Справа № 2-8313/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Позняки-жил-буд», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним свідоцтво про право власності від 18.04.2013 року, видане відповідачу ПрАТ «Позняки-жил-буд» на нежитлове приміщення №254 на 12 поверсі, (в літері А), загальною площею 123,60 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Києві (індексний номер: 2567750 зареєстрованого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, номер запису про право власності 701300; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0).

Крім того, представник позивачки просив скасувати державну реєстрацію права власності зареєстрованого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві за відповідачем ПрАТ «Позняки-жил-буд» на нежитлове приміщення №254 на 12 поверсі, (в літері А) загальною площею 123,60 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Києві (індексний номер: 2567750 зареєстрованого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, номер запису про право власності 701300; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0).

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких вона звертається з позовом за захистом своїх порушених прав, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, та не викладає обставини як правові підстави в обґрунтування виникнення у неї права даної вимоги щодо недійсності свідоцтва про право власності на спірне нежитлове приміщення.

Між тим, допоміжні та нежилі приміщення являють собою різні частини багатоквартирного будинку, які відрізняються між собою своїм призначенням, а жодних доказів на підтвердження того, що спірне приміщення є допоміжним, тобто, в якому чи в частині якого може знаходитися технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, чи використовувалось воно чи якась з його частин для обслуговування будинку, не зазначає та не надає.

Крім того, позивачкою не зазначено обставини в обґрунтування заявлених нею вимог до відповідача Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві про скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірне приміщення вчиненої відповідним державним реєстратором, який при вчиненні вказаних дій виступав як суб'єкт владних повноважень, а тому відповідно вимоги заявлені з приводу оскарження рішень суб'єктів владних повноважень розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягають, оскільки підпадають під адміністративну юрисдикцію.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини в обґрунтування позовних вимог відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачки порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, відповідно до правових норм, якими вони регулюються, та чи передбачений такий шлях поновлення її прав, який вона просить застосувати, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які саме права, свободи чи інтереси позивачки були порушені відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, з посиланням на обставини як правові підстави, а також зазначити докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, даний позов не відповідає вимогам ч. 5 ст.119 ЦПК України, оскільки позивачкою надано не оригінал квитанції про сплату судового збору, як це передбачено ЗУ «Про судовий збір», а її копію, що не є належним доказом сплати судового збору.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Позняки-жил-буд», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачкою ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: