Справа № 202/973/14-ц
Провадження № 2/202/208/2015
11 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на ? частини квартири,
У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на ? частини квартири.
В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог просила суд припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; перерахувати на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості ? частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 111 036,00 коп.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1268, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 ? частини квартири № 14 у житловому будинку № 40 по вул. Косіора в м. Дніпропетровську.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 23.03.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-435, ОСОБА_2 отримала у спадщину ? частку квартири № 14 в житловому будинку № 40 м. Дніпропетровську.
Відповідно до довідки № 3897 від 04.11.2013 року, виданої КП «ЖЕП «26» ОСОБА_1 проживає в квартирі № 14, що розташована в будинку № 40 по вул. Косіора в м. Дніпропетровську разом зі своєю малолітньою донькою.
Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією про добровільний поділ в натурі спірної квартири.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2014 року по даній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Згідно висновку № 2470/2471-14 від 12.12.2014 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6, визначення порядку користування приміщеннями квартири АДРЕСА_2 між співвласниками неможливе, оскільки площа, яка належить на ? частину від загальної площі квартири розміром 10,83 кв.м є недостатньою для можливого порядку користування без значного відступу від ідеальних часток в праві власності; вартість ? частини від загальної вартості квартири АДРЕСА_1 складає: 111 036 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки спільне володіння та користування спільним майном між співвласниками не є можливим, а тому є законні та обґрунтовані підстави для припинення права власності ОСОБА_2 на ? частину спірної квартири з компенсацією на користь останньої вартості ? частини спірної квартири.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 358, 364 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на ? частини квартири задовольнити в повному обсязі.
Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частини квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1.
Перерахувати на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) компенсацію вартості ? частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 111 036 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз