Справа № 136/1340/15-ц Провадження № 22-ц/772/3285/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В., Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ФГ «Скала» - ОСОБА_4, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Скала» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ФГ «Скала» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.06.2012 року між ФГ «Скала» та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу магазину з житловою квартирою, загальною площею 391,0 кв.м., житловою площею 55,6 кв.м., на плані позначений літерою «А», що розташовані по вул.. Миру №99а в смт. Турбів, Липовецького р-ну, Вінницької області. Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу від 14.06.2012 року, продаж майна було здійснено за ціною 15 000,00 грн. ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «ВООБТІ» 23.05.2012 року, загальна вартість майна складала 816 779,00 грн. Зі сторони продавця - ФГ «Скала», оскаржуваний договір підписав голова господарства - ОСОБА_7, який є батьком відповідача. Укладаючи оскаржуваний договір, на невигідних для себе умовах, ОСОБА_7 діяв на користь свого сина та всупереч інтересам, предмету та меті ФГ «Скала». Так, згідно п.2.1 Статуту ФГ «Скала» (в редакції, що діяла на момент укладення договору), господарство створене з метою виробництва сільськогосподарської продукції та отримання прибутку, а не для відчуження власного майна по заниженій вартості у збиток для господарства. Магазин з житловою квартирою свого часу був збудований господарством. На його створення ФГ «Скала» витратило значні грошові кошти та інші матеріальні ресурси, сума яких в десятки раз перевищує вартість його продажу відповідачу. Пояснюючи свій вчинок іншим членам господарства, ОСОБА_7 зазначав, на необхідність укладення оскаржуваного договору та відчуження нерухомого майна по заниженій вартості на користь відповідача ОСОБА_5, так як була загроза обтяження цього майна в інтересах третіх осіб, можливістю подальшого примусового продажу та втрати його господарством, а також іншими тяжкими для ФГ "Скала" обставинами, а саме потребою в обігових коштах. За відсутності яких ОСОБА_7 не укладав би оскаржуваного договору на завідомо невигідних для господарства умовах.

Крім того, ОСОБА_7 домовився зі своїм сином ОСОБА_5, що останній тимчасово поселиться у квартирі на певний час, а коли ризики для ФГ «Скала» щодо цього майна зникнуть, відповідач поверне магазин із житловою квартирою назад господарству - продасть по тій же вартості.

Проте продавати та повертати магазин із житловою квартирою назад у власність ФГ «Скала» по тій же ціні відповідач відмовляється. Тобто, представник позивача ОСОБА_7 увійшовши в змову із відповідачем, уклав оскаржуваний договір під впливом тяжких для позивача обставин та на завідомо невигідних для нього умовах, всупереч меті створення позивача, принципів розумності та справедливості, внаслідок чого із власності ФГ «Скала» по заниженій вартості було виведено вищевказане нерухоме майно, чим завдано шкоди правам та інтересам ФГ «Скала», як власника цього майна, що у відповідності до ст..232 ЦК України - є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просила рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволені позову та стягнути судові витрати.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що оспорюваний договір укладений із порушенням принципу розумності за наявності зловмисної домовленості представників сторін, а тому на підставі ст..232 ЦК України визнав договір купівлі-продажу 14.06.2012 року недійсним.

Однак такий висновок суду першої інстанції є неправильним.

Судом встановлено, що 14.06.2012 року між Фермерським господарством «Скала», в особі голови ФГ Дзюби ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу магазину з житловою квартирою, загальною площею 391,0 кв.м. житловою площею 55,6 кв.м., на плані позначений літерою «А», що розташовані в смт. Турбові, Липовецького району, Вінницької області по вул.. Миру, 99а, посвідчений приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу 14.06.2012 року, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 14.06.2012 року за №5054086 (а.с.13-15).

Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу від 14.06.2012 року продаж майна було здійснено за ціною 15 000,00 грн., згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП "ВООБТІ" 23.05.2012 р. за №34235711, загальна вартість майна складала 816 779,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що факт існування зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною підтверджується представником позивача ОСОБА_7 та не заперечується відповідачем ОСОБА_5, яке призвело до укладання оскаржуваного договору під впливом тяжких для позивача обставин та на завідомо невигідних для нього умовах, всупереч меті створення позивача, принципів розумності та справедливості, внаслідок чого із власності ФГ «Скала» по заниженій вартості було виведено вищевказане нерухоме майно, чим завдано шкоди правам та інтересам ФГ «Скала».

ОСОБА_6 ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

У п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із статуту, головою, керівником ФГ «Скала» є ОСОБА_7 (а.с.6-12).

ОСОБА_6 ст.4 ЗУ «Про фермерське господарство» (станом на день укладення договору), голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об'єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України;

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод (ч. 4 ст.20 ЗУ «Про фермерське господарство» (станом на день укладення договору).

Представництво регламентовано главою 17 ЦК України, відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Статут є установчим документом товариства у якому, поряд з іншими даними, вказуються органи управління юридичної особи та їх компетенція (ст.ст. 87, 88 ЦК України).

Отже, статут товариства є актом юридичної особи, на підставі якого виникає представництво.

Статутом позивача та законодавством не передбачено обмежень на укладення договорів (п.7 договору).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для визнання Договору недійсним як такого, що вчинений внаслідок зловмисної домовленості голови фермерського господарства - ОСОБА_7 з відповідачем ОСОБА_5, відсутні, оскільки зловмисна домовленість полягає в умисних діях представника, тобто він усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для довірителя наслідків та бажає, або свідомо допускає, їх настання.

Укладений договір купівлі продажу сторонами прочитаний, зміст його зрозумілий та відповідає їхній волі.

Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що була загроза обтяження майна ФГ «Скала» з подальшим примусовим продажем, а також, що існувала втрата господарства та потребувало ФГ «Скала» в обігових коштах.

ОСОБА_6 ст. 632 ЦК України, - ціна в договорі встановлюються за домовленістю сторін.

Відповідно до п.2.1 Договору купівлі-продажу від 14.06.2012 року (на далі - Договір) продаж будівлі було здійснено за ціною в 15 000 грн. Вказана ціна визначена спільно з продавцями, а саме головою ФГ «Скала» ОСОБА_7, що підтверджується його підписом під договором, скріпленим печаткою ФГ та його дружиною ОСОБА_9, яка надала нотаріально засвідчену згоду, що підтверджується п.5.5 Договору, а також з покупцем ОСОБА_5, що підтверджується його підписом під договором та роз'яснено ст.ст. 60,65,74 СК України.

Крім того, сторони договору підтверджують дійсність саме такої договірної ціни, оскільки в договорі передбачено наступні умови: п. 5.1. Договору, Вимога законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається, сторонам нотаріусом роз'яснено.

П. 5.2. Договору, ми, представник Продавця і Покупець, однаково розуміючи значення і умови цього правочину та його правові наслідки, підтверджуємо дійсність намірів при його укладенні, а також цей договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину і не є правочином зловмисним.

П. 5.12. Договору, зі змістом cт.ст. 182, 210, 334, 377, 383, 655-661, 673,

678-681ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 60,65,74 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульих дітей» та правовими наслідками укриття розміру дійсної продажної ціни відчужуваного майна сторони ознайомлені.

ОСОБА_6 ст. 655, 691 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ст. ст.202, 203 ЦК України правочин вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Таким чином, сторони Договору досягли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі - продажу нерухомості, в тому числі і стосовно ціни.

Посилання позивача на ч. 1 ст. 233 ЦК України, що правочин вчинений під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому наявні підстави для визнаня його судом недійсним, є безпідставними та спростовуються п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у якій роз'яснено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин, однак суду таких доказів не було надано. Крім того, членами ФГ «Скала» є ОСОБА_7, який є голова господарства, його дружина ОСОБА_9, та дочка ОСОБА_10, котрі свідомо йшли на укладення такого правочину.

Обґрунтування позовної вимоги про те, що коли ризики для підприємства пройдуть, відповідач поверне магазин з житловою квартирою господарству продасть по тій же вартості, спростовуються тим, що в договорі купівлі продажу про таке не відображено.

Доводи апеляційної скарги в частині застосування строків позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки п. 11 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без

поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з

цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено

стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім

випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для

цього.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові, оскільки не доведено зловмисної домовленості на укладення оспорюваного договору.

Крім того, судом першої інстанції не залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Договір купівлі - продажу укладений між ФГ «Скала» в особі голови ОСОБА_7 та ОСОБА_5, який перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_2, тобто суд першої інстанції в порушення вимог ст..35 ЦПК України не залучив в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 до участі в справі, оскільки зазначене рішення впливає на її права та обов'язки.

Також, як вбачається із статуту ФГ «Скала» членами господарства крім відповідача ОСОБА_5, та апелянта ОСОБА_2 є дружина ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_10, а тому вони також мали бути залученні судом до участі в справі.

ОСОБА_6 ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин судовий збір сплачений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в розмірі 535,92 грн. (а.с.49) слід стягнути на її користь з ФГ «Скала».

ОСОБА_6 ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.88, 307, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволені позову Фермерського господарства «Скала» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Скала» на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 535,92 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис ОСОБА_11

Судді: підписи ОСОБА_12

ОСОБА_13

З оригіналом вірно: ОСОБА_11