Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Парій О.В. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 310/3800/14-ц
17 листопада 2015 року Справа № 22ц-/778/6075/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі-Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів зокрема зазначаючи, що за договором кредиту № _14.14433 від 18 січня 2008 року відповідач одержав у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" гроші у сумі - 30 000 грн. на термін до 17.09.2009 року зі сплатою 30% річних. Про те, свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом не виконував. У зв'язку з цим на 28.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 32 446 грн. 63 коп., із яких: 6196 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом, 13302 грн. 05 коп. - несплачені проценти за користування кредитом, 11165 грн. 17 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1533 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). Відповідач ОСОБА_2 є поручителем боржника. Тому, заявник прохав стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2015 року заявлені вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі Банк покликав скасувати ухвалене рішення, зокрема стверджуючи на тому, що суд неправильно з'ясував обставини та неправильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши пояснення представника Банку, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи видно, що за кредитним договором № _14.14433 від 18 січня 2008 року відповідач одержав у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" гроші у сумі - 30 000 грн. на термін до 17.09.2009 року зі сплатою 30% річних (а.с.9).

За твердженням заявника, свої зобов'язання щодо умов Договору відповідач не виконував належним чином, у зв'язку з чим на на 28.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 32 446 грн. 63 коп., із яких: 6196 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом, 13302 грн. 05 коп. - несплачені проценти за користування кредитом, 11165 грн. 17 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1533 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

При укладенні кредитного договору позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати необхідні платежі встановлені умовами договору (п.2.2.3 Договору).

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК боржник зобов'язаний сплатити позивачу всі нараховані і несплачені суми за умовами кредитного договору.

Строк виконання зобов'язань за кредитним договором визначено до 17.09.2009 року.

Товариство має право вимоги дострокового виконання боргових зобов'язань (п.2.3.3).

За ст.626 ЦК сторони є вільними в укладені договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідач поручився перед Банком за виконання боржником свого обов'язку (а.с.15).

25 листопада 2010 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області ухвалив рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до відповідачів й стягнув на користь позивача заборгованість станом на 05.05.2009 року у сумі 22 478 грн. 87 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 17 111 грн. 94 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 3280 грн. 40 коп., пеню в сумі 330 грн. 31 коп., 250 грн. - штраф фіксована частина, 1036 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати. Рішення набуло законної сили (а.с.45,47).

При цьому, задовольняючи вимоги Банку, суд встановив, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на підставі п.2.3.3 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язання в повному обсязі.

Таким чином, з ухваленням 25 листопада 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області рішення про задоволення вимог кредитора, яким заборгованість по тілу кредиту та решти обов'язкових платежів було стягнуто в повному обсязі.

Згадане рішенні в повній мірі було виконане із закриттям виконавчого провадження у цьому зв'язку (а.с.52).

Із змісту ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, умов кредитного договору слід дійти висновку про те, що лише при наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняються правовідносини сторін кредитного договору, а боржник та поручитель не звільняються від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За змістом пунктів 2.1,3.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник та є солідарними боржниками.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

У справі позивач звернувся до суду 26.05.2014 року, що за межами строків згаданих судом.

Це означає, що зі збігом цього строку встановленого у ст.559 ЦК (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

В аспекті викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків у справі щодо покладання на поручителя зобов'язання за заявленими вимогами.

З огляду на викладене аргументи апеляційної скарги Банку щодо скасування рішення суду не є виправданими.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: