Справа № 667/2290/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Радченко Г.А.

при секретарі: Рушелюк О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» на його користь суму залишку вкладу в розмірі 201571,22 доларів США; пеню в розмірі 11575,16 доларів США; суму інфляційних витрат в розмірі 8264,42 доларів США; суму трьох відсотків річних в розмірі 1424,80 доларів США; відсотки в сумі 4554,19 доларів США; 5000 доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те, що 06 липня 2012 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Стандарт 12 мес.». 06 липня 2013 року вказаний договір був пролонгований до 06 липня 2014 року. Своїми заявами від 27.06.2014 року та 08.07.2014 року він повідомив, що бажає отримати суму вкладу та відсотки повністю та не пролонгує договір банківського вкладу. Однак, отримав лише відмову в отриманні грошей з мотивуванням, що рахунки позивача заблоковані. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 201571,22 доларів США по вкладу та 4554,19 доларів США по нарахованих відсотках. Намагаючись врегулювати спір в досудовому порядку та отримати розяснення він звернувся до НБУ, проте нац.банк не зміг посприяти йому у відновленні нарахування відсотків, поверненню коштів за договором банківського вкладу та переведенні обслуговування його вкладу за місцем його постійного проживання. Тому він змушений звернутися до суду з позовом. Також зазначив, що за весь час невиконання відповідачем своїх зобовязань йому були завдані моральні страждання, які він оцінює у 5 000 доларів США. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню пеня за порушення грошового зобовязання, 3% річних за прострочення виконання зобовязання та інфляційні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу в розмірі 201571,22 доларів США; пеню в розмірі 77762,31 доларів США; суму інфляційних витрат в розмірі 115903,45 доларів США; суму трьох відсотків річних в розмірі 6030,57 доларів США; відсотки в сумі 4554,19 доларів США; 10 000 доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди. Пояснив, що 06.07.2012 року позивач уклав із відповідачем договір банківського вкладу, а 06.07.2013 року договір банківського вкладу був пролонгований ще на рік, тобто до 06.07.2014 року. Своїми заявами від 27.06.2014 року та 08.07.2014 року позивач повідомив, що бажає отримати суму вкладу та відсотки повністю та не пролонгує договір. Однак, отримав лише відмову в отриманні грошей, яка була вмотивована тим, що рахунки позивача заблоковані. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 201571,22 доларів США по вкладу та 4554,19 доларів США по нарахованих відсотках. Вказані обставини дають позивачу право вимагати не лише стягнення заборгованості, а й пені, інфляційних втрат, 3% річних та відшкодування моральної шкоди, спричиненої невиконанням зобовязань.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що зобовязання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», виконує Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та м. Севастополь. Крім того, позивачем не надано доказів укладення договору, оскільки належним доказом цього може бути лише підписаний між сторонами договір банківського вкладу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку ж суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1059 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п. 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського вкладу; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківським правилам) та звичаям ділового обороту.

Пунктом 2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимагам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності і звичаями ділового обороту.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14.

Судом встановлено, що в підтвердження позовних вимог позивачем надано заяву на оформлення банківського вкладу «Стандарт, 12 мес.» від 06.07.2012 року, довідку №4646777 від 14.06.2014 року про відкриті рахунки та квитанції про поповнення депозиту, які не засвідчені печаткою банку, не є належними доказами укладення договору банківського вкладу.

Крім того, згідно витягу з протоколу № 18 засідання Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15 травня 2014 року було прийнято рішення про припинення діяльності відокремлених підрозділів Філії «Кримське регіональне управління» банку.

Таким чином, після припинення діяльності банку в Криму у травні 2014 року, позивач не мав можливості отримати довідку № 4646777 від 14.06.2014 року про відкриті рахунки в Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» 14.06.2014 року, а надана позивачем довідка не відповідає вимогам, встановленим Інструкцією щодо форми документа на підтвердження внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем та його представником не надано.

Враховуючи відсутність доказів укладення договору банківського вкладу між сторонами та внесення позивачем коштів на депозит, суд приходить до висновку, що в задоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 88, 174,212-215 ЦПК України, ст. ст. 1058, 1059 ЦК України, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, Інструкцією про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів відмовити за необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: