Справа №639/1190/15
№2/639/906/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді: Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В

розглянувши у судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернуся до суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу особи Міссіяж О.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І. О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_7 в інтересах якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Місіяж О.А. 05 вересня 2013 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу вищевказаної квартири , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. 08 листопада 2014 року; скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності на спірну квартиру.

У обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що ОСОБА_7 є його батьком. У батька у приватній власності була однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Документами , що підтверджується право власності на квартиру є свідоцтво про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації держаного житлового фонду 08 травня 1998 року, реєстраційний №6-98-110573-Ш, згідно розпорядження №21206-Ш від 08 травня 1998 року, зареєстроване в Державному комунальному підприємстві Харківське міське бюро технічної інвентаризації 11 травня 1998 року та записане у реєстрову книгу за №П-6-7928. ОСОБА_7 надав довіреність на продаж вищевказаної квартири ОСОБА_2 , яка була посвідчена Міссіяж О.А., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 5 вересня 2013 року за реєстровим номером №2226. Як свідчить свідоцтво про смерть від 08 січня 2015 року , його батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Він дізнався , що 09.07 2014 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. між ОСОБА_7 в інтересах якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності від 05 вересня 2013 року та з другої сторони ОСОБА_3. Також, він дізнався , що 08 листопада 2014 року був укладений ще один договір купівлі-продажу спірної квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу з однієї сторони ОСОБА_3 та з другої сторони ОСОБА_4. Як зазначено в п 4.1.1. вищезазначеного договору купівлі-продажу від 09.07.2014 року , продавець /в особі представника/ стверджує, що на момент укладення цього договору довіреність є чинною, обставини які перераховані у ст. 248 ЦК України відсутні. Але він не може погодитися з даним твердженням продавця /в особі представника/, оскільки як свідчить свідоцтво про смерть його батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а договір купівлі-продажу був укладений 09.07.2014 року. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. У даному випадку довіреність була видана 05.09.2013 року , як зазначено в договорі купівлі-продажу квартири, довіритель помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а представник вчиняє правочин від імені довірителя 09.07.2014 року. З вищевикладеного можна зробити висновок , що представник за довіреністю не мав права вчиняти будь-які дії , оскільки дана довіреність припинила свою дію. У відповідності до ч. 3 ст. 215 К України ,яка встановлює якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах , встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Тому , на думку позивача обидва договори купівлі-продажу є не дійсними і порушують його права.

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , який діє на підставі довіреності від 26 грудня 2014 року у судове засідання не з'явився , надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував, пояснив, що придбав квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, договір купівлі-продажу було посвідчено нотаріусом 08.11.2014 року . Яким чином ОСОБА_3 став власником спірної квартири йому не відомо. Нотаріусом були витребувані усі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу. Вважає , що з його сторони не було вчинено протиправних дій щодо заволодінням спірною квартирою, а тому він є добросовісним покупцем.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися , їм належним чином повідомлялося про час та місце розгляду справи, повістки та телеграми надсилалися їм на адресу вказану у позовній заяві. Крім того судом були витребувані відомості з АДБ, з відповіді якого вбачається , що місце реєстрації зазначених відповідачів співпадає з місцем проживання , зазначеного у позовній заяві /а.с.62-63/.

Як вбачається з матеріалів справи, така знаходиться у провадженні з березня 2015 року, неодноразово призначалася до розгляду . Однак відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повістки про явку в судове засідання не отримують, такі повертаються до суд з відміткою « за закінченням терміну зберігання». З таких підстав,суд дійшов до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зловживають своїми правами та прийняв рішення розглядати справу за їх відсутністю.

Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович у судове засідання не з'явилися , їм належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухав пояснення відповідача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 9 липня 2014 року , укладеним між ОСОБА_7, від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності , посвідченої нотаріусом Міссіяж О.А. 05. вересня 2013 року , останньому належала квартира АДРЕСА_1 . /а.с.7/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть , виданого 8 січня 2015 року серія НОМЕР_1. /а.с.6/.

09.07 2014 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. між ОСОБА_7 в інтересах якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності від 05 вересня 2013 року та з другої сторони ОСОБА_3. /а.с.7-8/

08 листопада 2014 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. між ОСОБА_3 та з другої сторони ОСОБА_4. /а.с.10/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Як вбачається з свідоцтва про народження /а.с.5/ ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7, а тому відноситься до спадкоємців за законом першої черги.

Положеннями ст. ст. 1268 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. п. 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач у справі не надав суду доказів , які б свідчили, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_1, а саме : відомостей про проживання на день відкриття спадщини /день смерті/ зі спадкодавцем ОСОБА_7 або про надання до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця заяви про прийняття спадщини, або ухвалення рішення про надання додаткового строку про надання такої заяви.

За таких обставин, суд дійшов до висновку , що права позивача як спадкоємця після смерті ОСОБА_1 не порушені , оскільки ним не доведено своє право на спадщину .

Керуючись ст. 3,4, 8,10,15,60,209,212-215,218,294 ЦПК України , суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення , особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова