Справа № 667/3792/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, представника третьої особи адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за борговою розпискою (третя особа ОСОБА_2), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_5 на свою користь борг в сумі 30000 дол. США, що еквівалентно 663300 грн. та сплачену суму судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини:

17.09.2013 року ОСОБА_5 під розписку позичила в позивача гроші у розмірі 30000 дол. США на придбання квартири з кінцевою датою повернення боргу 31.12.2014 року.

Однак, відповідач не виконав свої зобовязання і на сьогоднішній день має перед позивачем заборгованість у сумі 30000 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 663300 грн.

Починаючи з дня останньої дати виконання зобовязання, позивач неодноразово звертався до відповідача у вигляді усної вимоги згідно розписки та положення діючого цивільного законодавства щодо повернення заборгованості, на що відповідач жодним чином не прореагував та ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнав, пояснив, що дійсно відповідачка брала у борг у позивача 30000 доларів США, але не повернути позичену суму не може.

Третя особа та його представник пояснили, що позов задоволенню не підлягає з тих підстав, що в дійсності відповідачка не брала в борг коштів від позивача. Відповідачка є колишньою дружиною третьої особи, вони перебували з відповідачкою у шлюбі з червня 2011року по січень 2015року, і в цей час його дружина ні в кого грошей в борг не брала. Позивач є співмешканцем відповідачки. На сьогодні колишнє подружжя ділить майно і цим позовом відповідачка намагається створити докази, що частина майна була придбана на її кошти.

Заслухавши пояснення представника відповідача, третьої особи, представника третьої особи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.ст.62,63,64ЦПК України доказами є пояснення сторін та третіх осіб, їх представників, показання свідків, письмові та речові докази.

Сторони у судове засідання не зявилися. Відповідачка направила у судове засідання свого представника.

Позивач обмежився направленням поштою позовної заяви до суду та в такий же спосіб направив заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши у заяві, що це є його законне право не бути присутнім під час розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_2 надав суду заперечення на позов, зазначивши в них про фіктивність боргової розписки, виклав факти на підтвердження зазначеної ним обставини. Представник відповідача був ознайомлений із запереченнями. За участю представника відповідача у судовому засіданні 20 серпня 2015року ОСОБА_6 та його представник у своїх поясненнях зазначили ті ж обставини, що і в запереченнях, наголошуючи, що ОСОБА_5. ніяких коштів в борг не брала, а спір щодо позичених коштів створений штучно у звязку із спором ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, що розглядається у Києво-Святошинському суді Київської області, про що суду було надано копію ухвали про відкриття провадження у справі..

Для спростування доводів третьої особи про фіктивність розписки, відсутності в дійсності передачі коштів, позивач та відповідачка мали б надати відповідні докази, зявитися у судове засідання і особистими поясненнями спростувати доводи третьої особи та його представника, але цього сторонами зроблено не було, що дає суду підстави вважати, що сторони погодилися з твердженнями третьої особи.

Надана позивачем до позовної заяви копія розписки та пояснення представника відповідача, що ОСОБА_5 взяла у ОСОБА_4 сумму у розмірі 30000доларов США для придбання квартири не є належними доказами того, що такі кошти дійсно позичалися та передавалися.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013року №6-63цс13, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

З наданих суду доказів суд не може зробити висновку чи в дійсності між сторонами було укладено якийсь договір.

Третьою особою заявлялося клопотання про призначення фізико-хімічної експертизи, проте через відсутність оригіналу розписки, суд не розглянув клопотання, оскільки за відсутності оригіналу документа експертиза не може бути призначена.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Про це позивач зазначив і в позовній заяві. Проте судом не було встановлено порушення прав позивача на повернення коштів, а тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1000гривень, тоді як ціна позову 663300гривень і розмір судового збору складає 3654гривень, неповна сплата судового збору не є підставою для відмови у відкритті провадження. Оскільки у позові відмовлено, то з позивача має бути стягнена недоплачена сума судового збору.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11,57-64, 60, 88, 179, 212, 209 ЦПК України, на підставі ст.ст.1046,1047ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_5 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Стягнути із ОСОБА_4, 25 листопада 1986року народження, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь спеціального фонду Державного Бюджету України судові витрати у розмірі 2654(дві тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.