Справа № 128/3319/15-ц
13 листопада 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,
ПрАТ «СК «АХА «Страхування» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06.06.2012 року між ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА «Страхування» укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 3612684/05АВ від 06.06.2012 року. Згідно договору було застраховано автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. 29.06.2012 року в м. Вінниця по вул. Лебединського, 15 відбулось зіткнення автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, із застрахованим автомобілем. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_3 ОСОБА_4 дорожнього руху України. Відповідно до звіту Українського центру після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» № 12/1711 про визначення матеріального збитку вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, в результаті його пошкодження у вищевказаній ДТП, склала 50 852,26 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування становить: 32 843,97 грн. страхова сума згідно договору страхування; 13 300,00 грн. залишкова вартість пошкодженого автомобіля з Інтернет аукціону; 206,96 грн. 10 % норматив знецінення згідно договору страхування; 656,88 грн. франшиза безумовна. Позивач на виконання умов договору страхування перерахував на рахунки, визначені власником застрахованого автомобіля, страхове відшкодування в розмірі 18 680,13 грн. Так як цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ» д.н. НОМЕР_2 застрахована у СТзДВ «Гарантія», 27.06.2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до СТзДВ «Гарантія» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу. Листом № 2508 від 10.09.2013 року СТзДВ «Гарантія» повідомила, що нею вже 6уло виплачено страхувальнику ПрАТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 28 738,65 грн. Таким чином, страхувальник ПрАТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_1 отримала подвійне страхове відшкодування, що являється порушенням умов договору страхування. ПрАТ «СК «АХА Страхування» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про повернення суми сплаченого страхового відшкодування, проте остання в добровільному порядку відмовляється повертати виплачене страхове відшкодування. За наведених підстав позивач просить позов задовольнити.
В судове засідання сторони не зявились.
Представник позивача попередньо надіслав суду відповідну заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання (15.09.2015 року, 19.10.2015 року та 13.11.2015 року) не зявлялася з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України у Вінницькій області, наданої на запит суду, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.01.2014 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На зазначену адресу судом було направлено відповідачу пакет документів по справі та судові повістки про виклик до суду, які відповідно до поштових повідомлень та конвертів, що повернулись на адресу суду, були повернуті з відмітками «отримано особисто».
З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку та позицію представника позивача, які викладені в позовній заяві та надісланій на адресу суду письмовій заяві про розгляд справи у відсутність представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що дійсно 29.06.2012 року в м. Вінниця по вул. Лебединського, 15 відбулось зіткнення автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, із застрахованим автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_3 ОСОБА_4 дорожнього руху України, що підтверджується постановою Замостянського районного суду Вінницької області та копією довідки № 9029276 про ДТП (а.с. 22-23).
На момент ДТП автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було застраховано, що підтверджується копією укладеного 06.06.2012 року, між ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА «Страхування», договору добровільного страхування автотранспорту № 3612684/05АВ від 06.06.2012 року (а.с. 11-16). У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, в тому числі, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п. 20.8 договору страхування при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п. 20.24 договору) за вирахуванням суми знеціненого транспортного засобу за період страхування (п. 11 та п. 24.2.14 договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку).
Розрахунок розміру страхового відшкодування становить: 32 843,97 грн. страхова сума згідно договору страхування; 13 300,00 грн. залишкова вартість пошкодженого автомобіля з Інтернет аукціону; 206,96 грн. 10 % норматив знецінення згідно договору страхування; 656,88 грн. франшиза безумовна (32 843,97 грн. 206,96 грн. 13 300 грн. 656,88 грн. = 18 680,13 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 13 копійок (а.с. 38).
Позивач на виконання умов договору страхування, на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 24-25, 40), перерахував на рахунки, визначені власником застрахованого автомобіля, страхове відшкодування в розмірі 18 680,13 грн. (а.с. 39, 41, 42).
Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в тому числі й якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону.
Так як цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 застрахована у СТзДВ «Гарантія», 27.06.2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до СТзДВ «Гарантія» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, що підтверджується копією листа № 3616/26/ЦВ/У від 27.06.2013 року (а.с. 43).
З копії листа № 2508 від 10.09.2013 року та долучених до нього копій документів (повідомлення про настання страхового випадку, страхового акта, платіжного доручення (а.с. 45-46, 47, 48) вбачається, що СТзДВ «Гарантія» повідомила, що нею вже 6уло виплачено страхувальнику ПрАТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 28 738,65 грн. (а.с. 44).
Таким чином, страхувальник ПрАТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_1 отримала подвійне страхове відшкодування, що являється порушенням умов договору страхування.
Згідно п. 20.23 договору страхування, якщо страхувальник одержав відшкодування збитків від особи, винної в заподіянні збитків, він зобов'язаний в 10-денний термін повернути страховику одержане страхове відшкодування, чи заявити про цей факт страховику для врахування при здійсненні відшкодування. Якщо збитки відшкодовані третіми особами частково і менші необхідного страхового відшкодування згідно з умовами договору, страхове відшкодування виплачується за вирахуванням сум, одержаних страхувальником від осіб, відповідальних за заподіяні збитки. Це також передбачено пунктом 4 ст. 26 Закону України «Про страхування», відповідно до якого підставою відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є отримання страхувальником відшкодування збитків від особи, винної у її заподіянні.
Частиною 12 пункту 17.2 договору страхування також передбачено, що страхувальник зобов'язаний повернути страховику виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частину), якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування згідно умов договору та правил страхування.
Крім того, відповідно до п. 21.4.5 договору страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник отримав повне відшкодування збитку від третіх осіб.
З копій листів № 1321-11/13 від 17.11.2013 року (а.с. 49, 50) та № 1466-12/13 від 17.12.2013 року (а.с. 51, 52) вбачається, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про повернення суми сплаченого страхового відшкодування у зв'язку з отриманням останнім подвійного страхового відшкодування.
Стаття 9 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхове відшкодування не може перевищувати прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Якщо майно застраховане у кількох страховиків і загальна страхова сума перевищує дійсну вартість майна, то страхове відшкодування, що виплачується усіма страховиками, не може перевищувати дійсної вартості майна. При цьому кожний страховик здійснює пропорційно розміру страхової суми за укладеним ним договором страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Частина 2 статті 1214 ЦК України передбачає, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.
Враховуючи вищенаведене, відповідач порушила норми законодавства України та умови договору страхування, безпідставно отримала страхове відшкодування, що перевищує ліміт завданої їй шкоди. Відповідач не повідомляла позивача про отримання коштів від СТзДВ «Гарантія» та кошти, що були сплачені позивачем на користь відповідача, останньою на виконання умов договору страхування позивачу не поверталися. Позивач не знав та не міг знати про отримання страхового відшкодування відповідачем від СТзДВ «Гарантія», а дізнався про це лише з листа № 2508 від 10.09.2013 року, після звернення з вимогою в порядку регресу до страховика, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винної особи у ДТП. За наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме платіжним дорученням № 184046 від 08.07.2015 року (а.с. 3).
Керуючись ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 9, 26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191, 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 680 (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 13 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська