№ 2-4402-15
(№ 760-9197-15-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11. 11. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровника О. В.
при секретарі: Яковенко Н. К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української охоронно-страхової компанії - про відшкодування майнової шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Української охоронно-страхової компанії - про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду посилалась на те, що 14. 07. 2014 року о 18 год. 20 хв. стався страховий випадок - ДТП, що про що позивачем було повідомлено відповідача в межах встановленого Законом триденного строку.
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 28. 07. 2014 року винною у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано гр.. ОСОБА_2
21. 11. 2014 року відповідач визнав майнові права позивача шляхом прийняття рішення про події, які мали місце 14. 07. 2014 року.
Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, однак відповідачем так і не було виплачено позивачу страхове відшкодування.
Позивач в судовому зсіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач УОСК в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою представника відповідача про ознайомлення з датою та часом судового засідання (а.с. 27). Відповідач УОСК про причини неявки в судове засідання представника відповідача суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 14. 07. 2014 року о 18 год. 20 хв. відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Хонда» д.н. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан» д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Вбачається, що позивачем було повідомлено УОСК про ДТП, яке відбулось 14. 07. 2014 року в межах встановленого Законом триденного строку.
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 28. 07. 2014 року винною у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано гр. ОСОБА_2 (а.с. 7).
Встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування (а.с. 9-10), однак відповідачем так і не було виплачено позивачу страхове відшкодування, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної-особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно 21.1. статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією з страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Відповідно до п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
У відповідності до 36.1. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
При цьому, п. 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Зважаючи на те, що позивачем не оспорювалась сума страхового відшкодування, виплата останнього повинна була здійснитись не пізніше 19. 11. 2014 року.
Однак, в порушення норм Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не відшкодував позивачу розмір страхового відшкодування, чим порушив права позивача.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 21, 22, 36, 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Української охоронно-страхової компанії - про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.
Стягнути з Української охоронно-страхової компанії на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 21 252,20 грн.
Стягнути з Української охоронно-страхової компанії на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: