Справа №442/6793/15-ц
Провадження №2/442/2354/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, мотивуючи позов тим, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. 13.11.1997 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Нагуєвицької сільської ОСОБА_3 Львівської області. За спільні кошти ними було побудовано нежитлове приміщення загальною площею 75.5 кв.м., що знаходиться за адресою с. Унятичі вул. Шевченка, 2/1 Дрогобицького району Львівської області. В даний час відповідач заперечує її право власності на вказане приміщення, а оскільки без згоди відповідача вона не може до кінця оформити свої права та не може вільно розпоряджатися своїм майном, змушена звернутися до суду за захистом своїх права та інтересів.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовній вимоги підтримують та просять її задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Щодо позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 197 ЦУПК України судовий розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України). Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч. 2 ст. 5 Господарського кодексу України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно договору купівлі - продажу від 23.05.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької Державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі № 1-985 є власником земельної ділянки, яка розташована в с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області.

30.09.2015 року ФОП ОСОБА_4 було виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою с. Унятичі вул.. Шевченка, 2/1 Дрогобицього району Львівської області

Згідно листа № 257 від 04.11.2014 року виданого Унятицькою сільською Радою Дрогобицького району Львівської області вбачається, що Унятицька сільська ОСОБА_3 не заперечує громадянці ОСОБА_1 у виготовленні свідоцтва про право власності на нежитлову споруду для ведення підприємницької діяльності за адресою с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, котрі, однак, не повинні суперечити закону та не порушувати прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном. Підставою відповідного звернення до суду може слугувати посилання позивача на належне йому право користуватись і розпоряджатись майном, а також факти , що підтверджують дії відповідача у створені позивачеві перешкод, щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Факт чинення перешкод, відповідачем ОСОБА_2І позивачу у оформленні права власності на нежитлове приміщення встановлений матеріалами справи , відповідач не спростував вимоги наведені у позовній заяві, а навпаки їх визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Таким чином будівництво нежитлового приміщення загальною площею 75.5 кв.м., що знаходиться за адресою с. Унятичі вул. Шевченка, 2/1 Дрогобицького району Львівської області.проведено без порушень будівельних норм і правил. Ця забудова відповідає санітарним, протипожежним та будівельним нормам забудови, не порушує прав іншних осіб, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на дане будівництво.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 73, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 11,16, 317, 319, 391, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНД НОМЕР_1) право власності на нежитлове приміщення загальною площею 75.5 кв.м., що знаходиться за адресою с. Унятичі вул. Шевченка, 2/1 Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуюча суддя : __________________