Справа № 500/6526/15-ц
Провадження № 2/500/3093/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5722 від 22.08.2000 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 14/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт Суворове, вул. Вільна, 12, мотивуючи тим, що 22.08.2000 року між нею та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5722, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору, позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача не зявилась, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2000 року між ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5722, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила 14/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт Суворове, вул. Вільна, 12. Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 22.08.2000 року за № 5722. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору ОСОБА_1 проведено реєстрацію договору про, що свідчить технічний паспорт на житловий будинок № 12 по вул. Вільна в смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст. ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 14/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 12 по вул. Вільна в смт Суворове Ізмаїльського раону Одеської області, укладений між ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржевих угод з нерухомістю за № 5722 від 22 серпня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 14/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 12 по вул. Вільна в смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4