Провадження № 2-з/742/43/15
Єдиний унікальний № 742/4112/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Коваленко А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції та ДП «інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання електронних торгів недійсними і стягнення гарантійного внеску в розмірі 3510,00 гривень.

23.11.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 та зупинення електронних торгів з продажу рухомого майна № 96589, а саме: автомобіля КРАЗ 64431, 1993 р.в., д.н.з. НОМЕР_2. Свої вимоги аргументує тим, що існує вірогідність того, що виконання рішення може бути ускладненим і навіть не виконаним, так як майно яке було реалізоване з електронних торгів може перейти у власність інших осіб.

Вивчивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч.5 ст.153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не надано доказів того, що виконання рішення суду може бути ускладнено. Крім того предметом позову є визнання торгів недійсними та стягнення суми стягнення гарантійного внеску в розмірі 3510,00 гривень, жодних майнових прав на автомобіль КРАЗ 64431 позивачем не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівьскої області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Коваленко