АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/435/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Сенюх М.З.
Провадження № 22-ц/789/1310/15 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого Загорського О.О.

суддів: Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

cекретар судового засідання - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

13.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом. Вимоги аргументовано тим, що дочка від спільного шлюбу проживає з нею, а відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки щодо утримання дитини, не бере участі в її вихованні, матеріальної допомоги не надає, хоча працює, отримує заробітну плату і може сплачувати аліменти.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 01.09.2015 року позов задоволено частково і вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.05.2015 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не врахував задовільний стан здоров'я відповідача і його середньомісячний дохід - 2879,34 грн. Зазначає, що судом не враховано, що згідно змісту ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" може бути утримано за виконавчими документами стягнення аліментів 50% із заробітної плати боржника до погашення заборгованості у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу і надала відповідні пояснення. Вказала, що відповідач є молодим, працездатним і отримує заробітню плату. Доказів про поганий стан здоров'я ОСОБА_3 не подано. Батьки відповідача на його утриманні не перебувають, оскільки отримують пенсію.

ОСОБА_3 заперечив у задоволенні апеляційної скарги. Вказав, що кожного місяця висилає кошти на утримання дитини. Долучив до матеріалів справи довідку про доходи і зазначив, що сума заробітної плати зменшилась і 1/2 частина від заробітної плати становитиме менше встановленого середнього заробітку.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача як батька, згідно ст.180 СК України, утримувати свою неповнолітню доньку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, але рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 28.04.2015 року шлюб розірвано (а.с.5, 46).

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

26.07.2015 року ОСОБА_3 подано заперечення, в якому просить позов задовольнити частково і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (а.с.38, 39).

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 129 від 13.07.2015 року та довідки про склад сім'ї Передмірської сільської ради Лановецького району № 395 від 13.07.2015 року малолітня ОСОБА_5, проживає в с.Передмірка Лановецького району Тернопільської області і забезпечена необхідним для її виховання та розвитку приладдям та одягом, є фізично здоровою (а.с.129, 130).

Згідно довідки Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області № 6977 від 03.07.2015 року, ОСОБА_3 працює в Пирятинському РВ УМВС України в Полтавській області на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку і нарахований середньомісячний дохід його становить 2879,34 грн. (а.с.31).

Твердження ОСОБА_3, що на його утриманні перебувають батьки оцінюється критично, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вказаного і спростовується наданою ним довідкою,- згідно якої його батько ОСОБА_6, 1959 р.н. одержує пенсію за вислугу років - 2212,71 грн., а мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 одержує пенсію по віку - 949 грн. (а.с.42,43).

Відповідно до вимог ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обгрунтовуючи підстави для стягнення аліментів в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, апелянт посилався на ЗУ "Про виконавче провадження" і вказав, що в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року роз'яснено, що відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи,- однак не навів і не обгрунтував підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 чистини всіх видів заробітної плати.

Позиція апелянта, що суд визначаючи розмір аліментів в частці 1/4 всіх видів заробітку, помилково не стягнув максимальний розмір аліментів згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження",- і із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів п'ятдесят відсотків, оцінюється критично, оскільки:

-питання стосовно обов'язку утримання дітей врегульовано Розділом 15 СК України;

-апелянт не навів і не обгрунтував підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 чистини всіх видів заробітної плати.

Згідно ст.7 ЗУ "Про державний бюджет" прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з 01.09.2015 року становить 1167 грн.

Враховуючи довідку № 6977 від 03.07.2015 року про працевлаштування і дохід відповідача,- 1/4 його заробітної плати - 719,84 грн., що становить близько 62% прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років станом на час прийняття рішення 01.09.2015 року і перевищує мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років - 30% вказаного прожиткового мінімуму- 350,10 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Твердження апелянта стосовно неправильного визначення і недостатності 1/4 частки всіх видів заробітку, яка підлягає стягненню згідно рішення суду від 01.09.2015 року оцінюються критично, оскільки апелянтом не подано доказів наявності заборгованості по сплаті аліментів, наявності підстав згідно ст.182 СК України, які б свідчили про необхідність призначення аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Згідно змісту ст. 185 СК України, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Враховуючи вказане, матеріали справи, представлені докази, відсутність доказів необхідності стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, колегія суддів приходить до переконання про правильність визначення судом першої інстанції аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський