Справа № 219/6385/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2015 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника третьої особи -Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради ОСОБА_5,

третьої особи - приватного нотаріуса Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ,про визнання договору дарування будинку недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2003 р. вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 05.03.2003 року у них народився син ОСОБА_7, і з 04.06.2003 вони всі були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2, який належав ОСОБА_3 на праві власності, та проживали в цьому будинку до лютого 2014р. 18.07.2005р. шлюб було розірвано, але після спливу 5 місяців позивач з відповідачем примирилася і вони разом з дитиною продовжили проживати у зазначеному будинку без реєстрації шлюбу, який повторно зареєстрували 09.01.2013р. Увесь цей час позивач з дитиною були зареєстровані у спірному будинку і залишаються зареєстрованими на теперішній час. Нещодавно позивачеві стало відомо, що 27.02. 2013р. ОСОБА_3 подарував будинок № 36 по вул. Котовського м.Артемівська Донецької області своїй матері ОСОБА_8 Вважає, що договір дарування укладений без додержання вимог чинного законодавства, оскільки він був укладений без дозволу органу опіки та піклування, чим були порушені права малолітньої дитини на право користування житлом. Позивач просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 36 по вул.Котовського в м.Артемівську Донецької області , укладений 27.02.2013р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 434., а також, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на вказаний будинок ( т. а.с. 2-5).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2015р. позовна заява в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_8 на спірний будинок залишена без розгляду згідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України ( т.1 а.с. 121).

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_8, які належним чином повідомлені про час розгляду справи, в судове засідання не з,явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив судові, що укладанням спірного договору дарування не були порушені права малолітньої дитини , оскільки, малолітній син ОСОБА_3 постійно проживає з батьком в будинку по вул. Котовського, 36 м.Артемівська, у т.ч. проживав і на час укладання договору дарування, і на теперішній час бабусею ОСОБА_8 складено заповіт на онука ОСОБА_7 стосовно будинку по вул. Котовського,36 м.Артемівська. Також, пояснив, що на час укладання спірного договору дарування в спірному будинку проживала і позивач, з якою відповідач на час укладання договору дарування знаходився у зареєстрованому шлюбі. При цьому зазначив, що наявність запису в домовій книзі будинку по вул. Котовського, 36 м.Артемівська про малолітнього ОСОБА_7 не може свідчити про його реєстрацію в будинку на час укладання договору дарування, оскільки , відсутні відомості про час здійснення такого запису, тому, в позові просить відмовити.

Представник Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради позов підтримала , пояснивши, що органом опіки та піклування не надавався дозвіл на укладанням спірного договору дарування , і таким чином, відповідачами були порушені права малолітньої дитини, яка з моменту народження проживала у спірному будинку та мала права на користування ним.

Приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно ним 27.02.2013р. ним був посвідчений договір дарування будинку по вул. Котовського, 36 м.Артемівська, при цьому, ОСОБА_3 була надана довідка про склад сім,ї у спірному будинку на момент відчуження , в якій були відсутні відомості про реєстрацію малолітньої дитини .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, шо 25.03.2003р. було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, сторони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Шлюб було розірвано 18.07.2005 р., повторно шлюб було зареєстровано 09.01.2013р. та повторно розірвано 15.04.2014р. ( т.1 а.с.9, 16-18), і що сторонами не оспорюється.

Також, судом встановлено, що згідно копії домової книги про реєстрацію осіб, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, оригінал якої був оглянутий судом, в зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_10 , штапм Артемівського МВ про реєстрацію 04.06.2003р., ОСОБА_3, штамп про реєстрацію 04.06.2003р., та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.108-110).

Згідно копії довідки про склад сім,ї від 28.02.2012р. в будинку № 36 по вул.Котовського в м.Артемівську, зареєстрований та входить до складу сім,ї ОСОБА_3, також, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 (справа № 0503/10620/2012-ц а.с. 82).

Згідно копії довідки про склад сім,ї № 368 від 18.06.2014р. в будинку № 36 по вул.Котовського в м.Артемівську, зареєстрований, як член сім,ї, також, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.1 а.с. 14).

Згідно довідки ТОВ « Ремондіс Артемівськ» від 22.05.2015р. за адресою : м.Артемівськ, вул. Котовського,36 з 01.10.2010р. , з моменту існування підприємства, нарахування здійснюються на 3 осіб ( т.1 а.с. 236).

Згідно до листа Артемівської загальноосвітньої школи № 7 м.Артемівська від 25.08.2015р. зі слів учня ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та його батька ОСОБА_3, ОСОБА_3 постійно проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6. Про зміну місця проживання ОСОБА_7 на лютий 2013р. батьки не повідомляли ( т.1 а.с.237).

Таким чином, судом встановлено, що відомості про народженого ОСОБА_7 були внесені в домову книгу будинку 36 по вул.Котовського м.Артемівська 04.06.2003р. разом та одночасно з реєстрацією його батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до п.62 Тимчасової Інструкції про порядок документування і прописки ( реєстрації) громадян, затв. Наказом МВС України від 03.02.1992р. № 66, згідно до якого відомості про новонароджених дітей вносяться відповідальними за прописку і виписку особами у картки прописки чи домову книгу до одного з батьків.

Також, судом встановлено, що згідно до договору дарування від 29.11.2002р., укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 та посвідченого нотаріально, ОСОБА_3 набув право власності на будинок № 36 по вул.Котовського в м.Артемівську ( т.1 а.с.68).

27 лютого 2013 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 434,відчужив належну йому квартиру своїй матері ОСОБА_8 ( т.1 а.с.67).

При цьому, судом встановлено, що відчуження 27.02.2015р. будинку 36 по вул.Котовського м.Артемівська було здійснено ОСОБА_3 без отримання згоди органа опіки та піклування, і що сторонами не оспорюється.

Згідно до ст.160 СК України місце проживання дитини , яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Обов'язок реєстрації малолітніх дітей за місцем їх проживання ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» покладено на батьків або законних представників дітей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що станом на 27.02.2013р., тобто, на момент укладання спірного договору дарування будинку 36 по вул.Котовського в м.Артемівську , малолітня дитина ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала у спірному будинку, і отже, мала право користування нею нарівні з власником, тобто батьком ОСОБА_3

Зазначене не спростовано представником відповідача ОСОБА_3, який, також, пояснив судові, що на момент укладання спірного договору дарування малолітній син ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_7, проживав з батьками в будинку 36 по вул.Котовського в м.Артемівську, який належав ОСОБА_3.

Судом не приймаються наданий стороною відповідача ОСОБА_3 акт ПП « Квартал» від 26.03.2015р., згідно до якого ОСОБА_7, 05.03.2003р.н.,, у період з 05.02.2013р. по 15.06.2013р. проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.111), а також, довідка про склад сім,ї від 05.02.2013р. , яка була надана нотаріусу під час укладання спірного договору, згідно до якої за адресою: м.Артемівськ, вул. Котовського, 36, зареєстровані лише ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 70) , оскільки, зазначене спростовується встановленими судом обставинами про те, що місцем реєстрації та проживання малолітнього ОСОБА_7 , у т.ч., на час укладання спірного договору дарування є будинок 36 по вул.Котовського в м.Артемівську.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, ч.6 встановлено, що правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти-члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (в редакції Закону №3234-УІ від 19 квітня 2011 року) неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Положенням п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, визначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною, районною у містах Києві та Севастополі державною адміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

З урахуванням того, що оспорюваний договір дарування будинку був укладений без отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, для визнання цього правочину недійсним.

Приймаючи таке рішення, судом не було встановлено, що на момент як укладення спірного договору дарування, так і на час ухвалення рішення дитина ОСОБА_7 мала на праві власності будь-якого житла. Наявність заповіту від 21.08.2015р. на ? частину будинку 36 по вул.Котовського в м.Артемівську , складеного ОСОБА_8 на ОСОБА_12 не спростовує встановлене судом порушення прав малолітнього на користування житлом при укладанні спірного договору дарування ( т.1 а.с. 203) .

При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 81, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст.203, 215 ЦК України ,суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 36 по вул.Котовського в м.Артемівську Донецької області , укладений 27.02.2013р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 434.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з кожного по 121,80грн. на користь ОСОБА_1

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко