У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, ухваленим у справі № 2-17246/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності позовні вимоги задоволено, визнано за позивачем право власності на квартиру № 44 загальною площею 133,5 кв.м на мансардному поверсі у будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення суду від 22 жовтня 2010 року залишено без змін.

У грудні 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року.

Заява мотивована тим, що 12 грудня 2014 року представнику ОСОБА_2 із довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна стало відомо про те, що відповідно до інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 квартири № 44 не існує; у вказаному будинку проінвентаризовано всього 43 житлові квартири; квартира № 35 в будинку АДРЕСА_1 розташована на 4 поверсі і займає два поверхи і мансардне приміщення, є цілісним об'єктом нерухомого майна та має лише один вхід до квартири на рівні 4 поверху; дозвільні документи і документи щодо присвоєння № 44 окремій квартирі по АДРЕСА_1 до Бюро технічної інвентаризації не надавалися; зміни в матеріалах технічної інвентаризації щодо розмірів квартири № 35 відсутні.

Вказував, що технічний паспорт на квартиру № 44 в будинку АДРЕСА_1 не виготовлявся підприємством, печатка якого проставлена на технічному паспорті, крім того, рішення суду від 22 жовтня 2010 року порушує його права як власника квартири № 35 у вказаному будинку, оскільки місцезнаходженням квартири № 44 позивач вбачає місцезнаходження двох верхніх рівнів квартири № 35, що слідує з рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року, ухваленого у справі про виселення заявника.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що під час розгляду справи судом не було досліджено всіх обставин справи, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року, ухвалене у справі № 2-17246/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року заяву ОСОБА_2, подану через представника задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року скасовано, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишено без змін.

11 вересня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, тобто після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 362 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2156/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> заяви про перегляд рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення цих обставин.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року, особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов'язки не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Апеляційний суд встановивши, що суд першої інстанції скасував рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами за заявою особи, яка не була залучена до участі у справі, допустив порушення порядку вирішення питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, вірно скасував рішення суду першої інстанції з направленням питання на новий розгляд.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, ухвала апеляційного суду постановлена із додержанням норм процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак