АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Тамакулова В.О.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку № 232, розташованої на території Індустріального району м. Дніпропетровська в садовому товаристві «Золотий пармен», загальною площею 0,0611 га, в порядку спадкування за законом після померлої 24.04.2000 року ОСОБА_4.

В обґрунтування позивач посилався на те, що його матері ОСОБА_4, померлій 24.04.2000 року, належала земельна ділянка , яка знаходиться в садовому товаристві «Золотий пармен». У видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку позивачу було відмовлено, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державного акту.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення, відповідно до п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_4, яка померла 24 квітня 2000 року. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 травня 2014 року, виданого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованому в реєстрі за № 3-346 спадкоємцем ОСОБА_4, померлої 24.04.2000 року, є її син ОСОБА_3.

Спадкове майно, на яке позивачу було видано свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири № 58, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Набережна перемоги, будинок № 98.

Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2013 року було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 232, що розташована на території Індустріального району м. Дніпропетровська, у садовому товаристві «Золотий пармен» після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Як роз»яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ).

Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю , наданого Управлінням Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області серії ДП Д № 016742 , датований 11 листопада 1998 року , він був складений на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22 жовтня 1998 року № 2067 у двох примірниках , з яких перший видано ОСОБА_4 ( ар. сп. 99).

З відповіді від 11 червня 2015 року на запит суду Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську повідомляє , що в наслідок пожежі , яка відбулася у відділі Державної реєстрації ДРФ « Центр ДКЗ» у 2008 році , було знищено книги реєстрації державних актів на землю , а тому немає можливості надати інформацію про видачу вищезазначеного державного акту ( ар. сп. 98), але надається копія зазначеного акту.

Виходячи з наведеного вважати правильними доводи відмови в задоволенні позовних вимог про не надання доказів звернення позивача до Управління Дерземагенства у м. Дніпропетровську або Дніпропетровської міської ради з приводу отримання Державного акту на право приватної власності на землю на ім.»я ОСОБА_4, вважати обґрунтованими не можна.

Оскільки позивач позбавлений можливості захистити свої не визнані права іншим способом , колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги , а рішення суду першої інстанції скасувати.

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку № 232, яка розташована на території Індустріального району м. Дніпропетровська в садовому товаристві «Золотий пармен», загальною площею 0,0611 га, в порядку спадкування за законом після померлої 24 квітня 2000 року ОСОБА_4.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

-ОСОБА_6