Справа № 459/3186/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Головка А.М.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

25.09.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - ОСОБА_4; визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_5, 2006 року народження з позивачем за адресою:АДРЕСА_2; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, 2006 року народження, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років щомісяця, починаючи з 25.09.2015 року до повноліття дитини; поділити майно, набуте за час шлюбу позивача з відповідачем, виділивши: у власність позивача - 1/2 частину нерухомого майна - житлового будинку та допоміжних споруд за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачу - іншу 1/2 частину цього будинку. На обґрунтування позову послався на те, що шлюб між сторонами було укладено 08.10.2002 року. Від подружнього життя в останніх є дочка ОСОБА_5, 2006 року народження. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння, що призвело до втрати між останніми почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вказує, що відповідач матеріально не забезпечує сім'ю. Дочка сторін - ОСОБА_5 проживає з позивачем. Остання любить дочку, піклується про неї, слідкує за її станом здоров'я. При цьому стверджує, що відповідач емоційно неврівноважений, схильний до застосування фізичної сили, періодично вживає спиртні напої, що негативно відобразиться на дитині за умови, що дочка проживатиме з ним. Також зазначає, що за час перебування сторін у шлюбі ними придбано нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач подав заперечення щодо позову, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про поділ нерухомого майна - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки такий був побудований і зданий в експлуатацію у 1956 році ще його дідом ОСОБА_6, а тому ні він, ні позивач до цього будинку жодного відношення не мають.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні погодився на задоволення позову, окрім позову в частині поділу майна.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони з 08.10.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від подружнього життя у сторін є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

В той же час встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, останні втратили один до одного почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України та, керуючись статтею 113 цього Кодексу відновити позивачу дошлюбне прізвище «ОСОБА_4».

Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку про задоволення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом . Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України).

Ураховуючи позитивне ставлення позивача до своєї дочки ОСОБА_5, бажання останньої аби дочки проживала й надалі з нею, не заперечення стосовно цього відповідача, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини ОСОБА_5, приходить до висновку, що останню слід залишити проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки ОСОБА_5 не дає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням наведеного, згоди відповідача на сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, суд вважає цю позовну вимогу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується позову в частині поділу нерухомого майна - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд вважає, у задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачем не подано суду жодного доказу придбання спірного будинку за час перебування у шлюбі з відповідачем.

Водночас, як свідчать матеріали справи (копії реєстраційного посвідчення від 02.07.1996 року, будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_1) спірний будинок був побудований і зданий в експлуатацію у 1956 році ОСОБА_6, а тому такий не є спільною сумісною власністю сторін та поділу не підлягає.

Таким чином, позов задовольняється частково, в межах, зазначених вище.

З урахуванням наведеного, ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03.11.2015 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та допоміжні господарські споруди за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1, після набрання рішенням законної сили, на підставі положення частини 6 статті 154 ЦПК України, слід скасувати.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 08.10.2002 року Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 08 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - «ОСОБА_4».

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_1, на користьОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дочкиОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 25.09.2015 року до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користьОСОБА_4 243,60 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03.11.2015 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та допоміжні господарські споруди за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1, після набрання рішенням законної сили - скасувати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков