РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14459/15-ц

пр. № 2/759/6126/15

06 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в вересні 2015 року завила позов до ОСОБА_2, з яким просила визначити їй додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позов мотивовано тим, що позивач дізналась про те, що має право на спадкування уже після того, як закінчився встановлений законом строк, для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 30.09.2015р. до участі у справі залучено ОСОБА_3 в якості співвідповідача, та ОСОБА_4 на правах третьої особи, без самостійних вимог.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що ОСОБА_5, за життя, склала заповіт на її користь, про який вона дізналась від дочки померлої ОСОБА_2 уже після того, як збіг строк на подання заяви про прийняття спадщини, дізнатись про право на спадкування раніше не могла.

ОСОБА_2 вимоги позову визнала, і підтвердила, що саме вона повідомила позивача про наявність заповіту матері, даний заповіт нотаріусом було оголошено спадкоємцям після того, як закінчився строк на подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 від свого імені та на представлення інтересів ОСОБА_3, за довіреністю, заперечив проти позову і пояснив, що заявлені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, а тому законних підстав для задоволення позову не вбачав.

Представник Головного управління юстиції у м. Києві Міненко К.В. надіслав письмові пояснення до позову, за якими на розгляд справи поклався на розсуд суду.

Судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 81 років, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського МУЮ у Київскій області складено відповідний актовий запис №72.

До майна померлої в Дванадцятій київській державній нотаріальній канторі 29.01.2015 року заведена спадкова справа №121/15.

Зі спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини в установлений законом строк звернулись дочки померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 18, 19), ОСОБА_5, за життя, належало право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, право на вказану квартиру вона заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, склавши 01.12.2004 року заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. за реєстровим №9398 (а.с. 37).

Решта вказаної квартири, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане виконкомом Ленінградської районної ради згідно розпорядження від 30.08.1994 року №5255, належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, по 1/3 частці, кожному (а.с.49).

ОСОБА_1 12.08.2015р. подала до нотаріальної кантори заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно зазначене в заповіті.

Нотаріус цього ж дня, розглянув заяву і виніс постанову про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

З огляду на матеріали спадкової справи нотаріус дійшов вірного висновку про пропуск заявником строків на подання заяви про прийняття спадщини і постанова правильно заснована на приписах книги шостої ЦК України та законодавства про нотаріальну діяльність, а тому визнається судом обґрунтованою та законною.

Між тим, згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З приводу застосування даної норми Пленум ВС України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що необізнаність ОСОБА_1 про наявність заповіту ОСОБА_5 об'єктивно позбавляла її можливості звернення за спадщиною.

Так, відповідачами не заперечувалось, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які мають право на успадкування майна ОСОБА_5 по закону, перелік яких наведено в ст.ст. статтях 1261 - 1265 ЦК України.

Сам заповіт не містить даних про місце проживання (місце роботи ) ОСОБА_1, а тому нотаріус не міг повідомити останню про її права.

Доводи ОСОБА_4 про те, що позивачу було відомо про заповіт не знайшли свого підтвердження доказами.

При цьому, відповідачі в судовому засіданні визнали, що про зміст заповіту їм стало відомо під час його оголошення нотаріусом, вже після того, як строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився.

Наведе дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_1 могла заявити про своє право на спадкування лише після того, як дізналась про заповіт ОСОБА_5, а тому їй необхідно надати додатковий строк для реалізації такого права.

За обставин справи, строк в три місяці, на думку суду, є необхідним і достатнім.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці, з часу набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.