Справа № 417/883/15-ц
Провадження № 22ц/782/745/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області Луганська В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою виконуючого обов'язки прокурора Луганської області В.І. Мичка на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, провадження по справі закрито.

Вказана ухвала Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року сторонами по справі в апеляційному порядку не оскаржувалась.

18 листопада 2015 року виконувач обов'язків прокурора Луганської області В. І. Мичка, звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, а саме ст..ст.2, 80, 175, 179, 213, 214, ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», закону України «Про нотаріат».

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В апеляційній скарзі Прокуратура Луганської області, посилаючись на п. 2 ст. 121 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закон України «Про прокуратуру», як підставу для звернення, зазначила, що звертається до суду з апеляційною скаргою з метою захисту економічних інтересів держави. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми ст.79 ЦПК України, та ст.4 Закону України «Про судовий збір». Звертаючись до суду з позовною заявою позивачем визначено ціну позову у розмірі 23 000 грн. і сплачено судовий збір у розмірі 243, 60 грн., однак згідно відомостей з документації із землеустрою щодо вартості земельних ділянок ціна позову повинна складати 214 177, 35 грн., а позивач при зверненні до суду з позовом повинен був сплатити суму судового збору у розмірі 2 141, 77 грн. Враховуючи відсутність органу уповноваженого державою здійснювати контроль за надходженням судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, прокурор, звертаючись з апеляційною скаргою, зазначив, що має на меті захист економічних інтересів.

Однак, відповідно до частини 7 статті 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння бюджетних надходжень бюджету визначається Кабінетом Міністрів України. Органи, що контролюють справляння надходжень бюджету визначені постановою КМ України від 16.02.2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 року №277). Відповідно до цієї постанови контроль за справлянням судового збору до бюджету покладено на Верховний Суд України, Державну судову адміністрацію України. За таких обставин, посилання прокурора в апеляційній скарзі на відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати контроль за надходженням судового збору не відповідає, вимогам встановленим ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що при ухвалені судового рішення суд першої інстанції не встановив та не перевірив чи є спадкова справа, чи зверталися сторони з заявою про прийняття спадщини та дійшов передчасного висновку про можливість затвердження мирової угоди. Проте апелянтом не зазначено в чому полягає порушення інтересів держави, не зазначено в інтересах якого саме державного органу чи органу місцевого самоврядування він звертається для захисту порушених інтересів держави, не обґрунтував необхідність такого захисту.

Так, із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами у справі виник з приводу спадкового майна у вигляді земельних ділянок, належні померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, право власності на які підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Марківської райдержадміністрації, Державним актом на право приватної власності на землю, виданого Ліснополянською сільською радою Марківського району та Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Марківської райдержадміністрації.

Апелянту слід зазначити в чому полягає порушення інтересів держави,в інтересах якого саме державного органу чи органу місцевого самоврядування він звертається для захисту порушених інтересів держави чи органу місцевого самоврядування та обґрунтувати необхідність такого захисту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки прокурора Луганської області на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року залишити без руху, запропонувавши апелянту усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити апелянту, що у разі не виправлення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судя: