Справа № 2/489/2664/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач вказує на те, що 16 листопада 2014 року помер його син ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. 1/3 частка зазначеної квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 27 березня 1997 року. 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року. Він є спадкоємцем померлого сина за законом першої черги та звернувся до нотаріальної квартири з метою вирішити питання оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено, оскільки на момент смерті спадкодавця була відсутня державна реєстрація права власності на 1/6 частку квартири.

Посилаючись на викладене, просив суд задовольнити позов, визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 1997 року згідно з розпорядженням № 4132 від 11 лютого 1997 року було видане свідоцтво про право власності про право спільної сумісної власності на імя ОСОБА_2 Іди Михайлівни, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2007 року визначено, що ідеальні частки ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/3 частці за кожним з співвласників.

Після смерті дружини позивача - ОСОБА_4, яка померла 3 травня 2006 року, Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 16 липня 2009 року на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 вересня 2009 року право власності ОСОБА_1 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 зареєстроване ММБТІ 14 вересня 2009 року за реєстровим номером 17934 в книзі 104.

Крім того, 16 липня 2009 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 на імя сина позивача і померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_3.

Дане свідоцтво про право на спадщину було нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 5-1315, проте, як вбачається з матеріалів справи, не було здійснено його державну реєстрацію в установленому законом порядку.

16 листопада 2014 року помер ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 батько померлого є спадкоємцем свого сина за законом першої черги.

3 липня 2015 року Другою Миколаївської державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 353/2015 до майна померлого ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини - 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів даної спадкової справи, постановою від 30 серпня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на 1/6 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, яка входить до складу спадкового майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 85 ЦК України.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи конкретні обставини справи, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого в ст. 8 Конституції України, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст. 3 ЦК України, ст. 1 ЦПК Ураїни, якими встановлені загальні засади цивільного законодавства і завдання цивільного судочинства, суд вважає, що відповідно до вищевикладених положень законодавчих актів є підстави для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем ОСОБА_1.

За такого суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_2 такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 не є спадкоємцем померлого, а відтак не є і належним відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3, який помер 16 листопада 2014 року.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська