АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/9573/2015 головуючий у 1-й інстанції: Дубас В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Альтера Імпекс", про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ "Таскомбанк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 4 квітня 2014 року між ПАТ "Таскомбанк" та ТОВ "Альтера Імпекс" було укладено кредитний договір № НК 601, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію, розмір якої на дату підписання даного договору складав 80000000,00 грн., з яких доступний ліміт встановлений у сумі 55000000,00 грн., а позичальник у свою чергу зобов'язувався погасити кредит до 2 жовтня 2016 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 19 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань, 4 квітня 2014 року між ПАТ "Таскомбанк" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено три окремі договори поруки: № Т 11.03.2014 І 1602, № Т 11.03.2014 І 1604 та № Т 11.03.2014 І 1603 відповідно, за умовами яких останні зобов'язались солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов'язань ТОВ "Альтера Імпекс" за кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання щодо погашення основного боргу по кредиту та нарахованих відсотків позичальник не виконав. Письмові вимоги банку до позичальника та поручителів про погашення боргу залишились без задоволення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 5000 грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 20791152 грн. 11 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року позов ПАТ "Таскомбанк" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 20786152 грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 410 грн. 40 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що оскільки у забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Альтера Імпекс", між банком та поручителями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені різні договори поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, а в такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу окремо до кожного з поручителів на підставі відповідного договору поруки.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ПАТ "Таскомбанк" - Шубін О.Л. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 4 квітня 2014 року між ПАТ "Таскомбанк" та ТОВ "Альтера Імпекс" було укладено кредитний договір № НК 601, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію, розмір якої на дату підписання даного договору складав 80000000,00 грн., з яких доступний ліміт встановлений у сумі 55000000,00 грн., а позичальник у свою чергу зобов'язувався погасити кредит до 2 жовтня 2016 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 19 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Альтера Імпекс" за кредитним договором, 4 квітня 2014 року між ПАТ "Таскомбанк" та ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були укладені три окремі договори поруки: № Т 11.03.2014 І 1602, № Т 11.03.2014 І 1604 та № Т 11.03.2014 І 1603 відповідно.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів поруки поручителі зобов'язуються відповідати перед кредитором, на засадах солідарних боржників, за виконання в повному обсязі боржником зобов'язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі кредитного договору № НК 601 від 4 квітня 2014 року, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього.

При цьому, ОСОБА_1 відповідно до умов пп. 1.2, 2.1 договору поруки № Т 11.03.2014 І 1602 від 4 квітня 2014 року відповідає перед кредитором як солідарний боржник в обсязі не більше 5000 грн., а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно п. 1.2 договорів поруки № Т 11.03.2014 І 1604 та № Т 11.03.2014 І 1603 від 4 квітня 2014 року відповідно, відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Як убачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором станом на 31 липня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20791152 грн. 11 коп., яка складається: 19554544 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом; 723637 грн. 63 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 512969 грн. 90 коп. - пеня.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник і поручителі належним чином не виконали зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, а тому ця заборгованість підлягаю стягненню з відповідачів солідарно.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За результатами розгляду справи суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (частина перша статті 628 ЦК України).

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-1348цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Ураховуючи викладене, оскільки предметом спору в даній справі є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники, умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, то висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення солідарно з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь "Таскомбанк" у сумі 20786152 грн. 11 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3410 грн. 40 коп. слід змінити. Сума заборгованості, встановлена судом першої інстанцій, підлягає стягненню окремо з поручителя ОСОБА_2, а також окремо з поручителя ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі всебічної, повної, об'єктивної і безпосередньої оцінки досліджених у справі доказів.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" у сумі 20786152 грн. 11 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3410 грн. 40 коп. змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 20786152 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 20786152 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" витрати по сплаті судового збору по 1705 грн. 20 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: