Справа № 760/3205/13-ц
Провадження № 6/760/708/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Мазур Ю. С. про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,

в с т а н о в и в:

22.10.2015 з Апеляційного суду м. Києва до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за поданням головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2015 ухвалу судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15.02.2013, якою подання державного виконавця було задоволено, скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, 14.02.2013 головний державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Мазур Ю. С. звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з поданням про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3

Заявник при зверненні до суду посилався на те, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження по виконанню виконавчих листів №2-1384, які видані Солом'янським районним судом м. Києва 08.08.2012.

На виконання вимог Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім цього, заявник направив запити до ВРЕВ-9, Адресного бюро м. Києва, Бюро технічної інвентаризації м. Києва, Головного управління земельних ресурсів та Державної податкової служби України.

17.08.2012 та 04.09.2012 державний виконавець направляв боржникові виклики державного виконавця.

27.08.2012 та 03.09.2012 державний виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1.

03.09.2012 державний виконавець виніс постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

03.09.2012 до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києва надійшла заява від стягувача про звернення до суду про обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за кордон.

Враховуючи те, що боржник не реагує на виклики та не виконує свої зобов'язання, заявник просить задовольнити подання про обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

У судове засідання державний виконавець не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання державного виконавця належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 18 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право «у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням».

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 3771 ЦПК питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд встановив, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ знаходяться виконавчі листи у цивільній справі № 2-1384/12, видані Солом'янським районним судом м. Києва 08.08.2012 (а.с.4-5).

17.08.2012 державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів у цивільній справі № 2-1384/12, які видані Солом'янським районним судом м. Києва 08.08.2012 про стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 1 283 506,46 грн. та 1 820,00 грн., відповідно до яких боржнику було надано строк до 23.08.2012 для самостійного виконання вимог постанови (а.с. 6-7).

17.08.2012 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить йому лише в межах суми боргу (а.с. 8).

17.08.2012 та 04.09.2012 державний виконавець направив боржникові виклик про необхідність з'явитися до державного виконавця для сплати боргу або надати підтверджуючі документи про сплату боргу (а.с.11,18).

27.08.2012 та 03.04.2012 державний виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак двері ніхто не відкрив (а.с. 13-14).

03.09.2012 державний виконавець виніс постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (а.с.15).

03.09.2012 до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києва надійшла заява від стягувача про звернення до суду про обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за кордон (а.с. 17).

Відповідно до частини першої статті 31 Закону «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи випливає, що серед документів поданих державним виконавцем до суду відсутні докази належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та про необхідність з'явитися до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату. Додані до подання документи підтверджують лише факт відкриття виконавчого провадження і певних дій в його рамках державних виконавців, однак не підтверджують факт обізнаності боржника з приводу відкритого виконавчого провадження.

Згідно з частино другою статті 15 Закону «Про виконавче провадження» присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Однак, всупереч вимогам Закону «Про виконавче провадження» під час здійснення виходу за адресою: АДРЕСА_1 було складено акт державного виконавця від 27.08.2012 та акт державного виконавця від 03.04.2012 без участі понятих (а.с.13-14).

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно пункту 5 частини першої статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішення обов'язків.

З матеріалів справи випливає, що боржник частково сплатив суму боргу, даний факт підтверджується копіями квитанцій, одержувачем яких є ВДВС Солом'янський РУЮ у м. Києві (а.с. 46-47).

Отже, державний виконавець не надав доказів, які підтверджують факт не реагування боржника на вимоги державного виконавця, а також те, що державний виконавець взагалі звертався із такими вимогами до боржника, факт ухилення боржника від явки до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, та факт ухилення від виконання зобов'язань.

Крім цього, відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ».

Однак заявник в поданні про обмеження виїзду за кордон боржника не зазначив найменування органу, якому необхідно здійснити такі заходи.

З урахуванням вимог статті 3771 ЦПК України, пункту 5 частини першої статті 6 Закону «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», пункту 18 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» саме державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду.

Таким чином, державний виконавець, не надав суду докази, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні, ОСОБА_3 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Крім цього заявник не зазначив, найменування органів, які мають здійснити заходи тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 33, частиною п'ятою статті 124 Конституції, статтями 11, 31 Закону «Про виконавче провадження», статтями 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» статтею 3771 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Мазур Ю. С. про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко