У х в а л а

3 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення, у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, скасування постанов державного виконавця,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 3 червня 2015 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30 червня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за його касаційною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 31, 51, 52 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанову Вищого Господарського суду України від 27 червня 2012 року, ухвали судів першої інстанції від 7 березня 2014 року, 6 жовтня 2008 року 18 червня 2013 року та постанову адміністративного суду першої інстанції від 25 травня 2012 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявник порушує питання про поновлення строку подання зазначеної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме неотримання ним ухвали суду касаційної інстанції. Тому вважає, що причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення є поважними.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 30 червня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги у зв'язку з недоведеністю заявником факту неправомірності дій державного виконавця щодо не направлення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, у постанові Вищого господарського суду України від 27 червня 2012 року касаційний суд, скасовуючи судові рішення та ухвалюючи нове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця, дійшов висновку про те, що державним виконавцем передчасно накладено арешт на майно боржника, оскільки виконавчою службою не з'ясовано, чи отримав боржник постанову, в якій установлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 березня 2014 року, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 жовтня 2008 року, рішення Южного міського суду Одеської області від 18 червня 2013 року та постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2012 року не можуть слугувати прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки не є судовими рішеннями в розумінні пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, скасування постанов державного виконавця за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін