Ухвала

іменем україни

12 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Дьоміної О.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним деяких умов договору, розірвання договору споживчого кредиту, повернення надлишково сплачених коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір № 600002286 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, зі змінами і доповненнями від 04 жовтня 2012 року. Позивач вважає, що банком порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» щодо невключення у договір несправедливих умов про зміни у витратах і платі за обслуговування кредиту. Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнень просила визнати виконаними її зобов'язання перед банком за вищевказаним кредитним договором та стягнути з відповідача надлишково сплачені кошти в рахунок виконання зобов'язань за цим договором у розмірі 3 248 грн 94 коп.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року позов задоволено. Визнано такими, що виконані станом на 25 лютого 2013 року зобов'язання ОСОБА_4 перед ПАТ «Альфа-Банк» щодо повернення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за договором № 600002286 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента та договором про внесення змін і доповнень до договору № 600002286 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента від 21 серпня 2008 року. Стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 3 248 грн 94 коп. та витрати на проведення судово-економічної експертизи - 1 800 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують.

Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи із його безпідставності та недоведеності, оскільки наданий позивачем висновки експерта не відповідають умовам спірних договорів, не ґрунтуються на даних про рух коштів по карт-рахунку боржника та не спростовують суми наявної заборгованості.

Також, апеляційний суд правильно вказав, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, поклавши в основу свого рішення лише зазначений висновок експертизи, відхиливши при цьому доводи відповідача, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, відповідно до якої суд повинен сприяти повному і всебічному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, спростовуються матеріалами справи, були предметом дослідження апеляційного суду та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.К. КоротунО.О.Дьоміна