Справа № 747/407/15-ц Провадження № 22-ц/795/2243/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Тіщенко Л. В. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Талалаївського районного суду від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Талалаївського районного суду від 12 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Апелянт посилається на те, що укладений договір не містить в собі визначення щомісячного розміру лізингових платежів, саме як часткової виплати вартості майна, не визначено у кого саме лізингодавець придбаває товар-предмет Договору лізингу, не визначено конкретний порядок та місце отримання товару - предмету Договору, не визначено порядок страхування товару. Апелянт вказує на те, що оскаржуваний договір було укладено між ним, як фізичною особою та юридичною особою, а тому, відповідно до ст. 799 ЦК України, він мав бути посвідчений нотаріально. Апелянт зазначає, що пунктом 8.2.1. укладеного договору передбачено лізинговий платіж, який цілком та повністю включив в себе винагороду Відповідача, а не реальну виплату вартості Товару, що свідчить про несправедливі умови договору. Апелянт посилається те, що пунктами 8.2.2 та 8.2.3 визначені періодичні авансовий платіж та другий лізинговий платіж за складною та незрозумілою для нього формулою, що свідчить про нечесну підприємницьку практику відповідача, яка спрямована на залучення сторонніх фінансових коштів, а не надання послуг. Апелянт вказує на те, що забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, а при укладанні договору фінансового лізингу він фактично був введений відповідачем в оману.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідившиши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25 березня 2014 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є міні - трактор Dongfeng DF 244 DN.

Відповідно до п.п.1.3, 1.5 укладеного договору, лізингодавець взяв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати у користування лізингоодержувачу на строк та умовах, передбачених договором( непрямий лізинг); предмет лізингу є власністю лізингодавця до моменту переоформлення права власності на нього.

Згідно з п. 1.7 укладеного договору, предмет договору передається у користування лізингоодержувачу протягом строку на більше 120 днів з моменту сплати останнім авансового платежу (50% від вартості предмета лізингу), комісії за організацію та оформлення договору ( 10 % від вартості лізингу) та комісії за передачу предмета лізингу ( 3 % від вартості предмета лізингу).

Відповідно до п.8.1 укладеного договору , складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені у графіку лізингових платежів у додатках №№ 1,2 до цього договору, які є його невід»ємною частиною.

Згідно з п. 8.2.1 та додатками № 1 до укладеного договору, перший лізинговий платіж складається з : авансового платежу ( 50% від вартості предмета лізингу ) - 28980 грн., комісії за організацію та оформлення договору ( 10 % від вартості лізингу) - 5 796 грн. та комісії за передачу предмета лізингу ( 3 % від вартості предмета лізингу) - 1738.8 грн. Строк сплати 12 місяців.

Згідно з п. 8.2.3 та додатками № 2 до укладеного договору, другий лізинговий платіж складається з щомісячного відшкодування частини вартості предмету лізингу, сплати відсоткової ставки за користування предметом лізину, сплати комісії за супроводження договору. Строк сплати 60 місяців, щомісячно по 689.43 грн.

Відповідно до п. 8.12 укладеного договору датою виконання будь-якого платежі за даним договором вважається дата фактичного надходження грошових коштів на банківський рахунок Лізингодавця.

Додатком № 3 до укладеного договору сторонами погоджена ціна предмета лізингу, в розмірі 57 960 грн.

Розділ 7 укладеного договору передбачає порядок та умови страхування предмету лізингу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що укладений договір за формою та змістом відповідає приписам законодавства; відсутні докази того, що позивач при укладанні договору був введений відповідачем в оману; відсутні підстави для визнання укладеного договору недійсним.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апелянта про те, що укладений договір не містить в собі визначення щомісячного розміру лізингових платежів, саме як часткової виплати вартості майна, не визначено у кого саме лізингодавець придбаває товар-предмет Договору лізингу, не визначено конкретний порядок та місце отримання товару - предмету Договору, не визначено порядок страхування товару, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу( строк лізингу); розмір лізингових платежів.

Договір фінансового лізингу від 25 березня 2014 року, укладений між сторонами, відповідає приписам ч.2 ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг». Пункт 1.3 укладеного договору передбачає, що предметом лізингу є міні - трактор Dongfeng DF 244 DN. Пункт 2.2 укладеного договору передбачає, що строк лізингу починається з дати передачі та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту приймання-передачі предмету лізингу та в останню дату платежу, зазначену у додатку № 2 до цього договору. Пункт 8.2.1 та 8.2.3 укладеного договору та додатки №№ 1 і 2 до договору фінансового лізингу передбачають, що перший лізинговий платіж складається з : авансового платежу ( 50% від вартості предмета лізингу ) - 28980 грн., комісії за організацію та оформлення договору ( 10 % від вартості лізингу) - 5 796 грн. та комісії за передачу предмета лізингу ( 3 % від вартості предмета лізингу); другий лізинговий платіж складається з щомісячного відшкодування частини вартості предмету лізингу, сплати відсоткової ставки за користування предметом лізину, сплати комісії за супроводження договору. Сплата комісії за організацію та оформлення договору, комісії за передачу предмета лізингу, відсоткової ставки за користування предметом лізину, сплати комісії за супроводження договору узгоджується з приписами ст.. 16 Закону України « Про фінансовий лізинг».

Доводи апелянта про те, що оскаржуваний договір було укладено між ним, як фізичною особою, та юридичною особою, а тому, відповідно до ст. 799 ЦК України, він мав бути посвідчений нотаріально, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України « Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв»язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм(оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг» договір лізингу має укладатися в письмовій формі.

Доводи апелянта про те, що пунктом 8.2.1. укладеного договору передбачено лізинговий платіж, який цілком та повністю включив в себе винагороду Відповідача, а не реальну виплату вартості Товару, що свідчить про несправедливі умови договору, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно з п. 8.2.1 та додатками №1 до укладеного договору, перший лізинговий платіж складається з : авансового платежу ( 50% від вартості предмета лізингу ) - 28980 грн., комісії за організацію та оформлення договору ( 10 % від вартості лізингу) - 5 796 грн. та комісії за передачу предмета лізингу ( 3 % від вартості предмета лізингу) - 1738.8 грн.

Доводи апелянта про те, що пунктами 8.2.2 та 8.2.3 визначені періодичні авансовий платіж та другий лізинговий платіж за складною та незрозумілою для нього формулою, що свідчить про нечесну підприємницьку практику відповідача, яка спрямована на залучення сторонніх фінансових коштів, а не надання послуг, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки пунктами 8.2.1 і 8.2.3 укладеного договору та додатками №№ 1 і 2 до укладеного договору передбачені перший та другий лізингові платежі, зокрема їх складові, розміри та період сплати із розшифровкою помісячно.

Доводи апелянта про те, що забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, а при укладанні договору фінансового лізингу він фактично був введений відповідачем в оману, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки договір фінансового лізингу від 25 березня 2014 року, укладений між сторонами з дотриманням приписів законодавства; в ході розгляду справи не надано доказів, які б свідчили, що при укладанні договору відповідач ввів позивача в оману і такі доводи апелянта є довільним тлумаченням правових норм.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Талалаївського районного суду від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: