Справа № 304/1208/15-ц
Провадження № 2/304/463/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Амаровича В. П.,

при секретарі - Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 21 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №, згідно якого останній було надано кредит в сумі 23998,00 грн. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено Договір Факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21 березня 2013 року, внаслідок чого до останнього перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вищевказаним договором. Оскільки зобовязання по кредитному договору відповідачкою не виконані, зокрема нею не виконується Графік платежів, порушується порядок та строки сплати комісії та відсотків, у неї станом на 21 серпня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 28877,10 грн., з яких: 19881,36 грн. залишок заборгованості за кредитом, 2293,98 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 6701,76 грн. несплачена комісія за користування кредитом, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання також не зявилися, однак останній подав заяву, у якій просить справу розглянути без участі відповідачки, проти задоволення позову заперечує та просиить у задоволенні такого відмовити, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності у нього права вимоги по відношенню до відповідача по справі. Наявний в матеріалах договір факторингу та додані до такого реєстри боржників не підтверджують перехід вимоги по боргу відповідача, оскільки відповідач в жодному переліку боржників (ні по Акті №1, ні по Акті №2) не числиться. Наявну в справі роздруківку з прізвищем боржника вважає неналежним доказом, оскільки така не підписана та не завірена жодним чином, відсутні будь-які відомості, звідки така роздрукована та відомості про достовірність викладених в ній даних. Так, договором купівлі-продажу кредитного портфеля передбачено, що на підтвердження факту передачі кредитного портфеля в момент укладення цього договору продавець зобовязується передати покупцю кредитні документи. Договором передбачається, що передача кредитного портфеля (з усіма кредитними документами) покупцю підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів сторонами. Умовами договору визначено, що продавець зобовязується передати покупцю усі кредитні документи та підписати акт приймання-передачі кредитного портфеля. Крім зазначеного, діюче законодавство також встановлює обовязковість наявності доказів прав нового кредитора у зобовязанні та вимоги до оформлення первинних документів, що підтверджують їх передачу від первісного кредитора до нового кредитора. Первісний кредитор повинен передати новому документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем до матеріалів справи не надано належним та допустимих доказів прав нового кредитора у зобовязанні з відповідними договорами, що унеможливлює задоволення позовних вимог. Також відсутні докази стосовно повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобовязанні відсутні, та ст. 517 ЦК України дає право боржнику не виконувати свого обовязку перед новим кредитором, що в свою чергу виключає можливість задоволення позовної заяви на користь позивача. Крім цього, оскільки обєктом кредитного договору було надання кредиту в готівковій формі, суду необхідно зясовувати наявність доказів належного виконання первісним кредитором умов кредитного договору в частині видачі кредиту готівковими коштами відповідачеві, оскільки відповідач такі кошти не отримував. Крім цього, необхідно зясувати питання про наявність належних та допустимих доказів наявності у фактора прав на придбання права відступної вимоги до фізичної особи несубєкта господарювання.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №, згідно якого банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 23998 грн. 00 коп., зі сплатою процентів у розмірі 9,99% річних, строком на 36 місяців з 21 березня 2013 року по 21 березня 2016 року (а. с. 7 13).

Відповідно до п. 3.2 глави 3 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) видає з операційної каси готівку національної валюти за такими видатковими касовими документами: за грошовим чеком - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також фізичним особам - підприємцям; за заявою на видачу готівки - фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків та фізичним і юридичним особам переказ без відкриття рахунку (з представленням юридичною особою довіреності на уповноважену особу), за операціями з клієнтами (видача кредиту, відшкодування сумнівних банкнот, які за результатами дослідження визнані справжніми, інше); за документом на отримання переказу готівкою в національній валюті, установленим відповідною платіжною системою, - фізичним і юридичним особам (з представленням юридичною особою довіреності на уповноважену особу); за видатковим касовим ордером працівникам банку (філії, відділення) за внутрішньобанківськими операціями.

Разом з цим, у порушення вищевказаних вимог, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження належного виконання ним умов кредитного договору в частині видачі відповідачці кредиту готівковими коштами.

Також встановлено, що 22 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно якого публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги, що належить публічному акціонерному товариству «ОТП Банк», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а. с. 15 18).

Перелік боржників, права вимоги до яких передаються за вищевказаним договором факторингу, наведений в акті приймання-передачі №1 Реєстру боржників від 22 грудня 2014 року до Договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року та акті приймання-передачі №2 Реєстру боржників від 22 грудня 2014 року до Договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року (а. с. 19 20, 21 22).

Однак, ані в акті № 1, ані в акті № 2 про перехід права вимоги до боржника ОСОБА_1 не зазначається.

Що стосується наявного у матеріалах справи Додатку № 1 до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, у якому зазначено прізвище відповідачки, то суд його, як належний доказ переходу права грошової вимоги до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до уваги не приймає, оскільки такий в порушення умов договору факторингу не підписаний сторонами (а. с. 14).

Твердження представника відповідачки про те, що відсутність доказів стосовно повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобовязанні в силу ст. 517 ЦК України дає право боржнику не виконувати свого обовязку перед новим кредитором, не заслуговують на увагу, так як згідно п. 6.2.4 договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 509, 510, 524, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4