Справа №486/1479/14-ц 16.09.2015 16.09.2015 16.09.2015
Провадження №22-ц/784/2163/15
Справа № 486/1479/14-ц
Провадження №22-ц/784/2162/15
Головуючий у першій інстанції: Волкова О.І. Доповідач у апеляційній інстанції: Буренкова К.О.
УХВАЛА

16 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Маляренко І.Б., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Южноукраїнського міського суду від 02 червня 2015 року постановлену у справі за її позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, припинення права власності та визнання права власності на автомобіль та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення ідеальних часток у праві власності на автомобіль, стягнення витрат на ремонт квартири, поділ майна,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, припинення права власності та визнання права власності на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у праві власності на вказаний автомобіль, стягнення ? частини витрат на ремонт квартири та поділ майна.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 12 травня 2015 року співвідповідачем у справі залучено ОСОБА_5

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом передачі зазначеного автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» на зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7, яка надає послуги автостоянки. Мотивуючи клопотання ОСОБА_3 посилалась на те, що ОСОБА_6 без її згоди передає автомобіль у користування третіх осіб, не вживає заходів щодо зберігання цього транспортного засобу, що може призвести до його неналежної експлуатації, пошкодження або викрадення.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду від 02 червня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу про задоволення її клопотання.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що оскільки первісний позов ОСОБА_3 забезпечений шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, а даним клопотанням ОСОБА_3 навмисно затягує розгляд справи, то відсутні підстави для його задоволення.

Проте з таким висновком не можна погодитись, оскільки він суперечить вимогам цивільного процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що у серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, припинення права власності відповідача на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, та визнання за нею права власності на цей транспортний засіб.

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у праві власності на вказаний автомобіль, стягнення ? частини витрат на ремонт квартири та поділ іншого майна, придбаного у шлюбі.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 12 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_3 забезпечено її первісний позов шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6

Згідно підпункту 7 частини другої ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно вимог ст. 210 ЦПК України суд у мотивувальній частині ухвали повинен зазначити мотиви, яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, постановляючи ухвалу.

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням про забезпечення первісного позову шляхом передачі зазначеного автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» на зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7, яка надає відповідні послуги автостоянки. ОСОБА_3 посилалась на те, що ОСОБА_6 без її згоди передає автомобіль у користування третіх осіб, не вживає заходів щодо належного його зберігання, що може призвести до його пошкодження або викрадення.

Всупереч вимогам вказаних норм процесуального закону, суд не мотивував в оскаржуваній ухвалі чому не приймає до уваги обставини, які зазначені в клопотанні ОСОБА_3 При цьому суддя послався лише на те, що таким клопотанням ОСОБА_3 намагається затягувати розгляд справи, а крім цього, її позов вже забезпечений шляхом накладення арешту на спірний автомобіль. Тобто, обставинам, які зазначені в клопотанні, суд оцінку не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Тобто, ст. 153 ЦПК України визначено порядок розгляду заяв про забезпечення позову.

Із матеріалів справи видно, що на час розгляду вказаного клопотання ОСОБА_3 провадження у ній відкрито ухвалою суду від 18 серпня 2014 року і справа розглядалась по суті.

Проте, незважаючи на вказані обставини та вимоги ст. 153 ЦПК України зазначене клопотання ОСОБА_3 розглянуто суддею одноособово.

Наведене свідчить, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення заяв про забезпечення позову. А тому, відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню, а питання щодо вирішення клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 , 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Южноукраїнського міського суду від 02 червня 2015 року скасувати, а вирішення клопотання ОСОБА_3 щодо забезпечення позову направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: