печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 листопада 2015 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення банківського вкладу , відсотків та пені за несвоєчасне повернення банківського вкладу,моральної шкоди , посилаючись на те, 24.04.2014р. уклала з відповідачем договір банківського вкладу вклад у сумі 94962,22 грн. з розрахунку 24,5 % річних , 7.04.2015р. договір закінчився , однак кошти так і не повернуті а тому просить стягнути з відповідача суму вкладу, відсотки , 3% за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання відповідно до ст..625 ЦК України в розмірі825,97 грн., індекс інфляції 22547,25 грн.. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про що є відповідні розписки.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.04.2014р. позивачка уклала з відповідачем договір банківського вкладу вклад у сумі 94962,22 грн. з розрахунку 24,5 % річних , 7.04.2015р. договір закінчився , однак кошти так і не повернуті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору.

Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України,банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

При таких обставинах суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення з відповідача

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не надано доказів , судом не встановлено що діями відповідача спричинена моральна шкода в договірних правовідносинах , тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1416,01грн. ( 1% від ціни позову 141601,18 грн.)

Керуючись ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 610-611,625, 1058, 1061, 1065ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 215-218,224 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 94 962,22 грн.-сума вкладу, 23265,74 грн. відсотки , 825,97 грн. 3% річних, 22547,25 грн. індекс інфляції.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судовий збір в розмірі 1416,01 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Остапчук Т.В.