Провадження № 2/344/4159/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Ковалюк І.П.

секретаря Перун І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що упродовж останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюбні стосунки фактично припинені, з 2014 року почили жити окремо, шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, дітей залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне не змінювати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі, не заперечує, щодо залишення дітей на проживання з позивачкою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 07.08.1999 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис № 902 від 07.08.1999 року. В шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. Щодо поділу майна спору у сторін немає.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати, неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 залишити на проживання з матірю.

На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 213 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 07.08.1999 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис № 902 від 07.08.1999 року.

Неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати на дошлюбне.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П. Ковалюк