Справа № 463/3384/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4399/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Львівського комунального підприємства «№503» та ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «№503» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку та зустрічний позов ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «№503» про захист прав споживача на укладення договорів про надання житлово - комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Львівське комунальне підприємство «№503» звернулося до суду з уточненим у подальшому позовом, просить стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за фактично надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку на АДРЕСА_1 в сумі 1526,64 грн., оскільки відповідачі відмовляються оплачувати послуги за утримання та обслуговування будинку, хоча позивач надає їм вказані послуги у повному обсязі, тому просить позов задовольнити.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Львівського комунального підприємства «№503» про захист прав споживача на укладення договорів про надання житлово - комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Посилався на те, що жодної пропозиції про укладення договорів щодо надання послуг по утриманню та обслуговуванню будинку не отримували, тому договірних відносин між сторонами не існує. Крім того, звертає увагу на те, що вказані послуги є незадовільної якості, оскільки самі здійснюють прибирання прибудинкової території, косіння трави, чистку дерев, а також проводили ремонт цокольного приміщення та відмостки будинку. В зв'язку з наведеним просить задовольнити вимоги за зустрічним позовом та відмовити у задоволенні первісного.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позовних вимог Львівського комунального підприємства «№503» відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржили Львівське комунальне підприємство «№503» в особі директора Рудик М.І. та ОСОБА_4

Львівське комунальне підприємство «№503» в особі директора Рудик М.І. в апеляційній скарзі покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи апелянта про те, що відсутність підписаного сторонами договору на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не може вважатися підставою для не оплати мешканцями квартири №1 на АДРЕСА_1 за надання апелянтом послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Вказує, що дана позиція висловлена в ухвалі колегії суддів у цивільних справах Верховного Суду України від 08.04.2009 року у справі №6-16645св07, відповідно до якої послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкові території зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі так і власники викуплених та приватизованих квартир незалежно від наявності укладеного договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Просить рішення суду в частині відмови у позовних вимогах Львівського комунального підприємства «№503» скасувати. ОСОБА_4 в апеляційній скарзі покликається на незаконність, необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що жодних договорів з ЛКП «503» ні вона, ні члени її сім'ї не укладали. Просить рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвали в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, а в решті рішення суду залишити без змін.

Позивач Львівське комунальне підприємство «№503» та відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_4, та заперечення доводів апеляційної скарги ЛКП «№503», перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ЛКП «№503» слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в квартирі № 1 на АДРЕСА_1. ОСОБА_2 являється власником вказаної квартири, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки (а.с.4).

Відповідно до договорів: про надання послуг з вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів (крім токсичних та особливо небезпечних) від 01.01.2011 року; про постачання електричної енергії № 90443 від 31.08.2011 року; про виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових інженерних мережах від 01.01.2012 року, про виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньобудинкових інженерних мережах на 2012 рік та угоди від 01.02.2013 року, Львівське комунальне підприємство «№ 503» надає мешканцям вищевказаного будинку послуги з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо- будинкових мережах, виконання робіт по ремонту та чищенню димарів, вентиляційних каналів і дахів будинків, вивезення побутових відходів (а.с.6-13).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Львівського комунального підприємства «№503», районний суд керувався: ч. 2 ст. 11 ЦК України, яка передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини; ст.19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, та виходив з того, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з відповідачами не укладався та останніми не підписувався, про що не заперечив представник позивача, а отже за відсутності факту наявності договірних відносин між сторонами, прийшов до висновку про необґрунтованість позову.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи із наступного.

Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово - комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору та оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, зазначені норми зобов'язують громадян дотримуватись законодавства у сфері житлово - комунальних послуг, в тому числі вносити плату за користування послугами, та укладати відповідні договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем даних послуг.

Дана позиція висловлена в ухвалі колегії суддів у цивільних справах Верховного Суду України від 08.04.2009 року у справі №6-16645св07, відповідно до якої послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкові території зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі так і власники викуплених та приватизованих квартир незалежно від наявності укладеного договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

У той же час, на думку колегії суддів, відсутність договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкових територій між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та організацією, яка визначена органом місцевого самоврядування для виконання цих робіт (у даному випадку ЛКП «№503») не є підставою для звільнення від оплати за фактично надані послуги, в силу вимог ст.11 ЦК України, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи ЛКП «№503» про належне надання послуг по утриманню будинку та прибудинкових територій, які ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримували, проживаючи у квартирі №1 на АДРЕСА_1, належним чином не спростовані.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, посилання суду першої інстанції на те, що між сторонами не укладено договору на надання послуг по утриманню даного будинку та прибудинкових територій та представник позивача не довів факту надання відповідачам таких послуг, що є підставою для відмови у позові, безпідставні.

У постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-170 цс12 зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо неналежного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання.

Аналогічна правова позиція є в постанові Верховного Суду України №6-6 цс 13 від 27 березня 2013 року. Зокрема вказано, що згідно зі ст. 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання.

Відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не доведено відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання перед ЛКП «№503», що потягнуло виникнення заборгованості за надання послуг із утримання будинку та прибудинкових територій, яка розрахована за період з 01.03.2013 року по 01.01.2015 року в сумі 1526 гривень 64 копійки (а.с.40).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Таких доказів не надано відповідачами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга Львівського комунального підприємства «№503» підлягає до задоволення, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «№503» скасуванню на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно в користь Львівського комунального підприємства «№503» заборгованості за утримання та обслуговування будинку по АДРЕСА_1 за період з 01.03.2013 року по 01.01.2015 року в сумі 1526 гривень 64 копійки.

Також, з відповідачів підлягають стягненню порівну в користь Львівського комунального підприємства «№503» судові витрати - 243 гривні 60 копійок за подання позову, 121 гривню 80 копійок за подачу апеляційної скарги.

Відхиляючи вимоги зустрічного позову, суд першої інстанції керувався ст. 60 ЦПК України та вважав, що доказів про порушення прав позивача суду не надано.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції доказів того, що ЛКП «№503» не надавало послуги чи неналежним чином надавало послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій, суду не надані акти - претензії, які би стверджували такі факти, не надано доказів заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок таких дій чи бездіяльності відповідача.

Не надано таких доказів і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм матеріального або процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом ОСОБА_4 не представлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «№503» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «№503» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно в користь Львівського комунального підприємства «№503» заборгованість за утримання та обслуговування будинку по АДРЕСА_1 за період з 01.03.2013 року по 01.01.2015 року в сумі 1526 гривень 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 порівну в користь Львівського комунального підприємства «№503» судові витрати - 243 гривні 60 копійок за подання позову, 121 гривню 80 копійок за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.