У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» про стягнення суми авансу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» (далі - ТОВ «Петрівський квартал») про стягнення суми авансу.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що 30 травня 23014 року вона уклала з відповідачем договір бронювання квартири, згідно якого передала в якості авансу грошову суму в розмірі 4 850 грн, яка мала бути зарахована у рахунок майбутніх платежів за умови підписання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру не було укладено, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь суму авансу.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Петрівський квартал» на користь ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 4 850 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Петрівський квартал» просить заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843616/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843640/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана ОСОБА_2 відповідачу грошова сума в розмірі 4 850 грн є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» про стягнення суми авансу, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 липня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк