит, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_3, виключивши цю частку з акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем ВДВС Апостолівського районного управління юстиції від 09.02.2015 року.

В іншій частині позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору - по 121,80 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивач безпідставно звернулась до суду із вимогами про виключення з акту арешту й опису усього майна, хоча їй належить лише 1/2 частина, при чому частка майна визначено судовим рішенням; при чому речі є неподільними, а позивач не ставила питання про компенсацію її частки у майні, тому обраний нею спосіб захист не відповідає закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на примусовому виконанні в ВДВС Апостолівського РУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-878 виданого 19.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 405115,00 грн.

Актом державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 09.02.12 року описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_7 - будинок АДРЕСА_1, автомобіль НОМЕР_4, причеп автомобільний 2003 року випуску д.н. НОМЕР_2, автомобілю мікроавтобус «Форд-транзит», 1996 року випуску державний номер НОМЕР_3.

08.10.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про виключення майна з акту опису та зняття арешту. Матеріалами справи та дослідженими доказами підтверджується, що спірне майно придбано ОСОБА_2 під час перебування його в шлюбі з позивачкою ОСОБА_3

Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2015 року, ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_2 мають право по 1/2 частки майна, на яке накладено арешт (а.с. 36-38).

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3 про виключення з акту опису та арешту майна та скасовуючи арешт на 1/2 частку майна, суд першої інстанції виходив із того, що право власності позивача на зазначену частку майна встановлено судовим рішенням, тому державний виконавець не мав права проводити щодо нього виконавчих дій у провадження відносно ОСОБА_2 Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що оскільки в праві на майно: автомобіль ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1; автомобіль «Форд транзит», 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, причіп, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, житловий будинок, АДРЕСА_1, частка ОСОБА_3 становить 1/2, то наявністю акта про опис та арешт майна від 09.02.12 року її права порушені, а тому підлягають захисту.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про те, що речі, на які накладено арешт, є неподільними, а тому неможливо ухвалення рішення про виключення з опису певної частини неподільної речі, є безпідставними, спростовуються положеннями ч. 6,7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду та не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, дав їм належну оцінку і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону,тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: