Справа № 296/8227/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи про припинення права на частку у спільному майні та за позовом Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи про припинення права на частку у спільному майні, а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що їй ОСОБА_1 належить 3/4 частини вказаної квартири, а відповідачка проживає за межами України та не користується вказаною частиною квартири, спірна квартира знаходиться на другому поверсі багатоквартирного будинку і їх частки не можуть бути виділені в натурі кожному із співвласників.

Алієва Аїди Фіруддін-Кизи звернулись в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, який був укладений 15.05.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3, оскільки в момент укладання вказаного договору ОСОБА_2 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними в силу свого захворювання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов свого довірителя повністю із викладених у позові підстав, а позов Алієва Аїди Фіруддін-Кизи не визнав повністю так як ОСОБА_2 подарувала частину своєї квартири ОСОБА_1 свідомо та в здоровому умі, оскільки була з останньою у гарних стосунках, однак в подальшому під впливом своєї племінниці Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи змінила своє ставлення до раніш укладеного договору дарування.

Представник Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи в судовому засіданні позов свого довірителя підтримав повністю із викладених у ньому підстав, а позов ОСОБА_1 не визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає до задоволення, а позов Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може курувати ними.

Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечить вимогам цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам. Особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ст.226 ЦК України, правочин вчинений недієздатною особою є нікчемним.

Судом встановлено, що 15.05.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування, за яким ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, який був посвідчений 15.05.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за №2098.

ОСОБА_2 померла 19.01.2014 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 229376.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 укладаючи 15.05.2013 року договір дарування 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними. Волевиявлення ОСОБА_2 при укладанні вказаного договору дарування було вільним і відповідало її внутрішній волі, оскільки вона перебувала у гарних стосунках із ОСОБА_1, яка фактично про неї турбувалась та доглядала, так як племінниця проживала за межами України.

Вказана обставина стверджується висновком посмертної судово - психіатричної експертизи № 234-2015 від 26.05.2015 року Житомирської обласної психіатричної лікарні, згідно якої ОСОБА_2 укладаючи договір купівлі продажу частини своєї квартири на ОСОБА_1 усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними (а.с.111-113).

Також згідно показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 соціального працівника ОСОБА_2, ОСОБА_5 знайомого ОСОБА_2, ОСОБА_6 знайомої ОСОБА_2, які підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_2 до дня смерті розмовляла з ними на різни теми, обговорювали свої життєві відносини та віддавала звіт своїм діям, а також спілкувалась з ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладені в сукупності обставини позовні вимоги Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи про визнання договору дарування частини квартири недійсним не підлягають до задоволення.

В судовому засіданні також встановлено, що Алієва Аїда Фіруддін-Кизи являється громадянкою ОСОБА_7 Республіки і не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про на спадщину за законом від 21.09.2006 року, згідно якого остання зареєстрована та мешкає в м.Гянджа, ДОС-102 д.87 Республіки Азербайджан.

Квартира АДРЕСА_2, має жилу площу 24,10 кв.м. і складається із двох ізольованих кімнат площею 13,3 кв.м. та 10,8 кв.м. та знаходиться на другому поверсі в багатоквартирному житловому будинку, тому частки її співвласників не можуть бути виділені їм в натурі.

Частка Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи в квартирі АДРЕСА_2 є незначною і становить 1/4 частину в порівняно із ОСОБА_1 в 3/4 частини.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

З урахуванням викладеного можливо припинити право власності Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, що належить останній на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.09.2006 року, виданого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно 30.10.2006 року за № 15445724 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи визнав вартість компенсації частки, що підлягає припиненню в сумі 9519 грн. і відповідно до вимог ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доведенню.

Оскільки за ОСОБА_1 визнається право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, то ОСОБА_1 має бути зобовязана сплатити Алієвій Аїді Фіруддін-Кизи компенсацію в сумі 9519,90 грн. за припинену частку (частину) у вказаній квартирі.

Керуючись ст.ст.203, 215, 216, 225, 226, 233, 365, 391 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним залишити без задоволення за безпідставністю.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право власності Алієвої Аїди Фіруддін-Кизи на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, що належить останній на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.09.2006 року, виданого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно 30.10.2006 року за № 15445724.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4.

Зобовязати ОСОБА_1 сплатити Алієвій Аїді Фіруддін-Кизи компенсацію в сумі 9519,90 грн. за припинену частку (частину) в квартирі АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв