Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування та пені

за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника на рішення апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») про стягнення страхового відшкодування та пені.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 31 жовтня 2012 року між нею та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2808-12-00134. За умовами вказаного договору було застраховано автомобіль Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, від ряду ризиків, в тому числі й від викрадення.

У період часу із 17 год 00 хв 30 грудня по 24 год 30 хв 31 грудня 2012 року з майданчика для паркування автомобілів навпроти під'їзду № 2 по вул. Зв'язку, 2 у м. Українка Обухівського району невстановлені особи викрали її автомобіль. За фактом викрадення автомобіля вона звернулася із заявою до Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області, а 02 січня 2013 року подала до ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Протягом січня - березня 2013 року вона надала відповідачу ряд пояснень та додаткових документів щодо обставин страхового випадку, проте страхове відшкодування виплачено не було.

02 квітня 2013 року відповідно до п. п. 11.7.7 договору страхування між нею та страховиком укладено договір про передачу майнових прав та переуступку права вимоги на застрахований транспортний засіб, відповідно до якого ПрАТ «СК «Українська страхова група» зобов'язалась виплатити страхове відшкодування, а вона зобов'язалась передати страховику право власності на автомобіль. Незважаючи на підписання вказаного договору та виконання нею всіх умов договору страхування, страхове відшкодування не виплачено.

Враховуючи викладене, позивач просила визнати подію, що мала місце в ніч з 30 на 31 грудня 2012 pоку, страховим випадком та стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 119 847 грн, пеню у розмірі 36 793, 03 грн, 3 % річних у розмірі 3 024, 08 грн та інфляційні втрати у розмірі 479, 40 грн, а всього 160 143, 51 грн.

Справа розглядалася судами неодноразового.

Останнім рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто із ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування із врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у розмірі 102 487, 84 грн, пеню у розмірі 30 570, 11 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 31 жовтня 2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2808-12-00134.

Предметом вказаного договору є страхування майнових інтересів ОСОБА_4, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, на строк з 31 жовтня 2012 року по 30 жовтня 2013 року.

Відповідно до умов договору страхувальник зобов'язався сплатити страховику страхову премію в загальному розмірі 7 306 грн частинами - двома рівними платежами з терміном сплати до 31 жовтня 2012 року та до 30 січня 2013 pоку, а страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку з автомобілем Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснити на умовах договору страхову виплату страхувальнику або вигодонабувачу, яким ОСОБА_4 зазначила ПАТ «Банк «Таврика».

Сторони договору погодили перелік страхових випадків, за умови настання яких у страховика виникає обов'язок здійснити страхову виплату, до яких, зокрема, віднесли викрадення транспортного засобу, визначили суму страхового відшкодування без урахування зносу та безумовну франшизу по ризику «викрадення» у розмірі 5 % страхової суми.

За п. п. 11.7.5 п. 11.7 договору страхування у разі події «викрадення» додатково надаються наступні документи: оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені), письмова угода із страховиком про уступку права вимоги на застрахований ТЗ, який було викрадено.

02 квітня 2013 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 було укладено договір про передачу майнових прав на транспортний засіб та переуступку права вимоги на застрахований транспортний засіб. Відповідно до умов вказаного договору ПрАТ «СК «Українська страхова група» зобов'язалася виплатити ОСОБА_4 страхове відшкодування за викрадений 31 грудня 2012 року автомобіль Honda Civic у загальній сумі 103 229 грн 92 коп., з яких перша частина відшкодування в сумі 3 653 грн зараховується в рахунок несплаченої частини страхового платежу, а друга частина в сумі 99 576 грн 92 коп. перераховується на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 у банківській установі.

Відповідно до п. п. 16.1.13 п. 16.1, розділу 16 частини 2 договору страхування підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим договором, а також ненадання страховику у випадку настання події «Викрадення» на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них.

Аналіз наведених договірних положень свідчить про те, що договір про передачу майнових прав на транспортний засіб та переуступку права вимоги на застрахований транспортний засіб від 02 квітня 2013 року укладено на виконання п. 11.7.7. договору страхування та є його складовою.

Таким чином, виплаті страхового відшкодування та передачі ОСОБА_4 автомобіля страховику за договором про уступку права вимоги на застрахований ТЗ передує виконання нею умов основного договору - договору страхування.

Встановивши ті обставини, що у порушення п. 11.7.5 договору страхування ОСОБА_4 не надала страховику другий комплект ключів від транспортного засобу, апеляційний суд дійшов привального висновку про відсутність підстав для виплати на її користь страхового відшкодування.

Норми матеріального права судом застосовано правильно, порушень процесуального закону не вбачається.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.П. Дербенцева

О.П. Касьян

В.О. Савченко