_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5124/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, стверджуючи, що сімя між ними розпалась, поновити сімейні відносини не можливо. Позивач також заявив вимоги про визначення місця мешкання неповнолітніх дітей і просив суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3,ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з матірю ОСОБА_2; та про розподіл спільно придбаного майна - житлової квартири, яка складається з двох житлових кімнат і має загальну площу 50,1 кв.м., в тому числі - житловою 27,4 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова, 35 «б» кв. 5 та побутової техніки: LED телевізор Samsung, холодильник Атлант, компютер Samsung, який складається з монітора та системного блоку, набору меблів - стінка. Позивач просить суд визнати право власності за ОСОБА_2 на квартиру №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі; визнати право власності за ОСОБА_1 на побутову техніку: LED телевізор Samsung, холодильник Атлант, компютер Samsung, який складається з монітора та системного блоку, набір меблів стінку; припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на житлову квартиру №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала.

ОСОБА_2 позов визнала у повному обсязі.

Суд вислухав, представника позивача, відповідачку, вивчив надані документи і встановив: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1994 року, від цього шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сімя між сторонами розпалась, причиною є різні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сімї, виховання дітей. Постійні сварки з різних питань привели до втрати почуттів любові та поваги. Сторони не підтримують шлюбні стосунки більше трьох років. Шлюб має формальний характер.

У судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу. Після припинення шлюбних стосунків між батьками неповнолітні діти залишились проживати з матір»ю, проти чого батько не заперечує. ОСОБА_1 приймає участь у вихованні дітей, утриманні.

У період шлюбу сторони придбали майно, яке підлягає розподілу, а саме: квартиру №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа та Петрова в м., загальною площею 50,1 кв.м.,в тому числі житловою 27,4 кв.м. та придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1998 року на ім»я ОСОБА_1, ( договір зареєстрований Одеською товарною біржею 23.01.1998 року) і побутову техніку: LED телевізор Samsung вартістю 6000 грн., холодильник Атлант вартістю 6000 грн., компютер Samsung 10000 грн., який складається з монітора та системного блоку та меблеву стінку вартістю 20000 грн.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця мешкання дітей і розподіл майна підлягаючим задоволенню з таких підстав:

Суд встановив, що сімя між сторонами розпалась, сторони спільно не проживають, збереження шлюбу не є можливим, тому як шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а у даному випадку така згода відсутня.

Ст.60 СК України передбачає, що «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». У даному випадку квартира №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі на ім»я ОСОБА_1 та побутова техніка у вигляді LED телевізору Samsung, холодильнику Атлант, компютеру Samsung, який складається з монітора та системного блоку, меблева стінка придбані сторонами у період зареєстрованого шлюбу. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобовязані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі.

Ст.69 СК України закріплює право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Із змісту ч.2 названої статті випливає, що поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Ст.70 СК України визначає, що «у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» У даному випадку шлюбний договір між сторонами відсутній. Щодо домовленості, то сторони дійшли до неї під час судового вирішення спору.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними або у судовому порядку. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.71 СК).

За загальним правилом (ч.2 ст.372 ЦК, ч.1 ст.70 СК) частки подружжя у спільному майні є рівними. Проте, відповідно до ч.3 ст.70 СК та абз.2 ч.2 ст.372 ЦК України суд при вирішенні спору про поділ майна подружжя може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Так, згідно ч.3 ст.70 СК частка дружини, у якої є неповнолітні діти, може бути більшою, за умови, що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.30 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Пунктом 30 постанови № 1 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", Пленум Верховного Суду України зазначив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

З огляду на викладене поділ майна між сторонами, відповідно до якого у власність дружини переходить двокімнатна квартира, а у власність чоловіка побутова техніка, відповідає вимогам діючого законодавства і волевиявленню колишнього подружжя.

Відповідно до положень ст..ст. 160 і 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати неповнолітня дитина спір вирішується органом опіки або судом. У даному випадку в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо місця мешкання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу між батьками діти залишились проживати з матір».

Керуючись ст.ст. 57, 60,69,70,104,105,110, 160,180-182, СК України, ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 12 листопада 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис №46 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвища: йому ОСОБА_2, їй ОСОБА_2.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 з матірю ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа та Петрова в м.Одесі, загальною площею 50,1 кв.м., в тому числі житловою 27,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на побутову техніку: LED телевізор Samsung, холодильник Атлант, компютер Samsung, який складається з монітора та системного блоку та набір меблів - стінка.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на квартиру №5 у будинку 35 «б» по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі загальною площею 50,1 кв.м., в тому числі житловою 27,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя Калашнікова О. І.