Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу №201/15963/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національно університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованої та невиплаченої суми стипендії та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровського національно університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованої та невиплаченої суми стипендії та зобовязання вчинити певні дії (а. с. 2-6).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона є студенткою Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року. Батько останньої мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 19 років 9 місяців, в звязку з чим ОСОБА_1 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Проте за період з вересня 2014 року по серпень 2015 року позивачці була виплачена стипендія у меншому розмірі, а саме: було не донараховано та не виплачено грошові кошти в сумі 5 375,93 грн. Тому ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму грошових коштів; зобовязати відповідача виплачувати позивачу з 01 вересня 2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення позивачем навчання; судові витрати покласти на відповідача (а. с. 4-7).

У судовому засіданні позивач заявлені нею в позові вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а. с. 39), надала письмові заперечення проти позову (а. с. 40-43), відповідно до яких Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_2 заперечує проти позову, посилаючись на те, що фінансування університету здійснюється на нормативній основі за рахунок державного бюджету та на сьогоднішній день відсутній будь-який інший механізм призначення, нарахування і виплати стипендій студентам, що є дітьми шахтарів, окрім Постанови Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, якою затверджений порядок нарахування і виплати стипендій студентам, та в якій про таку категорію студентів як «батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років» не зазначено.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2014 року є студенткою денної форми навчання за державним замовленням Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2. За період з вересня 2014 року по серпень 2015 року отримала стипендію у розмірі 9240,07 грн., тобто середньомісячний розмір стипендії ставить 770,01 грн.

Статутом ДВНЗ «Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_2» визначено, що університет є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді. Університет є бюджетною та неприбутковою організацією. Університет здійснює свою навчальну, наукову, господарську, міжнародну та іншу діяльність відповідно до законодавства України у межах прав, передбачених законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» на іншими законами, нормативними документами ОСОБА_3 освіти і науки України.

Батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 працює в ПСП «Шахтоуправление «Беорзерское» ТОВ «ДТЕК Добропольеуголь». Має загальний стаж роботи у вугільній промисловості 19 років 09 місяців, на підземних роботах з повним робочим днем в шахті (а. с. 9).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» (з наступними змінами та доповненнями), студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-V1 (ст. 5 в редакції Закону України від 05 грудня 2012 року), шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно з п. 4 ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендії, порядок їх призначення і виплати встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року №882 «Питання стипендіального забезпечення».

ОСОБА_3 освіти та науки України № 1/11-18300 від 27 листопада 2013 року відповідачу було повідомлено, що навчальні заклади України керуються положеннями зазначеного Порядку, якими підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей щахтарів, що навчаються за гірничими спеціальностями. Такі видатки забезпечені коштами Державного бюджету. Зміни, які враховують вимоги ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в які б були забезпечені коштами Державного бюджету до Порядку призначення і виплати стипендій не внесені ( а. с. 47).

16 липня 2015 року відповідач отримав лист від ОСОБА_3 освіти та науки України (а. с. 50), відповідно до якого навчальні заклади при призначені та виплаті стипендій керуються положеннями Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, яким підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях у звязку з незабезпеченням витрат коштами Державного бюджету України.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровського національно університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованої та невиплаченої суми стипендії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Г.В. Черновськой