У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, прокуратури м. Кіровограда, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 218 грн.; у решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Верховного Суду України від 7 лютого 2007 року, 22 квітня 2009 року, 1 грудня 2010 року.

ОСОБА_4 вказує на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

В ухвалах Верховного Суду України від 7 лютого 2007 року та 22 квітня 2009 року, на які посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, судами розглянуто позовні вимоги щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди; в ухвалі Верховного Суду України від 1 грудня 2010 року, судами розглянуто спір про визнання будинку спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ будинку, в той час як в справі, про перегляд якої подано заяву, розглянуто позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Отже, у справах наявні різні підстави позову, зміст позовних вимог та наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, прокуратури м. Кіровограда, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
Ю.Л. Сенін