АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9709/15 Справа № 206/3898/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Г. Я. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з таким позовом, в якому уточнюючи свої позовні вимоги в ході судового розгляду справи посилався на те, що між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського мультивалютного рахунку №Физ-2885/Р від 22.04.2010 року, згідно якого банком було відкрито позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 та банк зобов'язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта: приймання і зарахування на рахунок коштів, що надходять клієнту, виконання розпоряджень клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Кожного дня він знімає з рахунку кошти у сумі, еквівалентній 15 000 грн. та 2 червня 2015 року при знятті коштів із свого рахунку НОМЕР_1 було списано 118 грн. 08 коп. комісії за видачу готівки з поточного рахунку, після чого він дізнався, що з 2 червня 2015 року банком була здійснена зміна тарифів з публікацією 25.05.2015 року на офіційному сайті банку, зокрема, банком була введена комісія за зняття з 2.06.2015 року коштів з поточного рахунку у розмірі 0,8% від суми, мінімум 5 грн., що є незаконним, оскільки банком порушений порядок змін умов договору, а одностороння зміна умов договору заборонена, при цьому за період 2.06.2015 року - 29.07.2015 року незаконно списано банком вже 4714 грн. 47коп., тому 5 червня 2015 року він надіслав лист-заперечення проти змін умов договору, який був отриманий банком 8.06.2015 року, а відділення банку у Дніпропетровську отримало цей лист 5.06.2015 року, але відповіді на нього він не отримав.

З таких підстав позивач просив визнати незаконними дії ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» щодо нарахування комісії та зняття коштів з поточного рахунку НОМЕР_1, відкритого на його ім'я; визнати недійсним п. 8.4 Умов банківського обслуговування фізичних осіб AT «Сбербанк Росії», затверджених наказом Голови Правління AT «Сбербанк Росії» №37 від 16.01.2012 року; зобов'язати ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» припинити нарахування комісії за зняття коштів з поточного рахунку НОМЕР_1, відкритого на його ім'я; стягнути із ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на його користь 4714 грн. 47 коп. незаконно стягнутих коштів за період з 2.06.2015 року по 29.07.2015 року включно.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та задовольнити його позов, посилаючись на неповне з'ясування і неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. А ч. 1 ст. 629 цього кодексу передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір банківського мультивалютного рахунку №Физ-2885/Р від 22 квітня 2010 року, згідно якого банком було відкрито позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 та банк зобов'язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта: приймання і зарахування на рахунок коштів, що надходять клієнту; виконання розпоряджень клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, а 26 грудня 2013 року між сторонами було укладено ще один договір №2620/14/551511 про відкриття Вкладного Рахунку, невід'ємною частиною якого є Умови банківського обслуговування фізичних осіб AT «Сбербанк Росії», затверджені наказом Голови Правління AT «Сбербанк Росії» №37 від 16.01.2012 року, згідно п. 4.1.4 яких Банк має право змінювати в порядку, визначеному Умовами, вартість послуг Банку, які визначені у відповідних тарифах, з чим позивач погодився, підписавши цей договір, після чого з 2 червня 2015 року банком була здійснена зміна тарифів та введена комісія за зняття коштів з поточного рахунку у розмірі 0,8% від суми (мінімум 5 грн.) з публікацією таких змін на офіційному сайті банку 25.05.2015 року, тобто за 7 днів як передбачено п. 1.6.11 Умов.

Оскільки Національним банком України введено обмеження на видачу готівкових коштів із депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України позивач кожного дня в банку знімає із свого рахунку НОМЕР_1 кошти у сумі, еквівалентній 15 000 грн., при цьому 2 червня 2015 року при знятті коштів з нього було списано 118 грн. 08 коп. комісії за видачу готівки з поточного рахунку, тому 5 червня 2015 року він надіслав лист-заперечення проти змін умов договору, а всього за період з 2.06.2015 року по 29.07.2015 року з позивача списано банком 4714 грн. 47 коп. комісії, у зв'язку з чим позивач, вважаючи такі зміни незаконними, звернувся до суду з цим позовом у липні 2015 року, в той час коли згідно п. 8.4 Умов він мав право на таке звернення до суду протягом 7 днів.

За таких обставин та виходячи з того, що відповідач законно стягнув з позивача комісію за період з 2.06.2015 року по 29.07.2015 року відповідно до укладених між сторонами договорів, зміна умов договору є законною і банком не порушений порядок цих змін, а позивач звернувся до банку із запереченнями проти них і з таким позовом до суду з порушенням встановлених договором порядку та строків, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні заявлених ним вимог, керуючись названими нормами права.

З урахуванням наведеного доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про незаконність змін банком умов укладеного між сторонами договору і наявність всіх доказів в підтвердження заявлених ним вимог не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи та змісті укладених між сторонами договорів, а фактично зводяться до та повторного обґрунтування своїх позовних вимог з викладенням тих же обставин і доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, а посилання скаржника на несправедливість в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» положень п. 8.4 Умов банківського обслуговування фізичних осіб AT «Сбербанк Росії», затверджених наказом Голови Правління AT «Сбербанк Росії» №37 від 16.01.2012 року, належним чином необґрунтовано, не відповідає загальним положенням норм регулюючого спірні правовідносини законодавства і ніякими відповідними допустимими доказами не підтверджується. Крім того, позивач погодився з такими Умовами при підписанні ним договору від 26 грудня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: