Справа № 369/3726/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5760/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 48 12.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Дмитрієвої Л.Д.,

та секретаря Роговської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 30 червня 2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Вказує, що сімейне життя у них не склалося, через втрату взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть, а їхній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на її особистому утриманні та вихованні, участі в якому відповідач не бере, через що просила суд розірвати шлюб між сторонами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстрований 30 червня 2007 року, розірвано та стягнуто з відповідача в дохід держави судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно розірвав шлюб між сторонами, оскільки не врахував інтересів сім'ї та інтересів їхньої дитини, а також не з'ясував фактичних взаємин подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки подальше життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а наданий судом строк на примирення сторін не дав позитивних результатів, то у такому випадку позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2007 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (а. с. 3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а. с. 4), який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а. с. 20).

У квітні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання цього шлюбу (а. с. 1-2).

З матеріалів справи також вбачається, що судом першої інстанції було надано сторонам строк у два місяці для примирення подружжя (а. с. 28). Проте позивачка і надалі наполягає на розірванні шлюбу, оскільки від позову не відмовлялася та підтвердила свої вимоги під час судового засідання (а. с. 35-36).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України)

За змістом ст.111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, врахував наявність у сторін неповнолітньої дитини та відсутність спору щодо його місця проживання, у зв'язку із чим, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Доводи апелянта про можливість збереження сім'ї колегія суддів не бере до уваги, оскільки сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, не проживають разом, протягом строку, наданого сторонам для примирення, подружнє життя не налагодилось, через що подальше збереження цього шлюбу неможливе.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: