Справа № 541/2753/15-ц
Провадження №2/541/1257/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

при секретарі Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора ,

Встановив

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_4, яка була її матірю, відкрилася спадщина на земельну ділянку, право власності на яку було підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку. Вона є спадкоємцем по заповіту, інших спадкоємців не має. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, їй було відмовлено в звязку з невідповідністю кадастрового номеру земельної ділянки, зазначеного в державному акті з кадастровим номером у Державному земельному реєстрі, тому позивач з метою захисту своїх прав змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.33).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, заперечень проти заявленого позову не має, позов визнає ( а. с. 32 ).

Третя особа Державний нотаріус Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника ( а. с. 30 ).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 1. ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.

За приписами частини 1 статті 193 ЗК державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначається, що до Державного земельного кадастру включаються відомості про кадастровий номер, межі та площі земельних ділянок.

Згідно з ч.1, 2 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер; кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини 1 статті 21 цього Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення відновлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 3К України на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

За приписами частини 1 статті 20 вказаного Закону відомості Державного земельного кадастру є офіційними, з урахуванням чого відомості щодо кадастрового номеру та площі земельної ділянки у правовстановлюючих документах на неї повинні відповідати відомостям Державного земельного кадастру.

Пункт «а» частини 3 статті 152 ЗК України передбачає захист прав громадян на земельні ділянки шляхом визнання прав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_4 у своїй власності мала земельну ділянку площею 3,7200 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ПЛ № 107293, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_3 райдержадміністрації №178 від 16.08.2004 року, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району ( а с.8).

10 червня 2014 року спадкодавець ОСОБА_4 померла в с. Гасенки Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 18), внаслідок чого відкрилася спадщина.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем, що підтверджується повідомленням нотаріуса, копією заповіту на її імя (а.с.19,30,31). Позивач ОСОБА_1 змінила прізвище із «Омельченко» на «Сазонова» після укладення шлюбу 20.09.1974 року (а.с. 21).

У строк встановлений законом, після смерті спадкодавця, позивач звернулася до органів нотаріату із заявою про наміри прийняти спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у після померлої на земельну ділянку їй відмовлено, в звязку із помилкою кадастрового номеру земельної ділянки в державному акті та у Державному земельному кадастрі (а.с.15).

Як слідує з повідомлення головного спеціаліста Управління Держземагенства України в Миргородському районі Полтавської області та згідно даних Державного земельного кадастру за ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0032, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,72 га на території ОСОБА_2 сільської ради ( а.с. 17).

Оскільки позивач є спадкоємцем на земельну ділянку померлої особи, вчинив дії по прийняттю спадщини, то він набув право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268, 1217, 328, 392 ЦК України, ст.ст.158, 193, 202 ЗК України, ст.ст. 10, 11 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,7200 га у межах згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107293, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_3 райдержадміністрації №178 від 16.08.2004 року, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №89 у Миргородському районному відділі земельних ресурсів Полтавської області 15 вересня 2004 року, кадастровий номер :00:009:0032 на імя ОСОБА_4, яка померла 10 червня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5