"16" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Калини О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
21.07.2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що подружні відносини не склались через різні характери і погляди на спільне життя, різні інтереси та бачення сімейних стосунків, між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного, подружнього життя на протязі шести місяців і шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться, а неповнолітні діти стають свідками непорозумінь та сварок. За наведених обставин позивач просить розірвати укладений між сторонами шлюб.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Позивач також пояснив, що наданий судом строк для примирення сторін результатів не дав, рік тому позивач вже уходив з родини, однак повернувся заради дітей. Проживши з позивачкою ще рік позивач остаточно зрозумів, що збереження сім'ї неможливе. З липня місяця сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету сторони не мають.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, однак будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні відповідач суду не надав, тож повідомлені обставини не з'явлення відповідача в судове засідання не можуть бути визнані судом поважними.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №272 (а.с. 4).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року за клопотанням відповідача сторонам у справі був наданий тримісячний строк для примирення відповідно до положень ст. 111 ЦПК України (а.с. 27).
Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з вимогами ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу та обставини подружнього життя подружжя, і на переконання суду встановлені обставини та пояснення позивача свідчать про неможливість подальшого збереження сім'ї.
Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При цьому, судом встановлено, що сторони у справі разом не проживають, спільним побутом не пов'язані, спільного бюджету на мають.
Застосовані судом заходи до примирення подружжя результатів не дали, оскільки позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, а примушування як жінки, так і чоловіка до шлюбу забороняється законом. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112-114 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №272.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -