Справа № 303/6676/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

17 листопада 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ГУ ДМС в Закарпатській області в особі Мукачівського МВ ДМС в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 від імені та інтересах позивача, звернувся в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3, 18.04.1988 р. н. втративши право користування жилим приміщенням будинком № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області.

Позов мотивовано тим, що будинок № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 2-1293 від 26.07.2005 року, що стверджується Витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно. У належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку, зареєстрований ОСОБА_3, який з 2005 року не проживає за адресою реєстрації, тобто не користується житловим приміщенням, чим створює перешкоди у користуванні житлом власнику.

Представник позивача та позивач у судове засідання не зявилися, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позов підтримує повністю, просить задоволити з підстав, наведених у заяві. У випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов чи заяви про відкладення справи, чи розгляд справи у його відсутності не подав. Повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У даній справі мають місце правовідносини, які виникли між новим власником житла у приватному житловому фонді та членом сімї колишнього власника квартири (наймачем), що регулюються нормами ЦК України з урахуванням вимог ЖК України, які регулюють користування житловими приміщеннями в будинках і квартирах належних громадянам на праві приватної власності, зокрема норм глави 6 розділу ІІІ ЖК України.

Судом встановлено, що будинок № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 2-1293 від 26.07.2005 року, що стверджується Витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно (а.с 4-6).

У належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку, зареєстрований ОСОБА_3, 18.04.1988 р. н., згідно даних. отриманих судом з Мукачівського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області (а.с. 18).

ОСОБА_4 від 20.10.2015 року, складеного депутатами Ракошинської сільської ради та підписаного сільським головою, - ОСОБА_3, 18.04.1988 р. н. з 2005 року не проживає за адресою реєстрації в будинку № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області (а.с.12).

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

ОСОБА_4 до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 156 ЖК Української РСР; ст. 405 ЦК України).

Таким чином, позивачем доведено, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому втратив право користування житлом.

Наявних у справі доказів, достатньо для прийняття рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174 ч.4, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 150,155 ЖК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року зі змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю - будинком № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області шляхом визнання ОСОБА_3, 18.04.1988 р. н. втратившим право користування жилим приміщенням будинком № 23 по вул. Доктора Шандора в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_3, 18.04.1988 р. н.., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1, 16.04.1973 р. н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 487,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.