Справа № 2-14/11
Провадження № 8/144/1/15
У Х В А Л А

"05" жовтня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

установив :

20 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами з підстав, що на час ухвалення рішення суду, яким встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул.Енгельса,10 в м.Гайсин, не було відомо про те, що відповідно рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22 грудня 1999 року позивачеві ОСОБА_3 за його заявою було передано безплатно в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,0197га по вул.Енгельса,10 в м.Гайсин. Вважає, що за таких умов у ОСОБА_3 було відсутнє право на звернення до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Просить скасувати рішення Гайсинського районного суду від 26 грудня 2013 року та прийняти нове судове рішення про відмову ОСОБА_3 в позові.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21 серпня 2015 року, підтримали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гайсинського районного суду від 26 грудня 2013 року. Вважають, що наявність рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22 грудня 1999 року, яке не скасоване, відповідно якого позивачеві було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,0197га по вул.Енгельса,10 в м.Гайсин, перешкоджало ОСОБА_3 звертатись до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02 жовтня 2015 року, заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки відсутні підстави для перегляду рішення суду від 26 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами. Також, вказала, що ОСОБА_3 не отримував державний акт на право приватної власності на землю відповідно до рішення виконавчого комітету №376 від 22 грудня 1999 року, тому не можна говорити про те, що він скористався своїм правом на приватизацію землі. Між співвласниками будинку існував спір щодо порядку користування земельною ділянкою, який і був вирішений судом.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє за довіреністю від ОСОБА_6, підтримує заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, просить скасувати рішення Гайсинського районного суду від 26 грудня 2013 року та відмовити в позові ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_7 та третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог Гайсинська міська рада Вінницької області, в установленому порядку повідомлялись про час і місце засідання, про що свідчать поштові повідомлення, в судове засідання не зявились. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2013 року, що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул.Енгельса,10 в м.Гайсин площею 0,0982га між співвласниками будинку відповідно до висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ №549/550/13-21 від 28 жовтня 2013 року пропорційно до розміру їх часток у праві власності житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Свої вимоги позивач ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що він та відповідачі є співвласниками житлового будинку, де його частка становить 11/25 будинку, частка ОСОБА_1 6/25, ОСОБА_6 4/25 та ОСОБА_7 4/25, однак в його користуванні знаходиться земельна ділянка меншого розміру, ніж його частка у власності на будинок. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 червня 1979 року було встановлено порядок користування при будинковою земельною ділянкою, однак вказане рішення не було виконано, на сьогодні його примусове виконання неможливе через втрату відповідного висновку експертизи та зміну розміру і конфігурації земельної ділянки, а відповідачі не бажають встановити порядок користування земельною ділянкою за спільною

- 2 -

згодою співвласників будинку.

Рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22 грудня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства» ОСОБА_3 було передано безплатно в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,0197га, на підтвердження чого заявником ОСОБА_1 подано архівну довідку №392 від 10 вересня 2015 року, видану архівним відділом Гайсинської РДА, та копії заяви ОСОБА_3 від 30 листопада 1999 року і рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22 грудня 1999 року. Зазначене рішення заявник ОСОБА_1 вважає нововиявленою обставиною, яка могла стати підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_3.

В пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Суд вважає, що рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22 грудня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», на яке посилається заявник ОСОБА_1 як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не спростовує факту, що позивач ОСОБА_3 мав право на користування земельною ділянкою в тому розмірі, що відповідає його частці у житловому будинку, співвласником якого він разом з відповідачами у справі являється, та не могло вплинути на висновок суду про виділення в користування ОСОБА_3 земельної ділянки в розмірі його ідеальної частки на будинковолодіння.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві ОСОБА_3 судових витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн., надану в суді адвокатом ОСОБА_4, суд вважає, що у задоволенні цих вимог необхідно відмовити, оскільки відсутній розрахунок таких витрат, в той час як зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені(п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись п.1 ч.2 ст.361, ст.ст.362,365 ЦПК України, суд

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн..

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановляння ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ