№ 336/6381/15-ц
провадження № 2/336/3089/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

17 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 31.08.2015 р. до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що 01.09.1982 р. рішенням Міноборони СРСР йому був виданий ордер № 209 для проживання у 3-кімнатній квартирі АДРЕСА_1 разом із сім»єю з 4 осіб: дружини ОСОБА_3, синів ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народився ще один син - ОСОБА_5, який також зареєстрований та проживає у вищевказаній квартирі.

На теперішній час квартира АДРЕСА_1 відноситься до державного житлового фонду та, починаючи з вересня 2005 р. в квартирі фактично мешкають: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З вересня 2005 р., після укладення старшим сином - ОСОБА_2 шлюбу, останній фактично проживає з дружиною в м.Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_2, куди перевіз все належне йому майно.

За період з вересня 2005 р. по серпень 2015 р., ОСОБА_2 жодного разу не з»являвся в спірній квартирі, і всі обов»язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, виконуються виключно ним, дружиною та синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Зберігання права користування житлом за відповідачем перешкоджає позивачу в оформленні субсидії на квартиру, крім того, щомісячно на відповідача нараховуються всі комунальні послуги, витрати по яким несе позивач, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

За позовом позивач, посилаючись на ст..ст.71, 72 ЖК України, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов»язати Шевченківський РВ у м.Запоріжжя зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, а також стягнути судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток як за місцем реєстрації, так і фактичного проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши обставини справи, оцінивши у сукупності письмові докази, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на сім»ю з 4-х осіб була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджено наданою копією ордеру № 209 (а.с.5).

Відповідно до довідки № 770 від 05.11.2015 р. в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, а також дружина позивача - ОСОБА_6, та сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.23).

Згідно акту, складеного комісією ЦОА МКП «Основаніє» 05.11.2015 р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані зазначені вище особи. В результаті перевірки, зі слів сусідів, було встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з серпня 2005 р. по теперішній час (а.с.24).

Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_9

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ст..72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1

Вирішуючи вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, суд керуючись ч.1 ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, вважає їх передчасно заявленими, оскільки питання про зняття ОСОБА_2 з реєстрації у порядку ч.1 ст.7 вказаного вище Закону, не вирішувалось.

Згідно ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Дмитрюк