Справа № 186/1400/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області та управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області та управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадкове майно за законом, виданого державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 1-1152 23 квітня 2015 року, вона прийняла спадщину у вигляді житлового будинку №17 по вулиці Мечнікова, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, але згідно повідомлення нотаріуса № 2135/02-14 від 23 квітня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки, мотивуючи тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру.

При зверненні до управління Держземагенства у Петропавлівському районі, також було відмовлено у присвоєнні кадастрового номеру на земельну ділянку, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності і рекомендовано звернутись до суду.

Просить суду визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку №17 по вулиці Мечнікова, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, загальною площею 710 кв.м.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник за дорученням ОСОБА_3 не зявились, представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, прохав суд прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги, викладенні в позові такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 рішенням Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області №392 від 20 вересня 1960 року було виділено земельну ділянку площею 710 кв.м. для індивідуального будівництва за адресою Дніпропетровська область, м.Першотравенськ, вул.Мечнікова,17.

За вищезазначеною адресою було збудовано житловий будинок, який на підставі договору про право забудови, посвідченого 07 червня 1961 року Петропавлівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим номером 331 належав ОСОБА_4.

16 листопада 1994 року ОСОБА_5 отримав ОСОБА_6 акт на право приватної власності на землю, виданий на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради №475 відповідно до якого ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0710 га. За адресою м.Першотравенськ, вул.Мечнікова,17 для обслуговування житлового будинку.

10 жовтня 2010 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №17 по вулиці Мечнікова, міста Першотравенська, Дніпропетровської області з усіма господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,0710 га., яку фактично прийняла його дружина, та мати позивача ОСОБА_7.

14 квітня 2014 року ОСОБА_7 померла. За життя вона не переоформила спадщину, яку фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4, нотаріально.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №17 по вулиці Мечнікова, міста Першотравенська, Дніпропетровської області з усіма господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,0710 га.

23 квітня 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок №17, по вулиці Мечнікова, міста Першотравенська, та господарські споруди, які розташовані на прибудинковій території, щодо земельної ділянки, площею 0,0710 га., на якій розташований будинок та господарські споруди, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з тим, що не надано витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки.

Згідно статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з відповідними змінами і доповненнями, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Звернувшись до управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, їй було повідомлено у присвоєнні кадастрового номеру на земельну ділянку, оскільки відсутні документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку.

Закон України «Про ОСОБА_6 земельний кадастр» №3613-VI було прийнято 07 липня 2011 року, тобто не тільки після отримання ОСОБА_7 ОСОБА_6 акту на земельну ділянку, а й після його смерті.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ОСОБА_6 земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про ОСОБА_6 земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте, ОСОБА_4, який був власником вказаної земельної ділянки вже помер, а тому здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, ОСОБА_4 був належним власником цієї земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується ОСОБА_6 актом на право приватної власності на землю, а отже і є предметом спадкування.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України прав про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту.

За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 130, 208, 209, 212-215 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку, площею 0,0710 га., розташовану за адресою: вулиця Мечнікова, будинок №17, місто Першотравенськ, Дніпропетровська область, яка належала померлому ОСОБА_4, на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Першотавенської міської ради від 16 листопада 1994 року №475.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.С. Кривошея.