Провадження № 2/760/7371/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в інтересах Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, про визнання незаконними внесення змін до статуту в частині вилучення пункту 6.4 статуту в старій редакції, визнання недійсною реєстрації статуту в новій редакції в частині вилучення пункту 6.4, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

19.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в інтересах Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, про визнання незаконними внесення змін до статуту в частині вилучення пункту 6.4 статуту в старій редакції, визнання недійсною реєстрації статуту в новій редакції в частині вилучення пункту 6.4, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 119, 120 ЦПК.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які є відповідно директором та адвокатом РССКП «Київський крематорій».

З аналізу статті 35 ЦПК випливає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - це особи, які вступають у справу для захисту власних суб'єктивних інтересів, оскільки майбутнє рішення суду може вплинути на їх права і обов'язки стосовно однієї зі сторін.

При цьому позивач у позовній заяві не обґрунтував, які саме власні суб'єктивні інтереси третіх осіб зачіпаються, та яким чином рішення у цій справі може вплинути на їх права і обов'язки.

З позовної заяви випливає, що позивач просить визнати незаконними внесення змін до статуту в частині вилучення пункту 6.4 статуту РССКП «Київський крематорій» в старій редакції та визнати недійсною реєстрацію статуту РССКП «Київський крематорій» в новій редакції в 2013-2014 роках в частині вилучення пункту 6.4 статуту.

Однак, позивач не обґрунтував позовні вимоги в цій частині, зокрема, не вказав яким чином та які саме «трудові права на працю» погіршує нова редакція статуту, не визначив підстави для визнання недійсною реєстрації статуту та не зазначив докази на підтвердження цих обставин.

Однією з позовних вимог є стягнення з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 237-1 КЗпП «відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя».

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст.119 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У позовній заяві позивач не обґрунтував, якими міркуваннями він керувався при визначенні розміру моральної шкоди у 20 000 грн.; не зазначив, якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі; не вказав, якими доказами підтверджується неправомірність дій відповідача при завданні позивачу моральної шкоди, зокрема, якою саме медичною документацією та яким саме висновком психолога-судового експерта.

Частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01.09.2015 Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із статті 5 вищезазначеного Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів за іншими вимогами, що випливають з трудових відносин.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить визнати незаконними внесення змін до статуту в частині вилучення пункту 6.4 статуту РССКП «Київський крематорій» в старій редакції; визнати недійсною реєстрацію статуту РССКП «Київський крематорій» в новій редакції в 2013-2014 роках в частині вилучення пункту 6.4 статуту; стягнути з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди.

Таким чином, за вищезазначені позовні вимоги позивачу належить сплатити судовий збір.

Зазначені три позовні вимоги носять немайновий характер.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1 461,60 грн.

Оскільки у позовній заяві позивач заявив позовні вимоги, які не виникають з трудових відносин, тому правила частини другої статті 120 ЦПК на спірні правовідносини не поширюються. Тому позивачеві належить додати копії позовної заяви та всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої позовної заяви, її копій та копій доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також належного доказу сплати судового збору.

Керуючись статтями 119, 120, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в інтересах Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, про визнання незаконними внесення змін до статуту в частині вилучення пункту 6.4 статуту в старій редакції, визнання недійсною реєстрації статуту в новій редакції в частині вилучення пункту 6.4, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Шевченко