Провадження № 2/243/3415/2015
Справа № 243/6342/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

18 серпня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при секретарі - Хорхордіної О.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за участю третіх осіб: на стороні позивача - ОСОБА_2 та на стороні відповідача в інтересах неповнолітніх дітей органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням ,

в с т а н о в и в :

07 липня 2015 року ОСОБА_1 як власниця житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у місті Словянську по вулиці Мічуріна,24, звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, так як її брат ОСОБА_3 не проживає в будинку без поважних причин з 01.03.2012 року, а син та його сімя відповідачі ОСОБА_7 не проживають в будинку з 07 травня 2014 року, участі по сплаті комунальних послуг та утримання будинку вони не приймають, знятися з реєстраційного обліку у будинку не бажають, що є перешкодою для оформлення нею субсидії, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користування її будинком.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що житловий будинок № 24 по вулиці Мічуріна в місті Словянську належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 25.12.2008 року та право власності зареєстроване 08.01.2009 року в КП БТІ міста Словянська. У вказаному будинку зареєстрований її брат ОСОБА_3, який з 01.03.2012 року у будинку не проживає, де він знаходиться невідомо, виїхав жити в інше місто і не повідомив куди. Він і прописувався в її будинок, щоб оформити пенсію, а не жити в ньому. Її син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_5 і їхні неповнолітні діти в будинку не проживають з 07 травня 2014 року, бо коли почались в місті бойові дії, стріляли, стало небезпечно і вони з сімєю виїхали в Росію. Раніше вони жили у матері невістки, але там їх не прописували. Реєстрація відповідачів в її будинку порушує її право власності, так як вона не має можливості зняти їх з реєстраційного обліку, що їй необхідно для оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг з урахуванням всіх прописаних осіб у будинку. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй будинком № 24 по вулиці Мічуріна у місті Словянську.

Відповідачі у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які були належним чином повідомлені за останнім відомим місцем мешкання, в судове засідання не зявились, згідно складеного акту Комітетом мікрорайону «Славважмаш» від 11.08.2015 року, вручити судову повістку відповідачам за адресою: місто Словянськ, вулиця Мічуріна, 24, не вдалося у звязку з їх відсутністю і не проживанням за вказаною адресою.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Третя особа представник органу опіки та піклування Словянської міської ради ОСОБА_8, на імя якої видана довіреність, в судове засідання не зявилась, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримала позов і пояснила, що в житловому будинку, який належить у порядку спадкування її матері, позивачці у справі, фактично проживає позивач та вона з донькою, а її брат з сімєю у будинку лише прописані, а не проживають. Брат матері ОСОБА_3 в 2012 році отримав пенсію та виїхав в інше місто мешкання, забрав всі свої речі, він багато разів був судимий, не працював, сімї не мав, з ними не спілкувався тому де він знаходиться невідомо. ОСОБА_3 більше трьох років не живе у будинку без поважних причин і не претендує на це житло. Відповідачі ОСОБА_2 виїхали з міста , коли почалися бойові дії і не повертаються, залишились в Росії. Так як на теперішній час збільшилась оплата за комунальні послуги, особливо за опалення, то позивачка мала намір оформити субсидію, але із-за реєстрації в її будинку всіх відповідачів, виникли проблеми в підтвердженні сукупного доходу і таке інше, тому вона і звернулась до суду з вказаним позовом, проти задоволення якого вона не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, заслухавши показання свідків та дослідивши інші докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2008 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_9, померлого 24.05.2008 року, житловий будинок з господарськими та побутовими будовами і спорудами за № 24 , розташований у місті Словянську по вулиці Мічуріна. ( а.с. 4 )

Право власності позивача на вказаний житловий будинок зареєстроване 08.01.2009 року в КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянська, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ( а.с. 5 )

Як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаному житловому будинку на теперішній час значаться зареєстрованими: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована з 09.04.2002 року, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована з 13.01.2009 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований з 10.12.2011 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований з 21.03.2002 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована з 09.04. 2002 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована з 28.01.2012 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрований з 28.01.2012 року і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, зареєстрована з 28.01.2012 року. ( а.с. 8-12 )

Таким чином, сама позивачка ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_2 і ОСОБА_4 були зареєстровані у вказаному будинку в 2002 році, тобто ще за життя попереднього власника. Реєстрація інших членів сімї власника житлового будинку, в тому числі і відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 і неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була здійснена власницею будинку - позивачем ОСОБА_1, вже після набуття нею права власності у порядку спадкування на цей житловий будинок.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 статті 405 ЦК України необхідно встановити дві обовязкові умови: по-перше, відсутність члена сімї понад один рік, а по-друге, його відсутність без поважних причин.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 зазначила, що її брат відповідач ОСОБА_3 вибув з належного їй житлового будинку і не проживає в ньому без поважних причин з 01.03.2012 року, а її син та невістка: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхні неповнолітні діти ОСОБА_6 і ОСОБА_7, виїхали з міста 07.05.2014 року, коли в місті почалися бойові дії.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Факт відсутності відповідачів у житловому будинку № 24 по вулиці Мічуріна в місті Словянську : ОСОБА_3 з 01.03.2012 року і по теперішній час, ОСОБА_4 з 07.05.2014 року і по теперішній час, ОСОБА_5 з 07.05.2014 року і неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також з 07.05. 2014 року, підтверджується складеними 23.01.2015 року Актами про не проживання, підписаними головою квартального комітету та керівником квартального комітету мікрорайону «Славважмаш» міста Словянська. ( а.с. 13-17 )

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що проживає по сусідству з позивачкою у будинку № 26 по вулиці Мічуріна в місті Словянську, де в будинку № 24 проживає позивач та її донька ОСОБА_2 і онука ОСОБА_10. В будинку проживав брат позивачки ОСОБА_3, але він з 01.03.2012 року в будинку не проживає, речі його відсутні, бо він поїхав кудись жити в інше місто, де він знаходиться невідомо. Його з будинку ніхто не виганяв, він не проживає без поважних причин. Позивачка казала, що прописала брата у свій будинок лише ,щоб він міг оформити пенсію.

Син позивачки галицький ОСОБА_4 також проживав у будинку, потім одружився і став з сімю десь жити, але вона його і дружину ОСОБА_5 та їхніх дітей часто бачила в будинку, а в травні 2014 року , коли в місті почалися бойові дії, вони з дітьми виїхали і зараз вона їх не бачить.

Свідок ОСОБА_12 показала, що як сусідка позивачки ОСОБА_1, бо проживає в ІНФОРМАЦІЯ_12, що навпроти будинку позивачки, може сказати, що позивачка живе лише з донькою та онукою, а її син з сімє у будинку не живуть, чому і з якого часу вона не знає,бо це їхні сімейні справи. Брата позивачки ОСОБА_3 вона не бачить вже більше трьох років, де він знаходиться невідомо, в будинку він також не живе.

Згідно статті 47 Конституції України , кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За приписами частини 4 статті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Аналізуючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3, як член сімї власника житлового будинку № 24 по вулиці Мічуріна в місті Словянську, яким є позивач, не проживає у вказаному житловому будинку з 01.03.2012 року, тобто більше одного року, без поважних причин, а тому, його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхні неповнолітні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, також не проживають у належному позивачці будинку, як вона сама зазначила з 07.05. 2014 року, тобто більше року, проте причини їх відсутності у цьому житловому будинку понад один рік, є поважними.

Так, згідно інформації Служби безпеки України, яка є загально відомою, згідно з вимогами чинного законодавства України ( ст.ст.10,11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»), прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції (АТО ) в Донецькій, Луганські і Харківській областях. У проведенні АТО в установленому законом порядку задіяні сили ( особового складу, спеціалісти ) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби ) субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до законів України.

Отже, відсутність відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми у житловому будинку № 24 по вулиці Мічуріна в місті Словянську з 07.05.2014 року, тобто з часу коли проводиться антитерористична операція на території Донецької області, та їх вибуття з міста, як зазначає сама ж позивачка, з причин початку бойових дій, не може вважатися, як неповажна причинна їх відсутності у житловому приміщенні, а тому вимоги позивача про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням не підлягають задоволенню.

Більш за те, суд зазначає, що позивачем заявлені вимоги і про визнання втратившими право користування житловим приміщенням неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, права яких, у тому числі і право на житло, захищається законом і до повноліття,їх законними представниками є батьки, які вирішують спільно про місце проживання неповнолітніх дітей, тому вибуття неповнолітніх дітей відповідачів ОСОБА_7 07.05.2014 року разом із своїми батьками з житлового будинку і їхня відсутність у цьому житловому приміщенні, навіть і протягом року, не може бути підставою для позбавлення їх права користування цим житлом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4А , ОСОБА_5, про визнання їх та їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_7, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 24 по вулиці Мічуріна у місті Словянську, не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 391, 405 ЦК України,

ст. ст.72, 160,161 ЖК України,

керуючись ст. ст. 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за участю третіх осіб: на стороні позивача - ОСОБА_2 та на стороні відповідача в інтересах неповнолітніх дітей органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням ,задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Мічуріна, будинок № 24.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_15, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_17, про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Мічуріна, будинок № 24.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: