справа № 278/3241/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2015 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 гривень на утримання їх спільної неповнолітньої дочки, а також аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 гривень на утримання іншої повнолітньої дочки, у звязку з продовженням її навчання у вищому навчальному закладі.
В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримала та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо заочного порядку вирішення справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду.
Дані правовідносини регулюється наступними нормами матеріального права. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України).
Підсумовуючи наведене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу як на утримання так і на навчання спільних з позивачем дітей, заява підлягає до беззаперечного задоволення в цій частині.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 150 гривень на правову допомогу, суд вирішує, відмовити на підставі наступного. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, на підставі положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 974,40 гривні.
На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 181-183, ст. 198, ст. 200 СК України, ст. ст. 88, 212 215, ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4:
аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 (шістсот) гривень на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття;
аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 (шістсот) гривень на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною 23 років або до закінчення навчання.
В решті вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 974,40 гривні.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян