Справа № 454/535/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Кривіцькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Буг» в особі ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Сокальського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ї особи Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного майна,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить:

- встановити факт проживання однією сімєю без державної реєстрації шлюбу її та ОСОБА_6, 09.02.1956р.н. в період з 1995 року до дня смерті останнього до 2014 року;

- визнати обєктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_6 садовий будинок в садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району;

- припинити спільну сумісну власність на цей будинок;

- визнати за нею право приватної власності на 1/2 ідеальну частину вищевказаного будинку.

Свої вимоги мотивує наступним.

З 1995 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 Вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет, її діти називали останнього батьком, оскільки він виховував та утримував їх тощо.

З 2001 року вони з ОСОБА_6 проживали у квартирі в м.Червоноград, яка належить їй.

Шлюб вони не реєстрували, оскільки для них це не була одна з основних цінностей.

20.03.2001р. ОСОБА_6 розірвав шлюб з ОСОБА_7

03.06.1995р. ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку в садівничому кооперативі «Буг» в с.Бендюга Сокальського району.

Дану земельну ділянку вони вдвох обробляли та за спільні кошти побудували на ній садовий будинок.

З метою економії коштів даний будинок було зареєстровано на імя ОСОБА_6

Стверджує, що 1/2 частина спірного будинку належить їй, оскільки незважаючи на те, що право власності на нього зареєстровано лише за ОСОБА_6, оскільки він був збудований за час їх проживання однією сімєю та за спільні кошти.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_8 позов підтримали.

Навели суду обставини, викладені в позові.

Додали, що даний будинок завершено будівництвом та зареєстровано в 2010 році.

Крім того, померлий ОСОБА_6 хоч і тимчасово проживав у Російській Федерації, але повернувся проживати до позивачки.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечила.

Ствердила, що позивачка з померлим проживали однією сімєю, разом будували будинок.

Надалі в судове засідання не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 сілької ради в судове засідання не прибув.

Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечив.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні позову не визнав.

Подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що викладені позивачкою обставини не відповідають дійсності з огляду на наступне.

ОСОБА_6 до 2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_6 з вересня 1997 року по червень 2004 року проживав у Російській Федерації разом з ОСОБА_7

В 2013 році ОСОБА_6 хворів і його лікуванням займалися його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_10

Земельна ділянка виділена покійному в 1989 році. В цей же час і проводилося будівництво спірного будинку, яке здійснювалося виключно за кошти ОСОБА_6 та завершено в 2000 році.

На прохання останнього, кошти на ремонт спірного будинку, лікування та проживання протягом 2012-2014 років надсилали його діти відповідачі по справі.

З огляду на зазначене, вважає, що спірний садовий будинок належить лише ОСОБА_6 та не може бути обєктом спільної сумісної власності.

Представник 3-ї особи Реєстраційної служби в судове засідання не прибув.

Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Згідно ст.256 ЦПК України, судом може бути встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працювали в Російській Федерації, однак проживали в різних кімнатах та в середині 90-х років припинили шлюбні відносини.

Позивачка та ОСОБА_6 проживали тривалий час разом як сімя, піклувалися один про одного, разом приїжджали до спірного садового будинку, будівництвом якого займалися також разом.

Зазначені обставини стверджуються наступним:

Наданими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.02.2001р., з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

Згідно даного рішення, ОСОБА_6 іще з 1994 року не підтримує подружніх стосунків з ОСОБА_7 та проживає з іншою жінкою.

Будинковою книгою та посвідченням, з яких вбачається, що, в квартирі АДРЕСА_1, належній позивачці на праві власності, зареєстровані та проживали однією сімєю позивачка ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_6

Заповітом від 13.09.2007р., згідно якого позивачка, на випадок смерті, заповіла вищезазначену квартиру власне ОСОБА_6, що стверджує наявність глибокої довіри між ними.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту проживання позивачки разом з ОСОБА_6 однією сімєю без шлюбу є підставною.

Однак, з огляду на те, що Сімей ний кодекс України набрав чинності лише 01.01.2004р., то початок періоду, протягом якого позивачка проживала разом з покійним ОСОБА_6 слід обчислювати саме з цієї дати, а не з 1995 року.

Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд виходить з презумпції рівності часток, а також з вимог ст.71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна.

Згідно державного акта і витягу, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку по вул.Сокальська,2 в Садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району Львівської області.

Із свідоцтва від 08.11.2010р. вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на будинок №2 по вул.Сокальська в Садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району Львівської області.

З технічного паспорта вбачається, що даний будинок завершено в 2010 році і він є двоповерховим з підвалом та мансардним поверхом та складається з: в підвалі - гаражу та підсобного приміщення; на першому поверсі двох коридорів, однієї житлової кімнати, кухні та туалету; на другому поверсі коридору, двох житлових кімнат, ванної кімнати, лоджії та балкону; на мансардному поверсі дві житлових кімнат.

Загальна площа будинку становить 157,1кв.м.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 помер 01.11.2014р.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, право власності на спірний садовий будинок набуто ОСОБА_6 в 2010 році, тобто в період його проживання однією сімєю з ОСОБА_1

Крім того, з довідок та відомостей встановлено, що дохід позивачки значно перевищував дохід ОСОБА_6, а тому, суд надає віри твердженням позивачки, що значна частина будматеріалів та робіт для будівництва спірного будинку придбано за її кошти.

Зазначена обставина стверджується також представленими суду товарними чеками та квитанціями.

Із зазначено вбачається, що позивачка брала участь в будівництві спірного садового будинку, який належить їй та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, а тому, вона, в силу презумпції рівності часток, має право на 1/2 його частину.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1, 09.07.1949р.н. та ОСОБА_6, 09.02.1956р.н., який помер 01.11.2014р., в період з 01.01.2004р. по 01.11.2014р.

Визнати садовий будинок №2 по вул.Сокальська в Садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району Львівської області загальною площею 157,1кв.м, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Припинити спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на садовий будинок №2 по вул.Сокальська в Садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району Львівської області, загальною площею 157,1кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частину садового будинку №2 по вул.Сокальська в Садівничому кооперативі «Буг» в с.Велике Сокальського району Львівської області загальною площею 157,1кв.м.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут