Ухвала

іменем україни

16 листопада 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану ОСОБА_3 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Риск», третя особа - Відділ Держземагентства у Згурівському районі Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3, звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня

2010 року між позивачкою та Селянським (фермерським) господарством «Риск» (далі - СФГ «Риск») було укладено договір оренди землі № 65, який набирає чинності після його підписання та державної реєстрації. 11 грудня 2012 року вказаний договір був зареєстрований відділом Держкомзему у Згурівському районі за НОМЕР_1. Представник позивачка вказував, що позивачка передала відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області та належить їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Турівською сільською радою 20 березня 2001. Зазначав, що позивачка вважала спірний договір недійсним у зв'язку із відсутністю в ньому обов'язкових умов, а саме: кадастрового номера, строків передачі земельної ділянки в оренду, розміру пені за несвоєчасну сплату орендної плати, умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, додатки до договору не містять плану або схеми земельної ділянки, що передається в оренду, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлення земельних сервітутів та акта визначення меж в натурі. На підставі вищевказаного представник позивачки просив визнати недійсним спірний договір.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив з того, що позивачкою не доведено в чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів у зв'язку з укладенням спірного договору. Крім того, судами попередніх інстанції не встановлено будь-яких обставин, які є підставою недійсності спірного договору оренди землі.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану ОСОБА_3 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Риск», третя особа - Відділ Держземагентства у Згурівському районі Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова