Провадження № 2/161/3985/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до будинкової книжки у даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3

Зазначає, відповідач у квартирі не проживає, обов'язків по його утриманню не виконує.

Просить суд, визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що 11 червня 2013 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 укладеного договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 став власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 4).

Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3 продав свою частину квартири ОСОБА_2, перестав бути членом його родини, добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з квартири.

Оскільки припинення права власності особи на житло припиняє право на користування житлом, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська