Справа № 361/1988/15-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/5843/15 Доповідач у 2 інстанції Дмитрієва Л. Д.
Категорія 30 09.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

09.11. 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Мельника Я.С.,Матвієнко Ю.О.

Секретаря : Роговської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайсуду від 08.09.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдану злочином моральну шкоду в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн. та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь завдану злочином моральну шкоду в сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн..

Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що у серпні 2008 року вона звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про виділ у натурі 1/2 частки будинку, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. В ході судового розгляду було проведено судову будівельно- технічну експертизу і згідно її висновку було запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року її позов було задоволено та проведено розподіл спірного будинку відповідно до другого варіанту експертизи.

Позивач отримала виконавчий лист та подала його до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції. Після цього, нею, спільно з чоловіком, згідно рішення суду та на підставі рішення виконавчого комітету Руднянської сільської ради № 64 від 16 листопада 2009 року про надання дозволу на переобладнання житлового будинку, було проведено перепланування будинку та здійснено капітальний ремонт виділеної судом в натурі частини будинку, а саме: замінено стелю, виконано підвісну стелю, замінена підлога, покладений утеплювач підлоги, залита цементна стяжка та покрито лінолеумом, встановлені пластикові вікна, замість старих дерев'яних, встановлено нові дверні блоки та двері, влаштовано перегородку у веранді, замуровано дверний пройом в кімнаті 1-1, крім того було добудовано частину веранди, внаслідок чого збільшились її розміри. Також по всій виділеній їй частині була прокладена нова електомережа та переобладнана система газопостачання, для чого було розроблено проекти та заключено відповідні договори на надання послуг. Крім того, в коридорі було стаціонарно вмонтовано шафу-купе довжиною близько 3 метрів. Всього виконано будівельних робіт на загальну суму більше 90 000 грн.. Зазначені обставини підтверджуються, технічним паспортом та квитанціями на придбання будівельних матеріалів.

Актом державного виконавця від 22 листопада 2010 року було встановлено, що рішення суду виконано, будинок переобладнано згідно рішення суду, тому постановою від 09 грудня 2010 року було закінчено виконавче провадження у зв'язку з його виконанням.

Таким чином станом на 22 листопада 2010 року спірний будинок на законній підставі був переобладнаний на двоквартирний, а також в частині позивача зроблено капітальний ремонт.

В середині квітня 2010 року ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 біля станції метро «Лісова», що по вул. Кіото, 2 в м. Києві, у невстановленої досудовим слідством особи за грошові кошти в сумі 500 грн. придбали виписки з історії хвороби № 2110/09 та 0495/10 Київської міської клінічної лікарні «Київський міський центр серця» про перебування ОСОБА_3 з 28 грудня 2009 року по 05 квітня 2010 року на стаціонарному лікуванні в зазначеному закладі, завідомо знаючи, що вказані офіційні документи є підробленими, а викладена в них інформація не відповідає дійсності.

05 травня 2010 року відповідачі подали до Броварського міськрайонного суду Київської області заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 29 грудня 2009 року, пославшись як на об'єктивну підставу, що унеможливила оскарження рішення в передбачений законом термін, на тривале перебування ОСОБА_3 у лікувальному закладі, та долучивши підроблені документи, до даної заяви. Зазначені обставини у повному обсязі підтверджуються вироком Броварського міськрайонного суду від 03 липня 2012 року, який набрав законної сили 18 липня 2012 року.

09 листопада 2010 року Апеляційний суд Київської області взяв до уваги виписки з історії хвороби № 2110/09 та 0495/10 Київської міської клінічної лікарні «Київський міський центр серця», які вище зазначеним вироком суду визнані підробленими, і таким чином визнав поважними причини пропущення ОСОБА_3 строку на подання апеляційної скарги та постановив ухвалу, якою поновив ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року.

В подальшому 14 грудня 2010 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення, яким задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасувавши рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року та ухвалив нове рішення, яким здійснив поділ будинку згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, і таким чином частина будинку в якій позивач провела ремонт опинилась у власності в ОСОБА_3, але виконати вказане рішення Апеляційного суду Київської області тривалий час не представлялось можливим з технічних причин, адже необхідно було залучати відповідних технічних спеціалістів для того, щоб знову переробляти проекти на газ та світло, а також систему опалення будинку.

Вже після подання даного позову і після першого засідання у даній справі, тобто 10 червня 2015 року представник позивача ОСОБА_6 звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та виявив, що ОСОБА_3 03 червня 2015 року написала заяву про закриття виконавчого провадження у зв'язку з тим, що рішення Апеляційного суду Київської області нею було виконано самостійно.

На наступний день позивач разом із своїм представником та своєю дочкою поїхали до спірного будинку, щоб перевірити, яким чином ОСОБА_3 виконала рішення суду і виявили, що вхідні двері до спірного будинку заблоковано, через вікно вона побачила, що двері та ще якісь речі лежать в її кімнаті.

Апелянт вважає, що в діях відповідача ОСОБА_3 містяться ознаки складу злочину, передбаченого частиною ст. 356 КК України, а саме самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, адже вона не мала права самовільно демонтувати дверні блоки позивача, блокувати вхідні двері, замуровувати вхідні проходи, пошкоджувати систему опалення, електоро- та газопостачання будинку та порядкувати у частині будинку, що належить позивачу.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3

На даний час у неї відсутня можливість оцінити розмір завданої їй матеріальної шкоди, адже двері до будинку заблоковані, дверні прорізи замуровані, тому позивач вимушена для того щоб не затягувати розгляд даної справи зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідачів завданої матеріальної шкоди.

Крім того, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 03 червня 2015 року було фактично пошкоджено системи опалення, електро- та газозабезпечення будинку, позивачу було завдано додаткової моральної шкоди, адже зазначені дії призвели до того, що її частину будинку стало неможливо експлуатувати.

Таким чином позивач вважає, що у результаті вчинення злочину відповідачами їй було завдано значну моральну шкоду, її розмір вона оцінює у 60 000 грн., так як ці кошти, хоч частково зможуть компенсувати завдані відповідачами позивачу моральні страждання.

Сім»я позивача весь цей час почувала і почувається жахливо, у них зовсім зникла довіра до людей. Вона просто навіть не очікувала такого безчесного вчинку від своєї рідної сестри, адже сподівалась на старість переїхати у батьківську частину будинку, яка перейшла їй по спадщині, тому всією родиною заощаджували кошти, які витратили на ремонт та переобладнання виділеної їм судом частини будинку, але у зв'язку із злочинними діями відповідачів, вони все це втратили.

Ці душевні страждання дуже серйозно позначились на стані здоров'я усієї родини. Чоловік позивача ОСОБА_7, внаслідок переживань та постійних стресів в лютому 2011 року тяжко захворів на онкологічне захворювання і в зв'язку з цим переніс дві складні операції, що підтверджується медичною довідкою від 11 березня 2011 року, виданою Київським обласним онкодиспансером, а в подальшому внаслідок загострення вказаної хвороби помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього.

На ґрунті зазначених вище душевних переживань у позивача трапився гіпертонічний криз. Окрім того, їй доводиться вже близько 3 років поспіль, оббивати пороги судів та інших правоохоронних органів, щоб добитись справедливості.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального та матеріального права, зокрема судом невірно встановлено фактичні обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що позивачем в судовому засіданні не доведено факту завдання відповідачами моральної шкоди, зокрема не встановлено причинно-наслідкових зв'язків між протиправними діями відповідачів та негативними наслідками, що настали для позивача та виразилися в душевних і емоційних стражданнях.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі 1/2 частки, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою було задоволено та поділено спірний житловий будинок відповідно до варіанту №2, запропонованого експертами в результаті проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.5-7).

Рішенням виконавчого комітету Руднянської сільської ради Броварського району Київської області №64 від 16 листопада 2009 року, було надано дозвіл на переобладнання спірного житлового будинку в АДРЕСА_1, співвласниками якого є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 (а.с.8).

Робочий проект газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 за замовленням позивача ОСОБА_2 було погоджено 16 жовтня 2006 року, договір про надання послуг з газопостачання до житлового будинку укладено 23 жовтня 2006 року між Броварською ФЕГГ та позивачем ОСОБА_2 (а.с.9, 10).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 16 червня 2008 року будівельна (балансова) вартість спірного житлового будинку становила 206011 грн., інвентаризаційна вартість 169970 грн. (а.с.11-15).

В судовому засіданні встановлено, що було проведено перепланування спірного будинку та здійснено капітальний ремонт виділеної судом позивачу в натурі частини будинку, по всій виділеній їй частині була прокладена нова електромережа та переобладнана система газопостачання, для чого було розроблено проекти та заключено відповідні договори на надання послуг, що підтверджується технічним паспортом та квитанціями на придбання будівельних матеріалів (а.с.16-28).

На рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року відповідач ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2010 року, відповідачу ОСОБА_3 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року (а.с.32).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2010 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2009 року скасовано, а спірний будинку було поділено між співвласниками згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с.33-35).

Судом першої інстанції встановлено, на підставі обставин, на які посилається ОСОБА_2 , що її сестра ОСОБА_3 почала переобладнення будинку згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 14.12.2010 року.

Вказаним переобладненням руйнується ремонт, який ОСОБА_2 виконала на підставі рішення Броварського міськрайонного суду від 29.12.2009 року про виділ у натурі 1/2 частки відповідно до варіанту другого висновку судово будівельно-технічної експертизи, яке в подальшому було скасовано.Тому ОСОБА_2 вважає, що такими діями ОСОБА_3 завдала їй моральну шкоду.

Однак, підстав своїх вимог щодо отримання моральної шкоди діями відповідачки за наявності її вини суду не надала, оскільки відповідачка діє відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 14.12.2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода,завдана фізичній або юоидичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою ,яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду від 07.09.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий:

Судді: