У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерський господарств «Еліта» на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта», третя особа - відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області, про стягнення невиплаченої орендної плати за землю,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта» (далі - ТОВ «АФГ «Еліта»), обґрунтовуючи його тим, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 17 серпня 2012 року Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області, є власником земельної ділянки площею 2,4627 га, розташованої на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дану земельну ділянку він отримав у спадок від тітки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя ОСОБА_3 18 серпня 2004 року був укладений договір оренди земельної ділянки з ТОВ АФГ «Еліта», відповідно до умов якого вона надала відповідачу в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку з терміном дії договору до 31 грудня 2010 року. 15 вересня 2008 року між сторонами була укладена додаткова угода, відповідно до умов якої змінився строк дії договору оренди і зазначено, що він укладений терміном на 5 років, починаючи з дати державної реєстрації додаткової угоди. Крім того, змінилася орендна плата за користування земельною ділянкою, (5 % від вартості земельної ділянки) та узгоджено надання безкоштовних послуг, зазначених у додатковій угоді. Орендар зобов'язався сплачувати орендну плату за бажанням орендодавця у грошовому еквіваленті або натуроплатою (не менше 600 кг пшениці, 700 кг кукурудзи, 100 кг соняшника). Позивач зазначав, що договір оренди земельної ділянки закінчився 19 серпня 2014 року, проте у порушення умов договору відповідачем до 1 квітня 2015 року не сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою за 2014 рік в сумі 2 500 грн. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь орендну плату у сумі 2 500 грн та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 226 грн.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «АФГ «Еліта» несплачену орендну плату за землю у розмірі 1 722 грн 91 коп. та пеню за прострочення сплати орендної плати у сумі 155 грн 76 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «АФГ «Еліта» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, вирішуючи спір, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України правильно виходили із того, що відповідач не виконував зобов'язання зі сплати оренди за користування земельною ділянкою та обґрунтовано стягнули з відповідача орендну плату за 2014 рік у розмірі 5 % від вартості земельної ділянки, як передбачено додатковою угодою від 15 вересня 2008 року, визначивши розмір заборгованості без застосування коефіцієнту 1,756 щодо якого сторони не дійшли згоди.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта», третя особа - відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області, про стягнення невиплаченої орендної плати за землю, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерський господарств «Еліта» на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова