Справа № 2014/4553/2012
Провадження № 4-с/621/6/15
У Х В А Л А

Іменем України

23.11.2015 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Нестерцової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчука А.І. щодо складення розрахунку від 16.06.2015 року заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на суму 13476,33 грн. та заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_1 на суму 29494,50 грн., скасувати ці розрахунки та зобов'язати здійснити розрахунок заборгованості з урахуванням доходів, отриманих боржником, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №235613 від 15.06.2015 року.

У подальшому, 20.11.2015 року надала уточнення і просила визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчука А.І. щодо складеного ним розрахунку №04-29/ВЗ/1671 від 16.06.2015 року заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, 25.09.2012 року. Скасувати зазначений розрахунок № 04-29/ВЗ/1671 від 16 червня 2015 року. Зобов"язати державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина з врахуванням доходів, отриманих боржником, розмір та дата отримання яких підтверджується довідкою ПАТ КБ " Приватбанк" від 15.06.2015 року №235613.

На обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні ВДВС Зміївського РУЮ перебувають декілька виконавчих листів:

- про стягнення на її користь з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів шомісячно до досягнення дитиною повноліття ( виконавчий лист №2014/4553/2012 виданий Зміївським районним судом 20.12.2012 року)

- про стягнення аліментів на її користь й утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку в розмірі 25% всіх видів заробітку з ОСОБА_3 ( виконавчий лист №2014/2924/2012 виданий Зміївським районним судом 26.11.2012 року)

18.08.2015 року нею отримано два розрахунки заборгованості, відповідно до яких заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 червня 2015 року становить: по сплаті аліментів на утримання дитини 13476,33 грн. ( розрахунок №04-29/ВЗ/1671 від 16.06.2015 року), по сплаті аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку 29494,50 грн.

В розрахунку аліментів, які ОСОБА_3 має сплачувати на утримання сина зазначено, що в січні та лютому 2014 року боржник, начебто, сплатив 12210 грн.

На підтвердження такої оплати державним виконавцем взято до уваги довідку ПАТ КБ " Приватбанк" від 15 червня 2015 року № 235613, з якої вбачається, що 24 січня 2014 року та 05 лютого 2014 року ОСОБА_3 через систему «Приват» з Російської Федерації направляв грошовий переказ на суму 36500 рос. рублів та 15000 рос.рублів, що загалом становить 12210 грн. Однак, довідка ПАТ КБ «Приватбанк» не містить в собі даних, що вказані грошові кошти є саме аліментами на утримання дитини, а не на її утримання, погашення заборгованості по іншому виконавчому листу - стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 991132 грн., або надійшли на її ім"я як заробітна плата старшого сина ОСОБА_6, який працював разом з боржником у Російській Федерації.

Таким чином, державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ ОСОБА_2 безпідставно та незаконно врахував 12210 грн. в якості сплати боржником аліментів на утримання дитини.

Крім того, державний виконавець здійснюючи розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам не врахував доходи, отримані боржником та які підтверджується довідкою ПАТ КБ" Приватбанк" від 15.06.2015 року, а здійснив розрахунки виходячи із середньомісячної заробітної плати Зміївського району. Хоча у 2013 році ОСОБА_3 переказував грошові суми у російських рублях. За її підрахунками заборгованість на утримання дитини мала б складати 161315 грн., а не 13476,33 грн.

ОСОБА_1 просить суд визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчука А.І. щодо складеного розрахунку №04/29/ВЗ/1671 від 16 червня 2015 року. Скасувати зазначений розрахунок № 04-29/ВЗ/1671 від 16 червня 2015 року. Зобов"язати державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з врахуванням доходів, отриманих боржником, розмір та дата отримання яких підтверджується довідкою ПАТ КБ " Приватбанк" від 15.06.2015 № 235613.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала на задоволенні скарги, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_7 скаргу не визнала. Вона пояснила, що в її провадження передано виконавче провадження за виконавчим листом №2014/4553/2012 від 23.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ ОСОБА_2 було проведено розрахунок заборгованості по аліментам.

Нею зроблено перерахунок цієї заборгованості на підставі заяви боржника та надання із матеріалів кримінального провадження копії заяви стягувачки на ім"я начальника міліції.

До судового засідання вона повідомляла суд про скасування зазначеного вище розрахунку, хоча не пояснила якою нормою закона передбачений порядок скасування розрахунків заборгованості по аліментам.

Державний виконавець не заперечувала того, що у ВДВС Зміївського РУЮ є й інші виконавчі листи де боржником є ОСОБА_3, а стягувачем ОСОБА_8

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до положення ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Рішенням Зміївського рйонного суду Харківської області від 20.12.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року й до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.13)

23.04.2013 року державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2014/4553/2012, виданого 23.04.2013 року Зміївським районним судом Харківської області.

Згiдно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами скарг на рiшення, дій або бездiяльнiсть органів i посадових осiб державної виконавчої служби та звернень учасникiв виконавчого провадження» вiд 26.11.2003 року № 14, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України " Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: за заявою сторін виконавчого провадження.

При вирішенні справ про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень за зведеним виконавчим провадженням слід керуватись статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", пунктами 3.8 - 3.9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 2 лютого 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчуком А.І., загальна сума боргу за виконавчим листом № 2014/4553/12 від 23.04.2013 року, виданого Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 13476,33 грн. станом на 01 червня 2015 року. ( а.с.28)

Як на підтвердження заробітку (доходу), отриманого ОСОБА_3 за спірний період, заявник посилається на довідку № 235613, видану 15 червня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк», яка містить в собі дані про проведені операції у ПАТ КБ «Приватбанк» за строковими, грошовими переказами за період з 1 січня 2012 року по 31 березня 2014 року ОСОБА_3, а саме: сума відправлених внутрішніх переказів складає 40025 грн., сума отриманих міжнародних переказів складає 1609055,59 російських рублів, сума відправлених міжнародних переказів складає 317500 російських рублів та 700 доларів США/ (а.с. 30)

Крім того, завником надано копії проїздних документів до Російської Федерації на ім' я ОСОБА_6, а також копії посвідчення на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з яких вбачається, що вони працювали монтажниками в ТОВ "Полікомп" ТОВ "РусВинил".

За нормою ст. 185 СК України, на яку посилається скаржник, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у даному випадку, порушених прав ОСОБА_1, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Шляхом вивчення матеріалів виконавчого провадження №100 номер за ЄДРВП:37725600 за виконавчим документом №2014/4553/12 від 23.04.2013 року судом встановлено, що з 23.04.2013 року - відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом, даних про виконання рішення боржником ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 до 28.01.2015 року, коли державним виконавцем було винесено постанову про привід боржника, оскільки той на неодноразові виклики не з"являвся до ВДВС Зміївського РУЮ, не має.

В матеріалах вказаного виконавчого провадження відсутні вихідні дані, на підставі яких державний виконавець при проведені розрахунку заборгованості по аліментам №04-29/ВЗ/1671 від 16 червня 2015 року прийшов до висновку, що ОСОБА_3 з листопада 2012 року не працює, у нього не має доходу, який міг бути врахований при визначенні розміру аліментів, а у противному випадку розміру заборгованості, перевірити факти переказів на ім"я стягувачки, інших осіб згідно даних Приватбанку і їх призначення, чи можуть такі виплати бути враховані при розрахунку заборгованості по аліментам саме на утримання дитини, а не на утримання дружини, чи стягнення на її користь боргу.

Тобто, на думку суду державним виконавцем передчасно, без належної перевірки та підтвердження доходів боржника, спрямованості грошових переказів, в т.ч. й на ім"я заявниці, своєї матері зроблено розрахунок заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Згідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи, що державним виконавцем при розрахунку заборгованості ОСОБА_3, належним чином не перевірені твердження заявниці щодо отриманих боржником доходів та походження коштів, сума яких була зарахована у рахунок погашення заборгованість по аліментам за січень і лютий 2015 року, дійшов висновку про обгрунтованість скарги та необхідніть її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_3 по аліментам за виконавчим листом № 2014/4553/2012, виданого 23 квітня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2014/4553/2012, виданого 23 квітня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області, складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківськоїобласті ОСОБА_2 за №04-29/ВЗ/1671 від 16 червня 2015 року.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 здійснити новий розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам, відповідно до положення ст. 185 СК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий