УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 березня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було розглянуто справу і прийнято рішення по справі № ІБ-879/15, відповідно до якого, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» та вирішено стягнути з заявника заборгованість в розмірі 46 114,44 грн. та третейський збір в розмірі 95,00 коп. Дане рішення заявник вважає незаконним та неообгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.У зв'язку з цим заявник просить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року.

Заявник у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена про час і місце судового засідання належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений про час і місце судового засідання належним чином. До суду надійшли заперечення представника заінтересованої особи ОСОБА_2, в яких зазначено, що ст. 389-5 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду. Заявником не наведено обгрунтування підстав для скасування рішення третейського суду. Спір, що виник між банком та заявником не є спором щодо захисту прав споживачів, оскільки предметом спору є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить відмовити в задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи третейського розгляду № ІБ-879/15, судом встановлено наступне.

10 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № В89.023.72883. Відповідно до п. 5.6. кредитного договору № В89.023.72883.від 10 травня 2012 року сторони погодили, що «всі спори,які виникають при виконанні даного договору, чи у зв»язку з ним або випливають з нього та стають предметом спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 стягнуто борг за кредитним договором в сумі в розмірі 46 114,44 грн. та третейський збір в розмірі 95,00 коп. (м. Київ, третейський суддя Тропотяга Р.П.).

Звернувшись з вимогами про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року заявник виходила із того, що рішення третейського суду не відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди», а також що умова кредитного договора про третейське застереження є такою, що суперечить положенням п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди», зокрема про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» та ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Ці випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» та ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Ці випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Законом України "Про третейські суди" та ст. 389-5 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього

Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Заявником не доведено підстави для скасування рішення третейського суду.

Тому у задоволенні заяви скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 березня 2015 року у справі № ІБ-879/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу (м. Київ, третейський суддя Тропотяга Р.П.) слід відмовити.

Керуючись Законом України "Про третейські суди"", ст.ст.17, 209, 210,389-4,389-5,389-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № ІБ-879/15 від 20 березня 2015 року відмовити повністю.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя