Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/8664/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Номер провадження 22-ц/778/5575/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Бердянської міської ради Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2015 року

у справі за позовом Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_4, третя особа: Виконавчий комітет Бердянської міської ради про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Бердянська міська рада Запорізької області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Виконавчий комітет Бердянської міської ради про стягнення збитків.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що до Виконавчого комітету Бердянської міської ради в порядку передбаченому ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» надійшла копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Вказане повідомлення зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 07.03.2013 року. Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_4 розпочав реконструкцію кафе по АДРЕСА_1

17.06.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстрована декларація про готовність вказаного об'єкта до експлуатації.

У порушення ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ, затвердженого рішення Бердянської міської ради №58 від 31.01.2013 року, ОСОБА_4 не звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про укладання договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська та не надав документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками та інших передбачених документів.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 5700 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2015 року в задоволенні позову Бердянської міської ради Запорізької області відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду Бердянська міська рада Запорізької області подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом не враховано, що ОСОБА_4 є замовником реконструкції кафе, а тому зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги Бердянської міської ради Запорізької області.

Сторони у судове засідання не з'вилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача Бердянської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Передбачене законом право на участь у судовому засіданні сторони не використали. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Бердянської міської ради Запорізької області підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі повідомлення, зареєстрованого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 07.03.2013 року, ОСОБА_4 розпочав реконструкцію кафе по АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

17.06.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстрована декларація про готовність вказаного об'єкта до експлуатації (а.с. 7-10).

Відмовляючи у задоволенні позову Бердянської міської ради Запорізької області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 не є замовником будівництва в розумінні ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури, а тому не є суб'єктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури м. Бердянськ.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до ст. 27-1 Закону України "Про планування та забудову територій" замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який був прийнятий 17 лютого 2011 року та набрав чинності 12 березня 2011 року, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач Бердянська міська рада посилається на Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Бердянська, який затверджений рішенням сесії Бердянської міської ради від 31 січня 20013 року № 58 «Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Бердянська». Однак, ні рішення, ні Порядок, на які посилається позивач в матеріалах справи відсутні.

Крім того, за змістом вказаних вище норм матеріального права обов'язковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

На підтвердження зазначеного позивачем не надано будь-яких доказів на підставі якого нормативного документа відповідач користується земельною ділянкою.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що Бердянською міською радою 28 липня 2014 року за № 1582/05-б/н направлено ОСОБА_4 пропозицію про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Бердянська при реконструкції кафе (а.с.11-13), який не підписаний відповідачем та не укладений, а претензія про сплату нанесених збитків залишилася без задоволення (а.с.14-16).

Матеріали справи також не містять доказів в чому полягала реконструкція кафе, які роботи проводилися під час реконструкції та чи здійснювалась відповідачем забудова земельної ділянки.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не є забудовником земельної ділянки і тому не підпадає під дію вищеназваного закону, оскільки згідно матеріалів справи він лише здійснив реконструкцію кафе, а ч.2 ст.40 ЗУ передбачає, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту.

Крім того, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" не передбачено обов'язку замовника відшкодувати упущену вигоду (неодержаний прибуток,) а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника, не укладався.

Позивач свій позов обґрунтовує посиланням на ст. 22 ЦК України та вважає, що між невиконаним зобов'язанням відповідача та неотриманням територіальною громадою м. Бердянська грошових коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська нанесенням збитків наявний безпосередній зв'язок.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статі 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Нааявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно- правової відповідальності. Для застосування такого виду відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) міського бюджету м. Бердянська є планування таких доходів і відповідне їх відображення в міському бюджеті м. Бердянська.

Матеріали справи не містять доказів в якості яких доходів згідно класифікації, встановленої ст. 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження.

Між тим, позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати визначені доходи від відповідача у розмірі 5700,00 грн., і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати вказаний прибуток.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, надав належну оцінку доказам і дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій. При їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: