Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Дніпропетровська міська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в житлове приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10 січня 2012 року ОСОБА_3 за згодою основного наймача ОСОБА_5 вселилася до квартири АДРЕСА_1. 12 травня 2012 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, який зі згоди наймача в якості члена сім'ї також вселився у вищевказану квартиру. Оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося, остання вигнала позивачів з квартири та поміняла замки на вхідних дверях. З огляду на зазначене, просили суд зобов'язати відповідачку усунути їм перешкоди у користуванні спірною квартирою шляхом їх вселення.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2014 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення їх у вказану квартиру.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вселення ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що ОСОБА_5 є основним наймачем квартири АДРЕСА_1. Крім неї, у квартирі зареєстровані її дочка ОСОБА_7 та онук ОСОБА_6, що підтверджується довідкою КП «ЖГ Самарського району» м. Дніпропетровська (а.с. 39).

12 травня 2012 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, який зі згоди відповідача ОСОБА_5 вселився у вищезазначену квартиру.

Відповідно до ст. 64 ЖК <nau://ukr/5464-10|st64> України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача та ї діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно зі ст. 65 ЖК України <nau://ukr/5464-10|st65>, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користуватися жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Отже, необхідними умовами для вселення в жиле приміщення інших осіб є дотримання порядку вселення та правил реєстрації. Разом з тим, відсутність доказів про їх дотримання та письмової згоди хоча б одного з користувачів не узгоджуються із вимогами ст. ст. 64 <nau://ukr/5464-10|st64>, 65 ЖК України <nau://ukr/5464-10|st65>, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині вселення ОСОБА_4, оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання встановленого законом порядку при вселенні ОСОБА_4 у спірну квартиру.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін