Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 листопада 2011 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 13 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначав, що у січні 2013 року була збільшена відсоткова ставка за цим договором без його згоди, що порушує його права як споживача. Також зазначав про те, що до теперішнього часу йому не надано примірник кредитного договору.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив суд визнати кредитний договір від 16 листопада 2011 року недійсним.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 27 січня 2015 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання збільшення відсоткової ставки за кредитним договором недійсним та зобов'язання вчинити дії, яке набрало законної сили та є преюдиційним для даної справи, встановлено, що банком було дотримано процедуру збільшення відсоткової ставки за кредитним договором від 16 листопада 2011 року, та повідомлено про це позивача. Інших підстав для визнання кредитного договору позивачем не наведено.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області 6 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик