Номер провадження: 22-ц/785/5667/15
Головуючий у першій інстанції Котов В. Г.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 20 травня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця, за участю заінтересованої особи - Відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, по якій просили визнання дії державного виконавця ВДВС Южненського МУЮ в Одеській області неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчих документів стягувачеві по виконавчим листам № 2-537/2008 та № 519/177/14-ц від 22.12.2014 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявники посилались на те, що на виконанні у ВДВС Южненського МУЮ знаходились виконавчий лист № 2-537/2008 виданий 29.09.2008 року Южним міським судом Одеської області та виконавчий лист № 519/177/14-ц виданий 28.03.2014 року Южним міським судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 22.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Южненського МУЮ Блєру В.С. ухвалено постанову ВП № 42405469 та постанову ВП № 42849828 про повернення зазначених виконавчих документів стягувану на підставі того, що згідно відповідей реєструючих установ майно, на яке можливе звернення стягнення за боржником не зареєстроване. Стягувачі самостійно звернулись до Южненського міського БТІ та отримали довідку, відповідно до якої боржнику належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Крім того, скаржники просять поновити їм строк звернення до суду з зазначеною скаргою, мотивуючи це тим, що копію оскаржуємих постанов вони отримали 26.12.2014 року, про що зроблена відмітка в журналі реєстрації у відділі ДВС Южненського міського управління юстиції.

Заявник ОСОБА_2 скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 до суду не з*явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник ВДВС Южненського МУЮ в Одеській області заперечував проти задоволення скарги, мотивуючи це тим, що оскаржувані постанови винесені на законних підставах.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 20.05.2015 року скарга задоволена, визнані неправомірними дії державного виконавця ВДВС Южненського МУЮ Одеської області по винесенню постанов про повернення виконавчих документів від 22.12.2014 року ВП № 42405469 та ВП № 42849828; скасовані постанови державного виконавця Южненського МУЮ Одеської області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2014 року ВП № 42405469 та від 22.12.2014 року ВП № 42849828.

25.05.2015 року ВДВС Южненського МУЮ в Одеській області подали апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просять ухвалу районного суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця, посилаючись на неповне з'ясування районним судом обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановленні наступні фактичні обставини справи стосовно пропущеного строку звернення до суду зі скаргою.

Копії оскаржуємих постанов скаржники отримали 26.12.2014 року, про що свідчить відмітка в журналі реєстрації у відділі ДВС Южненського міського управління юстиції.

З 26.12.2014 року по 05.01.2015 року ОСОБА_2, відповідно довідки - протоколу ВКК від 12.01.2014 року, проходила амбулаторне лікування з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легенів в стадії загострення ЛН І - II ст.

Відповідно довідки відділу кадрів від 14.01.2015 року ОСОБА_2 перебувала у відпустці з 06.01.15 року по 09.01.2015 рік і змушена була за сімейними обставинам виїхати до м. Львову за донькою. Так, ОСОБА_3 знаходилась у м. Львів з 27.12.2014 року по 09.01.2015 рік в зв'язку з відсутністю квитків не могла повернутися до м. Южне раніше.

Приймаючи до уваги дані обставини, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що фактично тільки з 09.01.2015 року заявники мали можливість оскаржити постанови про повернення виконавчих документів стягувачам від 22.12.2014 року.

Крім того, 16.01.2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 було подано до Южного міського суду Одеської області адміністративний позов до ВДВС Южненського МУЮ про визнання дій протиправними та скасування постанови та 19.01.2015 року ухвалою Южного міського суду Одеської області у відкритті провадження було відмовлено, яка була отримана заявниками 26.02.2015 року, про що зроблена відмітка в журналі про отримання поштової кореспонденції Южненського поштового відділення.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно з ст. 385 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Враховуючи вищевикладені обставини, районний суд прийшов до правильного висновку, що скаржниками пропущено строк на оскарження постанов з поважних причин, тому його необхідно було поновити.

Судом встановленні наступні фактичні обставини справи стосовно заявлених вимог.

На виконанні у ВДВС Южненського МУЮ знаходились виконавчий лист № 2-537/2008, виданий 29.09.2008 року Южним міським судом Одеської області та виконавчий лист № 519/177/14-ц, виданий 28.03.2014 року Южним міським судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь скаржників.

22.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Южненського МУЮ прийняті постанова ВП № 42405469 та постанова ВП № 42849828 про повернення зазначених виконавчих документів стягувану на підставі того, що згідно відповідей реєструючих установ майно, на яке можливе звернення стягнення за боржником не зареєстроване.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 28-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуємих постанов, державний виконавець під час примусового виконання рішень відповідно до закону користується інформацією з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва та обтяження таких прав. Державний виконавець під час примусового виконання рішень відповідно до закону здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва та обтяження таких прав і за його результатом формує інформаційну довідку з Державного реєстру прав, яка залишається у виконавчому провадженні державного виконавця.

Районним судом було встановлено, що державний виконавець в супереч вищенаведеним нормам права не здійснив заходів, які передбаченні Законом України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо встановлення відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, адже суду не надано належних доказів отримання державним виконавцем інформації щодо наявності або відсутності у боржника вказаних речових прав, а зазначена в якості доказу та додана до матеріалів справи Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 77545857, яка сформована 21.11.2014 року о 14:10:45, прав власності на нерухоме майно не містить цієї інформації а вказує лише на наявність зареєстрованого обтяження на майно боржника.

Також, державним виконавцем не були прийняті до уваги письмові докази, надані заявником, про те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 5 лютого 2001 року боржнику належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Южненським міським бюро технічної інвентаризації ( а.с. 17-19).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що державним виконавцем не вчинено всіх заходів щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, тому постанови державного виконавця про повернення виконавчих документів від 22.12.2014 року ВП № 42405469 та ВП № 42849828 були винесені передчасно та підлягають скасуванню.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про задоволення скарга на дії державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області - відхилити.

Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

П.М. Черевко

І.А. Артеменко

16.09.2015 року м. Одеса