АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Винту Ю. М.

секретар Чубрей І.І.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 15 квітня 2015 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Вказує, що від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3.

З березня 2014 року вона з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Зазначає, що з жовтня 2014 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання доньки та на її утримання, не приймає участі у вихованні дитини, чим фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Додає, що на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує 810 гривень допомоги від держави .

Вказує, що відповідач отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, інших неповнолітніх дітей,

____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-1525/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Галичанський О.І.

категорія 50 Доповідач Кулянда М.І.

непрацездатних батьків немає.

Крім цього, у зв'язку із складним матеріальним становищем, потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача.

На підставі вищевикладеного, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі по 900 гривень з врахуванням відсотку від усіх доходів та аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині стягнення аліментів на малолітню доньку ОСОБА_3 змінити на ? частину всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення донькою повноліття.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам повністю не відповідає.

Судом встановлено, що за час шлюбу в сторін, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Малолітня донька проживає разом із матір'ю, яка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує 810 гривень допомоги від держави .

Добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

За правилами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У справі також встановлено, що на час звернення до суду та вирішення спору відповідач постійно працює у фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на посаді бармена, має щомісячний дохід у розмірі 1769 гривень (а.с.23), а тому висновок суду про те, що відповідач має мінливий дохід й наявності підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є необгрунтованим.

Посилання суду першої інстанції в рішення на те, що він не бере до уваги довідку відповідача про заробітну плату, оскільки вона не завірена належним чином і встановити достовірність інформації, яка викладена в ній не представилось можливим є помилковими. Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачка підтвердила ту обставину, що відповідач офіційно працює на посаді бармена в приватного підприємця, отримує щомісячно заробітну плату, вказані обставини не заперечувалися в суді першої інстанції відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Тому, за наведених фактично встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що аліменти слід визначити у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача, а не у розмірі 800 гривень, як це помилково визначив суд першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру присуджених аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 800 гривень на 1/3 частини заробітку (доходів).

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року змінити в частині визначення розміру присуджених аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки- ОСОБА_3 з 800 гривень на 1/3 частини заробітку (доходів).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: