Справа № 479/303/15-ц
№ 2/479/353/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

розглянувши у судовому засіданні в смт Криве Озеро відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України без участі сторін та без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 21 965 грн. 56 коп.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 21 965 грн. 56 коп., вказуючи на те, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого кредитор надає позичальнику споживчий кредит «Швидка готівка» в сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Внаслідок порушення зобовязань за кредитним договором станом на 22 лютого 2015 року ОСОБА_1 має загальну заборгованість 21 965 грн. 56 коп., яка складається: заборгованість за кредитом 2 221 грн. 35 коп., заборгованість по відсоткам 9 976 грн. 04 коп., заборгованість по комісії - 8 246 грн. 00 коп., крім цього: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1 022 грн. 17 коп. штраф (процентна складова).

Поскільки позичальник неналежно виконує зобовязання за кредитним договором, кредитор просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду повідомлена вчасно та належним чином, до суду подала заперечення на позов, в якому вказує, що «ОСОБА_2 надання кредиту» нею не підписані, поскільки підписання договору відбулося ще в 2007 році, то вона заперечує з редакцією саме цих ОСОБА_2, і від так вважає їх нікчемними, та подала заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності для звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних заяви від 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року, що підтверджується даними Статуту наявним в матеріалах справи, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит «Швидка готівка» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку лімітом в 3 000 грн., базова процентна ставка по кредиту на момент підписання договору складає 2% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5% .

Відповідно до п. 3.1 ОСОБА_2 договору для надання послуг Банк відкриває клієнту карточний рахунок, видає картку, її вид та строк дії визначний в заяві і в Памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітка банку» згідно заяви позичальника 19 січня 2008 року (а.с.8).

Відповідно до ОСОБА_2 та Правил договору, які є невідємною частиною договору, п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою передбачено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки та вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення дії картки, вона продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшло письмової заяви утримувача картки про закриття карткового рахунку, і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором, як встановлено п. 3.1.3 вищевказаних Правил.

Відповідно до п. 9.12 ОСОБА_2 обслуговування, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, то він автоматично лонгується на той же строк.

Як передбачено п. 9.6 ОСОБА_2, якщо у випадку залишку на картрахунку менший розміру комісії, встановленої тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на картрахунку держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти, останній закривається.

Враховуючи, що на картковому рахунку за даним договором залишок коштів був відсутній, і на протязі всього періоду лише кредитором здійснювались нарахування відповідних обовязкових платежів: процентів, пені, штрафів та комісій, підстав для пролонгації договору не було, оскільки вказаний рахунок підлягав закриттю в звязку з закінченням строку дії договору, незалежно від наявності заяви позичальника про закриття карткового рахунку

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Суд неодноразово слухав справу, починаючи з 24 березня 2015 року, проте позивачем не надано суду будь-яких даних, які б підтверджували видачу позичальником нової картки або продовження її дії на новий строк. Тому враховуючи положення п. 3.1 ОСОБА_2 договору, суд виходить з того, що строк дії договору закінчився 20 січня 2009 року, поскільки договір фактично укладено 19 січня 2008 року.

При слуханні справи 3 квітня 2015 року (а.с. 34-35) позивач надав суду Правила користування платіжною карткою, якими доповнено ОСОБА_2 договору п.п. 5.6 5.12. Так, згідно п. 5.10 ОСОБА_2 передбачено, що за порушення строків платежу по любому із грошових зобовязань договору більш як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплати банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, п. 5.11 передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п. 5.5.1, 5.10 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконано, п. 5.12 передбачено, що строки позовної давності по вимозі про стягнення з клієнта процентів за користування кредитом, винагороди, неустойкипені, штрафів по договору встановлюються сторонами протягом 5 років.

Але надані позивачем ОСОБА_2 надання банківських послуг клієнту, що зареєстровані при відкритті провадження по справі (а.с.9-14) такої відповідальності не передбачили, крім того позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач при отриманні кредиту ознайомлений з ними.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною четвертою 4 вказаної статті встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Що також співпадає з правовою позицією висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-240цс від 11 лютого 2015 року. В якій Верховний Суд зазначив, що договір про збільшення строку позовної давності укладається в письмовій формі. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Позивачем не було надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про укладання між сторонами договору про збільшення строків позовної давності, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати загальний строк позовної давності.

Судом встановлено, що Банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 3 000 грн. строком на 12 місяців з 17 грудня 2007 року по 17 грудня 2008 року.

З позовом до суду позивач звернувся тільки 12 березня 2015 року з пропуском трирічного строку позовної давності.

Таким чином, позивач вчасно не реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитними коштами та процентами, не надав жодних доказів щодо наявності у нього права на примусове стягнення суми боргу та додаткових сум після закінчення строку позовної давності, та фактично після 20 січня 2012 року втратив право на стягнення боргу , якими є нараховані суми за даним позовом, тому згідно положень ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і на додаткові вимоги.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 необхідно відмовити за спливом строків позовної давності.

На підставі ст.ст. 253 - 254, 256 - 257, 259, ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити за спливом строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_3

Рішення набрало законної сили «____» ___________________ року.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 479/303/15-ц.

Керівник апарату суду ОСОБА_4