Провадження № 2/331/1757/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18.11.2015 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що знаходиться з ОСОБА_2 у шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 29.08.2009 р. зроблено актовий запис № 199. Від шлюбу мають малолітніх дитей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1032,00 гривень щомісячно з 01.01.2015 р. до досягнення нею повноліття, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1032,00 гривень щомісячно з 01.01.2015 р. до досягнення ним повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 500, 00 грн. щомісячно з моменту подання позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, а також з відповідача на її користь стягнути судовий збір.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, на уточнених позовних вимогах наполягає. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.08.2009 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 199. Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль.
Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають разом з матір'ю ОСОБА_1, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.
Згідно з положенням ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду 02.09.2015 року, проте, просить суд призначити аліменти на утримання дітей з 01.01.2015 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України суд може стягнути аліменти за минулий час. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
Відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача.
Разом з тим, позивачем не надано суду жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їхньої сплати.
За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей з дати пред'явлення позову - 02.09.2015 р.
Крім того, відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Таким чином, вимоги позивача у частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно з моменту подання позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 107, 158, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226, 292, 294, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182 СК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.08.2009 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 199 розірвати.
Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1032,00 гривень щомісячно, починаючи з 02.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1032,00 гривень щомісячно, починаючи з 02.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно з 02.09.2015 року та до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовій збір у розмірі 487,20 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 487,20 грн.
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.