У Х В А Л А

про призначення додаткової судово-психіатричної (посмертної) експертизи

09 листопада 2015 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі : головуючого судді Пустовіт З.П.

при секретарі: Гоноболіній О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача за участю третьої особи, в якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 23 листопада 2010 року за реєстровим №2500. В обґрунтування позову посилався на те, що його батько, ОСОБА_6, який помер 17 серпня 2012 року, на час складання оскаржуваного заповіту страждав рядом вікових та хронічних хвороб, що підтверджується відповідними медичними документами. Крім цього, на час складання заповіту у батька розвився віковий склероз і почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, загальмованості, періодичне дезорієнтування в часі, він став погано розмовляти та не впізнавати людей. Таким чином, на його думку, батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час посвідчення заповіту, що є підставою для визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 28 квітня 2015 року по справі була призначена судово-психіатрична (посмертна) експертиза, проведення якої доручено експертам Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

30 липня 2015 року до суду надійшов висновок посмертної судово-психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_6 №352 від 03.06.2015 року, в якому комісія дійшла висновку, що винести остаточне експертне рішення на період, що цікавить суд, тобто складання заповіту- 23.11.2010 року, не представляється можливим через відсутність динамічного спостереження за місцем проживання і опису психічного стану підекспертного.

У теперішньому судовому засіданні позивач та його представник заявили клопотання про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки експертна комісія так і не надала остаточної відповіді на всі поставлені запитання, а саме: «Чи вплинули вказані комісією захворювання на здатність ОСОБА_6 в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 23.11.2010 року?», що відповідно до абз.2 ст.6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 08.10.2001 року №397, дає підстави вважати її неповною та недостатньої якості. Крім цього, в експертному висновку взагалі відсутня відповідь на перше питання, а саме «Чи страждав ОСОБА_6 на будь-які психічні захворювання на момент складання заповіту станом на 23.11.2010 року, чи міг він в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту?».

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти призначення додаткової експертизи, оскільки позивач затягує час, бо така експертиза проводилася і по іншій цивільній справі.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за необхідне призначити додаткову експертизу відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України, оскільки первинна експертиза є неповною, бо суд не отримав відповідей на поставлені питання. На переконання суду, усунути ці недоліки за допомогою заслуховування експерта (експертів) не є можливим, тому по справі слід призначити додаткову судово-психіатричну (посмертну) експертизу.

Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.168, ч.1 ст.150, п.5.ст.202 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити по цивільній справі додаткову судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи страждав ОСОБА_6, який помер 17.08.2012 року, на будь-які психічні захворювання на момент складання заповіту станом на 23 листопада 2010 року, чи міг він в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту?

2. Чи могли інші захворювання, зазначені у висновку первинної судово-психіатричної експертизи №352 від 03.06.2015 року, вплинути на здатність ОСОБА_6 в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 23 листопада 2010 року?

Проведення експертизи доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України (вул.. Фрунзе, 103, м.Київ, 04080), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок і відмову від його виконання.

Надати для проведення експертизи : матеріали цивільної справи №310/10229/14-ц, медичні документи відносно ОСОБА_6

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1, розяснити йому положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На період проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 5 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7