Справа № 369/3421/15-ц
Провадження № 2/369/1878/15
04.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатов Д.Д.
при секретарі Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Заікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна, Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів Київської області про визнання права власності на спадкове майно , -
В березні 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_7.
Після смерті чоловіка залишилася спадщина, в тому числі і земельна ділянка в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1642 га .
Відповідно до договорів дарування від 10.07.2004 р. ОСОБА_7.було подаровано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,1642 га, на якій розташовано вищезазначений житловий будинок. Вищезазначені будинок та земельна ділянка належали на праві власності моєму синові ОСОБА_4 1971 р. народження та його дружині ОСОБА_8.
В установлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Чернокур О.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1642 га.
Проте постановою нотаріуса від 16.03.2015 р. за вих.№33/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку , у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане нерухоме майно.
Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті помелого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7, 1947 р. яке складається з земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1642 га .
Протягом розгляду справи позивачем уточнювались позовні вимоги, остаточно просила суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_7, 1947 народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1642 га ., житлового будинку в с. Зікрачі Кагарлицького району Київської області, який розташований по АДРЕСА_2.
В судове засідання представник позивача не з»явилась, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явись, звернувсь до суду із заявою про слухання справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явись, звернувсь до суду із заявою про слухання справи за його відсутності.
Відповідач Заікрачанська сільська рада Кагарлицького району Київської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.
Відповідач Дмитрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.
Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. в судове засідання не з»явилась, звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, від 26.05.2015 р., актовий запис - № 9193.
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2015 р. за вих.№33/02-14 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Чернокур О.М., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1642 га.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1642 га, у порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.ОСОБА_7.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Усатов Д.Д.