Справа №589/4578/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1668/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5

про визнання житлового будинку та іншого нерухомого майна обєктом спільної власності, визнання права користування, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року до місцевого суду звернулась ОСОБА_4 з позовом, який уточнила в ході судового розгляду справи і остаточно просила визнати 82/100 житлового будинку та інших обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, буд. 8 обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнати 18/100 житлового будинку та інших обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, буд. 8 обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Визнати право ОСОБА_4 на користування спірним житловим будинком.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у 1999 році познайомилась з відповідачем у справі ОСОБА_3, а з 2000 року вони почали спільно проживати у належній їй квартирі та вести спільне господарство. За спільною згодою між ними та за кошти виручені від продажу належного їй на праві власності автомобіля ними було придбано земельну ділянку та житловий будинок по вул. Гречко, 8 в м. Шостка. Придбання цього нерухомого майна було оформлене на відповідача ОСОБА_3 Придбаний будинок знаходився у поганому стані, тому, виходячи з отримуваних позивачем доходів, вони з відповідачем ОСОБА_3 здійснювали ремонт та реконструкцію даного житлового будинку. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано 09.10.2001 р., а 12.10.2002 р. було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_3 Позивач вказує, що загалом, з моменту початку спільного проживання в будинку з ОСОБА_3 було здійснено значні реконструкції (перебудови, добудови) в будинку та побудовані надвірні будівлі. Після розірвання їх шлюбу, відповідач став письмово вимагати від неї та від її доньки залишити будинок та знятись із реєстрації в ньому.

Виходячи з вищезазначеного, просила місцевий суд задовільнити її уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано житловий будинок та інші обєкти нерухомого майна (господарські будівлі та споруди згідно інвентаризаційної справи БТІ), що знаходяться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, буд. № 8 обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано право ОСОБА_4 на користування житловим будинком та іншими обєктами нерухомого майна (господарськими будівлями та спорудами згідно інвентаризаційної справи БТІ) що знаходяться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул.Гречко, буд. № 8.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за проведення судової експертизи в сумі 4927 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

При цьому, вказує, що суд безпідставно визнав спірний житловий будинок з надвірними будівлями обєктом спільної сумісної власності сторін у справі, оскільки будинок був ним придбаний під час шлюбу з ОСОБА_5, а усі добудови до будинку та його перепланування були здісненні до реєстрації шлюбу з позивачкою за його власні кошти. Вважає, що дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а також поясненнями свідків. Також просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3 ОСОБА_7, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення позивачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_8, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали цивільної справи № 2-3/13, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 квітня 2000 року ОСОБА_3 придбав житловий будинок № 8 по вул. Гречко в м. Шостка Сумської області житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 47,0 кв.м. з надвірними будовами на земельній ділянці площею 600 кв.м. В договорі зазначено, що на земельній ділянці розташований цегляний житловий будинок під шиферним дахом, позначений на плані літерою А-1, цегляний сарай «В», цегляна літня кухня «Б», дерев'яна вбиральня «У» та дерев'яна огорожа. Продаж будинку було здійснено за 12300 гривень. Інвентаризиційна оцінка будинку становила згідно договору 17777 грн. В цей же день, ОСОБА_3 була придбана і земельна ділянка, яка розташована за вищезазначеною адресою (т.2 а.с.76, 81).

На час набуття у власність ОСОБА_3 вищезазначеного спірного будинку він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 і шлюб між ними було розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2000 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було здійснено 09 жовтня 2001 року (т.2, а.с. 40).

За рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 194 від 27 липня 2000 року, надано згоду ОСОБА_3, який мешкає по вул.Гречко, 8 в м.Шостка на прибудову до будинку розміром 3,50х4,0 м. під вітальню та кухню, на перепланування будинку (т.1 а.с.94).

12 жовтня 2002 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що зокрема, вбачається з досліджених судом паспортів сторін та самими сторонами не заперечується.

На час реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, остання займалась підприємницькою діяльністю і була зареєстрована як фізична особа- підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 22 березня 2000 року. Місцем проживання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 вказано вул. Гречко, 8, м. Шостка (т.1,а.с. 9).

Також з матеріалів справи вбачається, що після реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 позивачкою 25.07.2003 року було продано належну особисто їй квартиру АДРЕСА_1 за 19310 грн.00 коп. (т.1 а.с.11).

З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що будівельні та інші роботи у будинку по вул. Гречко, 8 у м. Шостка були розпочаті у 2001 році (здійснення житлової прибудови А1-1, знесення літньої кухні "Б" (т.1.,а.с.168). В подальшому інвентаризація поточного стану проводилась у 2010 році. (т.1., а.с. 152 209).

Реєстрація розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбулась 09 лютого 2008 року (т.1, а.с. 59).

За рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 134 від 29 квітня 2009 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво в одному блоці розміром 10,7х5,0м. кухні, гаражу, вольєру, лазні розміром 4,4х3,6м., погрібу 1,4х1,3м. на власній земельній ділянці по вул..Гречко,8 в м.Шостка (т.1 а.с.127).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 8 індивідуального житлового фонду по вул.Гречко м.Шостка Сумської області від 22 лютого 2010 року за зазначеною адресою прибудовано до житлового будинку житлову прибудову позначену на схематичному плані земельної ділянки під літерою «а1-1», веранду позначену літерою «а», збудовано мансарду «МС», збудовано у дворі будинку навіс позначений літерою «Ж», літню кухню «Е», гараж «Г», погріб «Пг», сарай «Д», здійснено перепланування житлового будинку і збільшено житлову площу з 32,8 до 48,0 к.в.м.

Вказані добудови не прийняті в експлуатацію і згідно технічного паспорту на будинок є самовільними.

На даний час в спірному будинку зареєстровані та проживають позивачка та її донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_3 (т.2 а.с.251-252).

Позивач ОСОБА_4 в 2011 році зверталась до суду із позовними вимогами про визнання її та відповідача ОСОБА_3 членами однієї сімї в період часу з 15 жовтня 1999 року по 11 жовтня 2002 року та визнання за нею та за відповідачем права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку за кожним, а відповідач звертався із зустрічним позовом про розподіл спільно нажитого майна подружжя. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2013 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог сторін у справі (т.1 а.с.83-86). Сторони не погодились з рішенням місцевого суду і оскаржили його в апеляційному порядку і рішенням Апеляційного суду Сумської області від 2 липня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково і визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля ОСОБА_10 814 D, державний номер НОМЕР_1 та 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_2. В іншій частині рішення місцевого суду залишене без змін (т.1 а.с.87-93).

З висновку судової експертизи № 18 від 6 травня 2015 року вбачається, що житловий будинок А одноповерховий з мансардою загальною площею 136,2 кв.м.. Складається з 3-х житлових кімнат 48 м.кв. (12,4/11,3/24,3) а також веранди 17,3 кв.м., коридору 10,5 кв.м, кухні 12,9 кв.м., санвузла 6,4 кв.м., мансарди 37,9 кв.м. та лоджії 6,3 кв.м.. Внутрішнє оздоблення підвищеної якості. Перший поверх чисто пошпакльовано, шпалери, підлога кахель та ламінат. Мансарда обшита вагонкою. На веранді камін.

Господарські будівлі в єдиному блоці: навіс «Ж», літня кухня «Е», гараж «Г», погріб «Пг», сарай «Д» та вбиральня «У». Внутрішнє оздоблення господарських будівель та загальний стан добрий. Внутрішній двір вимощено тротуарною плиткою та огороджене парканом. Згідно класифікації, прийнятої провідними оцінювачами та ріелторами з продажу нерухомості, загальний стан домоволодіння віднесено до 2 категорії «Проведено євроремонт»".

Експертами також було встановлено, що в період з 2001 року по 2008 роки були проведені поліпшення а саме, побудовано: житлову прибудову «А1-1», гараж «Г», сарай «Д», літню кухню «Е», погреб «Пг», мансарду «Мс», навіс «Ж», огорожу «№1-4», в житловому будинку «А-1» замінені всі вікна, замінено дах будинку «А-1», проведено всі внутрішні оздоблювальні роботи приміщень будинку «А-1» (т. 2, а.с. 128). Вказані поліпшення в домоволодінні за адресою м. Шостка вул. Гречка, 8 становлять 82/100 частини. Також експертами визначено, що ринкова вартість об'єктів нерухомого майна за адресою вул. Гречка, 8, м. Шостка станом на час проведення експертного дослідження становила 1157000 грн.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що така суттєва зміна вартості вищевказаного об'єкта нерухомого майна порівняно з ціною придбання будинку згідно договору купівлі-продажу від 14 квітня 2000 року (12300 грн.) не може бути пояснена інфляційними процесами або зміною ринкової кон'юнктури цін на ринку нерухомості, а перш за все пояснюється здійсненими будівельними роботами та проведеними поліпшеннями даного нерухомого майна у період з 2001 по 2008 роки.

Та обставина, що ці значні поліпшення здійснювали позивачка та відповідач ОСОБА_11 саме в 2001 -2008 роках підтверджується також і пояснення самої позивачки, допитаної за її згодою в суді першої інстанції в якості свідка , яка пояснила, що з ОСОБА_3 вона познайомилась у 1999 році, який на той час стверджував, що 6 років перебуває у розлученні. Спочатку проживали спільно у належній ОСОБА_4 квартирі на вул. Прорізній в м. Шостка. За кошти від проданого нею автомобіля було придбано спірний будинок на вул. Гречко, 8 в м. Шостка. Після придбання 2-3 місяці нічого не будували, у 2000 розбирали будинок, батареї були порвані, була пічка на 2-3 кімнати, полу нормального не було, примітивний старий варіант будинку. У 2000 році лише під кінець року знімали батареї, у 2001 році всі побудови які можливо, розбирали. Від придбаного будинку залишився фундамент та стіни, фундамент був низький, будинок - без води, без газу, без опалення. Прибудова такої ж площі, як придбаний будинок, тераси та даху відбулась приблизно 2002-2003 роках. Приблизно у 2003, після продажу ОСОБА_4 її квартири на вул. Прорізній в м. Шостка продовжували будівництво гаражу, погребу (під гаражем, в т.ч. перекриття) літньої кухні, волєру, бані, другого поверху. До розірвання шлюбу з ОСОБА_3 всі будівельні роботи та внутрішні роботи були завершені.

З пояснень свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 також вбачається, що придбаний будинок був у занедбаному стані і його будівництво здійснювалось протягом трьох-чотирьох років, в основному за кошти ОСОБА_4, які вони отримувала від підприємницької діяльності та вклала кошти від продажу своєї особистої квартири, а ОСОБА_3 керував будівництвом, як прораб. Спочатку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у будинку не мешкали, а вселились до нього лише в 2003-2004 роках і продовжували будівництво до 2005 року. Протягом останніх п'яти років нового будівництва не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_16, яка працювала у спірному будинку як домогосподарка у 2005 - 2009 роках пояснила, що у 2005 році вцілому все було побудовано, проводились лише оздоблювальні роботи, господарі придбали дорогу плитку для тераси, будували камін, цементувався двір. У 2005 році була побудована окрема кухня, гараж, паркани.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що будував собі базу та одночасно привозив будівельні матеріали для себе та ОСОБА_4; матеріали на будівництво він підвозив близько 3 років. Спочатку будинок готували під будівництво, балки для даху купували наприкінці 2002-2003 роках, розрахунки з ним завжди здійснювала ОСОБА_4 або передавала гроші через водіїв.

Свідок ОСОБА_18 надав показання, що саме ОСОБА_4 замовила в нього виготовлення вікон для свого будинку, яких було виготовлено приблизно 20 шт. у 2002-2003 роках, спочатку у будинок, потім на літню кухню. Розрахунок з ним здійснювала готівкою ОСОБА_4

Частково задовольняючи позов в частині визнання спірного житлового будинку та інших обєктів нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що за час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у шлюбі нерухоме майно, яке відповідач придбав до реєстрації шлюбу із позивачкою, але під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому воно є обєктом права спільної сумісної власності сторін у справі.

Проте, з таким висновком повністю погодиться не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.60, ч.1 ст.61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2000 року ОСОБА_3 придбав житловий будинок № 8 по вул. Гречко в м. Шостка Сумської області житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 47,0 кв.м. з надвірними будовами на земельній ділянці площею 600 кв.м.

Як вбачається з матеріалів інвентарної справи, висновку експерта, пояснень свідків, будинок придбаний відповідачем ОСОБА_3. до шлюбу із ОСОБА_4 зазнав значних перебудов та поліпшень саме за час перебування цих осіб у шлюбі і саме позивач приймала активну участь у фінансовому та матеріально-технічному забезпечення будівництва.

Згідно з п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власність дружини, чоловіка є майно , набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових або грошових затрат або затрат другого з подружжя , воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкта в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта.

Доказів того, що зазначені вище поліпшення були здійсненні лише за рахунок особистих коштів відповідача, матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає доведеним, що належний відповідачу обєкт незавершеного будівництва будинку, істотно збільшився у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу поліпшень, проведених за рахунок спільних трудових і грошових затрат подружжя ОСОБА_4 ОСОБА_3, а не тенденцій до загального подорожчання об'єктів нерухомості, а тому він є обєктом спільної сумісної власності сторін на підставі ст.60 СК України. Така правова позиція щодо можливості визнання незавершеного будівництва будинку обєктом спільної сумісної власності подружжя висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.06.2012 року в справі № 6-56 цс-12 та від 15.05.2013 року в справі №6-37 цс-13.

В той же час, оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірний будинок був придбаний відповідачем під час його перебування у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 і його розподіл між подружжям Тимошик не здійснювався, тому місцевий суд обґрунтовано визнав спірний обєкт незавершеного будівництва будинку також і обєктом спільної сумісної власності, в тому числі і відповідачки у справі без визначення часток кожного із співвласників.

Задовольняючи в цій частині позов, суд першої інстанції визнав житловий будинок та інші обєкти нерухомого майна (господарські будівлі та споруди згідно інвентаризаційної справи БТІ), що знаходяться за адресою Сумська область м.Шостка, вул.Гречко,8 обєктом спільної сумісної власності сторін у справі.

Враховуючи, що у ст.331, 876 ЦК України та Законі України «Про державну рєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» законодавець застосовує термінологію «обєкт незавершеного будівництва» або «обєкт будівництва», колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду в цій частині, застосувавши вище зазначену термінологію.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає положенням ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у частині визнання обєктом права спільної сумісної власності спірного нерухомого майна підлягає зміні.

В той же час, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду в частині визнання права ОСОБА_4 на користування житловим будинком підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнанні або оспорювані права особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка в законному порядку зареєстрована в спірному будинку, постійно в ньому мешкає, а тому її право на користування ним не є порушеним.

Крім того, визнання судом обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незавершеного будівництва про вул.Гречко, 8 в м.Шостка тягне за собою і право цих співвласників на користування ним, а тому визнання судом за одним із співвласників права на користування цим обєктом є зайвим.

У звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь апелянта частину понесених ним судових витрат при подачі скарги в сумі 121 грн.80 коп.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року в частині визнання житлового будинку та інших обєктів нерухомого майна обєктами спільної сумісної власності змінити.

Визнати обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незавершене будівництво про вул.Гречко, 8 в м.Шостка.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_4 права користування житловим будинком та іншими обєктами нерухомого майна (господарськими будівлями та спорудами згідно інвентаризаційної справи БТІ), що знаходяться за адресою м.Шостка, вул.Гречко,8 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати за апеляційний перегляд справи в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -