АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.11.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Дубик Ю.Г.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ПАТ «Мостобуд»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Мостобуд»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час

затримки по день фактичного розрахунку

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме : стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь ОСОБА_1 35 327,80 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Мостобуд» просить це рішення скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 26202,80 грн., оскільки, належна сума до виплати становить 13 440 грн., посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працювала у відповідача маляром-штукатуром, була звільнена з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України з 10.09.2014 р., який є останнім днем роботи. Факт її звільнення з роботи підтверджується записом у трудовій книжці.

Обґрунтовуючи позов позивачка посилалася на те, що на день звільнення відповідач заборгував їй заробітну плату, розмір якої станом на 1.07.2015 р. становить 9 535,00 грн., що підтверджується довідкою (а.с.18).

Тому, просила стягнути з відповідача цю суму, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2014 р. (день звільнення) по 28.05.2015 р. по день оформлення позовної заяви до суду (оскільки, розрахунок фактично проведений не був), всього за 260 днів у розмірі 26 202,80 грн.

Постановлюючи рішення суд виходи в того, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки, всупереч вимог трудового законодавства з нею не було проведено повного розрахунку при звільненні, також у відповідача була заборгованість по заробітній платі перед позивачкою, а тому, дійшов висновку про задоволення позову.

Проте, із такими висновками суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку прн звільненні В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті і 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що висновки суду в частині стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі в сумі 9535,00 грн. є вірними, оскільки, відповідач дійсно має заборгованість перед позивачкою, розмір якої підтверджується наданою суду довідкою.

Що стосується вимог позивачки в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що відповідно до вимог вказаних статтей КЗпП України, позивачка має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Проте, що стосується розміру цієї суми то судова колегія вважає, що з визначеною судом сумою до стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку погодитися не можна , оскільки, її визначено невірно.

Так, період, затримки розрахунку при звільнені, за який просить стягнути кошти позивачка становить - 260 днів, тобто, з 10.09.2014 р. по 28.05.2015 р.

Згідно постанови КМ України від 8.02.1995 р. №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана відповідна виплата (абз.3 п.2).

Згідно довідки відповідача середньоденний заробіток позивачки за два останні повні місяці роботи (червень, липень 2014 року) складає 69,76 грн. (а.с.55).

Таким чином, розмір виплати середнього заробітку позивачці за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період - 260 днів (з 10.09.2014 р. по 28.05.2015 р.) становить 18 137,60 грн. (260*69,76 грн.). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача - 27 672,60 грн.

Тому, судова колегія вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні не можна визнати законним і обґрунтованим, тому, воно підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення.

Що стосується суми судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави, то цю суму, відповідно, належить зменшити з 353,27 грн. до 276,72 грн., а рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргупредставника ПАТ «Мостобуд» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2015 р. в частині суми стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку - скасувати і постановити в цій частині нове рішення. Викласти резолютивну частину рішення в такій редакції : стягнути з ПАТ "Мостобуд" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі 9 535 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 18 137,60 грн., а всього : 27 672,60 грн.

В частині стягнутої суми судового собору з ПАТ "Мостобуд" на користь держави змінити, зменшити цю суму з 353,27 грн. до 276,72 грн.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :