Справа № 212/8341/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

секретаря судового засідання Деменко А.С.,

за участі:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної у місті ОСОБА_5 ради, треті особи ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Жовтень», про розподіл спільного майна подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування за Законом,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири як на майно придбане під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати право власності на 1/4 частки квартири за кожним в порядку спадкування за Законом після смерті ОСОБА_7

В обґрунтування позову зазначили, що 27 грудня 2014 року помер ОСОБА_7 чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 квартири АДРЕСА_1. Вищезазначена квартира знаходиться в ЖБК «Жовтень». Померлий ОСОБА_7 був членом ЖБК «Жовтень» з 20 лютого 1985 року. Пайовий внесок за дану квартиру в розмірі 4145 рублів 52 копійки був сплачений ОСОБА_7 в повному обсязі. Дана квартира є спільною сумісною власністю, оскільки позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 1978 року, виплачувала пайовий внесок за квартиру. В шестимісячний термін після смерті ОСОБА_7 позивачі ОСОБА_2, що також діяла в інтересах від імені ОСОБА_3, подали заяви про прийняття спадщини до Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори. Позивач ОСОБА_1 відмовилася у встановленому законом порядку від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь дітей. Проте, 30 липня 2015 року державний нотаріус ОСОБА_8 відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за Законом на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру, в звязку з чим позивачі були вимушені звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє від свого імені та за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити у повному обсязі, також зазначили, що в резолютивній частині позовної заяви помилково вказано частки, на які позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати право власності, а саме 1/2, тоді як в описовій частині позову вірно вказано 1/4 частки.

В судове засідання не зявився представник відповідача ОСОБА_4 районної у місті ОСОБА_5 ради, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, який просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Представники третіх осіб Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, ЖБК «Жовтень» в судове засідання не зявилися, в наданих суду письмових заявах просили розглянути справу за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження позивач ОСОБА_1 являлась дружиною ОСОБА_7 (а.с. 14), позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються відповідно дочкою та сином ОСОБА_7 (а.с. 16, 19).

27 грудня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: кооперативну квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат та має загальну площу 47,0 кв.м., зокрема житлову площу 32,4 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта (а.с. 60-61), та її вартість згідно до звіту про оцінку майна складає 148200 грн. (а.с. 62-63).

Позивачі ОСОБА_1, як дружина, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом всіх його прав та обовязків.

Позивач ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 за довіреністю, звернулася у встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 до Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті померлого, а позивач ОСОБА_1 звернулася до тієї ж самої нотаріальної контори для оформлення відмови від спадщини на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На підставі заяви ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу за № 360/2015 до майна померлого 27 грудня 2014 року спадкодавця ОСОБА_7, що підтверджується копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 59).

30 липня 2015 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_7, в звязку з відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру (а.с 9-10).

Як вбачається з копій паспортів позивачів, у спірній квартирі вони зареєстровані: ОСОБА_1 з 12 березня 1985 року, ОСОБА_2 з 03 листопада 1995 року, ОСОБА_3 з 06 липня 1999 року (а.с. 13, 15 зворотній бік, 18 зворотній бік).

Факт того, що спірна кооперативна квартира дійсно фактично належала спадкодавцю ОСОБА_7, який за життя не здійснив формальну державну реєстрацію набутого ним права власності на зазначену квартиру, доводиться такими доказами.

20 лютого 1985 року ОСОБА_7 у складі сім`ї: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, син ОСОБА_3, на підставі ордеру № 225, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 районної у місті ОСОБА_5 ради, отримав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, що належить ЖБК «Жовтень» (а.с. 11).

Як встановлено у судовому засіданні з пояснень позивачів, спадкодавцем було сплачено паєнакопичення за спірну квартиру у розмірі 4145,52 рублів в повному обсязі в 1991 року, що також підтверджується довідкою ЖБК «Жовтень» (а.с. 8), отже він юридично набув право власності на спірну квартиру.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення,

надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

ОСОБА_7 в 1991 році повністю виплатив пайовий внесок за двокімнатну кооперативну квартиру, що підтверджується вище згадуваною довідкою ЖБК «Жовтень» та поясненнями позивачів в судовому засіданні, отже на підставі ст. 15 Закону України «Про власність» ОСОБА_7 набув право власності на спірну кооперативну квартиру.

В той же час, враховуючи те, що оформлення права власності на спірну квартиру є правочином, що у відповідності до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації і є вчиненим з моменту його оформлення в Криворізькому БТІ або Реєстраційній службі, так сталося, що ОСОБА_7, повністю сплативши ЖБК свій пайовий внесок, і фактично набувши право власності на двокімнатну кооперативну квартиру, формально не встиг зареєструвати набуте ним право власності на нерухоме майно і оформити свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено і підтверджено право позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємців на отримання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частину двокімнатної кооперативної квартири, пайовий внесок на яку був повністю сплачений спадкодавцем ОСОБА_7

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, як спільного сумісного майна подружжя, та позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/4 частину квартири за кожним у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної у місті ОСОБА_5 ради, треті особи ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Жовтень», про розподіл спільного майна подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування за Законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20 листопада 2015 року.

Суддя: О. В. Колочко