Справа №206/5939/15-ц
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

02.11.2015 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Головного управління державного казначейства Дніпропетровської області, Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної держаної адміністрації про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди та послуг адвоката, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2015 року представник позивачів звернувся до суду із позовною заявою до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Головного управління державного казначейства Дніпропетровської області, Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної держаної адміністрації про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди та послуг адвоката.

Вивчивши матеріали справи суд доходить до висновку про необхідність відмовити позивачам у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільно-правові відносини виникають, змінюються або припиняються на підставі юридичних фактів, тобто обставин, які мають юридичне значення і породжують певні правові наслідки. Юридичним фактом є конкретна життєва обставина, що тягне за собою юридичні наслідки.Відсутність юридичного факту як основи для висновку про можливість застосування норми (норм) права виключає її застосування.

Склад медичних цивільно-правових відносин характеризується внутрішнім устроєм і взаємозв'язком складових елементів - суб'єкт, об'єкт і зміст. Враховуючи положення нормативно-правових актів з питань охорони здоров'я, під правосуб'єктністю учасника медичних правовідносин слід розуміти передбачену нормами права здатність і можливість мати і користуватися суб'єктивними правами і нести юридичні обов'язки.

Суб'єктом медичних цивільно-правових відносин - пацієнтом - може вважатися особа за умови, що вона:

а) виявила бажання або дала згоду на надання їй медичних послуг лікувальною установою, що здійснює необхідні медичні послуги (за винятком деяких випадків); щодо особи, яка не досягла віку 14 років, а також особи, визнаної в установленому законом порядку недієздатною, медичне втручання здійснюється за згодою їх законних представників;

б) за медичними показаннями потребує отримання медичної допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі посилаються на ті обставини що ОСОБА_3 була госпіталізована до медичної установи без її на те згоди та медичних показань за рішенням лікаря-психіатра, що виключає можливість її ідентифікації як субєкта медичних цивільно-правових відносин.

Згідно ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Враховуючи, що позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що не надавав згоди на свою госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» цивільних правовідносин між нею та КЗ «ДКПЛ»ДОР» не виникало, так і відповідач не надавав позивачу, за його проханням або усвідомленою згодою, послуг щодо психіатричної допомоги, а також зважаючи, що відповідач при вчиненні оскаржуваних дій реалізовував функції медичної установи, взявши при цьому на себе зобов'язання виконувати завдання та відповідати за їх задовільне вирішення, а також прийнявши відповідні владні повноваження, крім того, саме дії КЗ «ДКПЛ» оскаржуються позивачем, з посиланнями на те, що дії відповідача були незаконними, недобросовісними, без досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами особи позивача, суд приходить до висновку, що спір між сторонами є публічно-правового характеру, а відповідач, в межах спірних правовідносин, належить до суб'єктів наділених владними повноваженнями в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України.

Таким чином, суддя доходить до висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 122, 208-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Головного управління державного казначейства Дніпропетровської області, Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної держаної адміністрації про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди та послуг адвоката відмовити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська Дніпропетровської області (вул. 20 років Перемоги, 51 м. Дніпропетровськ, 49127) повернути представнику позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 500грн., згідно квитанції №0.0.451459797 від 21.10.2015р.

Ухвала судді може бути оскаржена в порядку і строках встановлених ст. 294 ЦПК України.

Суддя О.П.Румянцев