Справа № 481/1405/14-ц
Провадж.№ 2/481/166/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

21.10.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., з участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до фермерського господарства «Арго-2006» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за невиплату орендної плати та розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ФГ «Арго-2006, в обґрунтування якого, після декількох уточнень, зазначила, що 01.01.2011 року між нею та ФГ «Арго-2006» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,76 га для сільськогосподарського використання, терміном на 10 років. Посилаючись на те, що в порушення положень укладеної між ними вказаної угоди та вимог ст.ст. 13, 15, 24, 25 Закону України «Про оренду землі» відповідач несвоєчасно, а подекуди взагалі не сплачував їй орендну плату за використання земельної ділянки, просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за 2011 рік у розмірі 1000 грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за 2011-2013 роки в сумі 6953 грн. та, у звязку з невиконання відповідачем покладених на нього обовязків за договором оренди від 01.01.2011 року, розірвати вказаний правочин.

Позивачка 18.06.2015 року у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі. В наступних судових засіданнях позивачка ОСОБА_4 участі не брала, її інтереси представляв ОСОБА_1

При судовому розгляді справи, представник позивача ОСОБА_1, посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві, заявлені в ній вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечувала проти позову позивача, в обгрунтування своїх заперечень зазначила, що ФГ «Арго-2006» своєчасно, щороку, у розмірі визначеному у договорі, виплачувало позивачці орендну плату. Так, наголосила, що за 2011 рік він сплатив позивачці 1000 грн., а в продовж 2012 та 2013 років, остання, бажаючи припинити орендні відносини з фермерським господарством та самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, відмовилася отримувати орендну плату, не приходила ОСОБА_4 і до відділення поштового звязку для отримання коштів, перерахованих відповідачем на її імя, в рахунок сплати орендної плати за поточні роки, про що представник відповідача надала в судове засідання копії відповідних відомостей, прибуткових касових ордерів від відділення поштового звязку. За таких умов, вважає, що відповідачем в повній мірі виконувалися положення спірного договору щодо виплати орендної плати, а тому вимоги позивача є необґрунтованими, тому просила в їх задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ №599045 від 26.07.2010 року, позивачці ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 3,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області за межами населеного пункту( а.с.5).

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 року, зареєстрованого 15.12.2011 року Відділом Держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області, між ОСОБА_4 та ФГ «Арго-2006» укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на 10 років, яку згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 05.01.2011 року, було передана в користування ФГ «Арго-2006» ( а.с.6-8).

Відповідно до пунктів 9, 11, 14 вказаного договору відповідач зобовязався сплачувати позивачу орендну плату, яка за один рік складає 850 грн., яка вноситься до 31 грудня кожного року. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з п. 13 спірного договору, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; інших випадках передбачених законом.

Як свідчить позивачка, відповідач не належним чином виконує умови укладеного з ним договору оренди землі, оскільки за використання належної їй земельної ділянки у 2011 році відповідач взагалі не сплатив їй орендну плату, а за 2012-2013 роки розрахувався з нею лише влітку 2014 року.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 и 25 цього Закону та умовами договору.

Разом з цим, в судове засідання представником відповідача були надана відомість (список пайовиків 2011р.) з даними нарахування та виплати позивачці ОСОБА_4 орендної плати за 2011 рік у розмірі 1500 грн. (850+650 грн.) (а.с.64-66). Дані викладені в такій відомості підтверджуються Податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку за 3 квартал 2011 року ( а.с.61) з якого вбачається, що відповідачем було сплачено прибуток з доходу отриманого ОСОБА_4 в 2011 році. Тому суд приходить до висновку, що орендну плату за 2011 рік позивачка отримала вчасно.

Крім цього, позивачка та її представник стверджували, що за 2012- 2013 рік відповідачем орендна плата сплачувалась не своєчасно. Як видно з видаткового касового ордеру № 34 від 27.12.2012 року ( а.с.68), ОСОБА_4, поштовим переказом на підставі поштової квитанції від 27.12.2012 року Центру поштового звязку УАППЗ «Укрпошта», направлялися відповідачем кошти у сумі 2000 грн. в рахунок сплати орендної плати за 2012 рік, які, однак, орендодавець, отримати відмовилася про що свідчить квитанція про повернення коштів від 01.02.2013 року ( а.с.67) із відповідною відміткою. Тобто, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно здійснив переказ грошових коштів на імя позивачки.

Суд також приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що за 2013 рік орендну плату відповідачем було направлено позивачці шляхом направлення поштового переказу 15.07.2014 року ( а.с. 71) лише тому, що вона не зявлялась на виклики та не отримувала її особисто в бухгалтерії підприємства. Такі пояснення відповідача узгоджуються із записами працівників пошти, про те, що ОСОБА_4 відмовлялась отримувати кошти у 2013 році, а у судовому засіданні ОСОБА_4 поясняла, що кошти на пошті вона не отримувала, оскільки відповідач не робив такий переказ. Тому суд приходить до висновку, що позивачка своїми діями сама призводила до порушення строків отримання нею орендної плати.

Окрім того, як видно із квитанції « Укрпошта» про поштовий переказ від 26.12.2014 року відповідачем по справі на імя позивачки було зроблено переказ 2125 грн, які вона отримала 31.12.2014 року як орендну плату за 2014 рік ( а.с.75, 77,78,79 ), що говорить про добросовісне виконання відповідачем по справі своїх обовязків по договору оренди землі укладеному із позивачкою ОСОБА_4

Суд не приймає до уваги пояснення позивачки ОСОБА_4 надані до суду 20.07.2015 року оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи. Окрім того, а ні позивачка, а ні її представник не заявляли клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у звязку із тим, що ОСОБА_4 не визнає підпис у графі 36 списку пайовиків.

В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Втім, позивачкою ОСОБА_4 при судовому розгляді справи не наведено жодних переконливих доказів на підтвердження обставин викладених нею в позові у звязку з чим, порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати на які посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, а тому суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення орендної плати і пені, а також розірвання договору оренди землі необґрунтованими, а з цим такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати понесенні позивачем у зв'язку з розглядом справи у розмірі 243,60 грн. підлягають зарахуванню на його рахунок. Крім цього, зважаючи на те, що позивачка вимоги немайнового характеру (про розірвання договору оренди землі) судовим збором у розмірі 243,60 грн. не оплатила, а судом прийнято рішення про відмову у задоволенні такої вимоги, витрати по оплаті судового збору у вказаному розмірі належить покласти на позивачку ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до фермерського господарства «Арго-2006» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за невиплату орендної плати та розірвання договору оренди землі, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Стягнути з позивачки ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя