Справа №: 398/2652/15-ц
"13" листопада 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Голосеніної Т.В.,
при секретарі - Черкасовій Ж.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-2271 від 03.07.2010 року. Відповідач, є колишнім чоловіком її доньки - ОСОБА_3, в квартирі зареєстрований з 18.09.2010 року, але фактично з жовтня 2013 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його речей в квартирі не має. Восени 2013 року її донька та відповідач припинили всі взаємовідносини, а в листопаді 2013 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 14.11.2013року. З часу припинення спільного проживання з її донькою відповідач в квартирі не з'являвся.
Реєстрація у належній їй квартирі особи, яка там фактично не проживає, створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні нею, а для членів її сім"ї, що проживають в квартирі, створює труднощі в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги.
ОСОБА_1 посилається на ч.2 ст.405 ЦК України та просить з врахуванням того, що відповідач, як член сім'ї не користується житлом, визнати його втратившим право користування житловим будинком.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, з врахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-2271 від 03.07.2010 року, позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1
Згідно актів КП «Житлогосп» №628 від 20.04.2015 року, №809 від 25.07.2014 року, №662 від 13.06.2014 року, №404 від 05.05.2014 року, №371 від 30.04.2014 року, №255 від 28.03.2014 року, №111 від 05.02.2014 року, №19 від 10.01.2014 року, №2618 від 30.12.2013 року, №2346 від 11.11.2013 року, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 1 жовтня 2015 року.
Таким чином, суд вважає встановленим, що з 01.10.2013 року відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною їй на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст.ст.319,383 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ст.405 ч.2 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про визнання особи втративши право користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст., ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя