Провадження № 2-н/638/5821/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

19.11.2015 р. суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» нарахованої, але не виплаченої суми по лікарняному листу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» нарахованої але невиплаченої суми по лікарняному листу в сумі 13342,01 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену ст.96 ЦПК України.

За приписами ст.1,2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, виплати по лікарняному листу не відносяться нормами чинного законодавства до заробітної плати, тому суд вважає, що ОСОБА_1 заявлено вимогу, не передбачену ст.96 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 зверталась до Дзержинського районного суду м.Харкова з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» нарахованої, але не виплаченої суми по лікарняному листу. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою, відповідно до вимог ч.2 ст.101 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч.2 ст.101 ЦПК України, п.1 ч.3 ст.100 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» заборгованості по заробітної платі, нарахованої по лікарняному листу.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою. У відповідності до ч.2 ст.101 ЦПК Українизаявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ті днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Рибальченоко