Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/801/15-ц
Провадження № 2/376/411/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Шумак Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в подальшому збільшив розмір позовних вимог, в обгрунтування яких вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечними діяннями, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляд цивільного позову в кримінальному провадженні.

26 грудня 2014р. Сквирський районний суд Київської області, розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 засудив визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальної правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В результаті цього правопорушення позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, вивиху лівого стегна, перелому лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини, забійних та рваних ран на грудній клітці зліва та обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 49/д, відносяться до середнього ступеня тяжкості, також значні ушкодження його автомобіля.

Для позивача ця подія в житті принесла значні зміни, головною із яких є те, що після ДТП значно погіршився стан здоров'я. В період з 05.09.2012 р. по 05.10.2012 р. позивач перебував на стаціонарном лікуванні в Сквирській та Бердичівській лікарнях. Також, у зв'язку з тим, що в наслідок травм, отримани при ДТП, у позивача виникають часті головні болі та головокружіння, то він вимушений періодично лікуватися. Так в період з 04.12.2013р. по 15.12.2013р. він перебував на лікуванні після наслідків ДТП у денному стаціонар Бердичівської поліклініки. Всі ліки, які йому були потрібні на лікування придбав за власний рахунок. Частина фіскальних чеків, які підтверджують його витрати збереглися. Відповідно до них сума витрат становить 2070,73 грн. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодного разу не відвідали позивача і не поцікавилися станом його здоров'я, та взагалі не надали ніякої матеріальної допомоги на лікування.

Окрім того, що позивач втратив здоров'я, при ДТП, значних механічних пошкоджень зазнав і його автомобіль «Опель Комбо» н.з. НОМЕР_1. Згідно звіту № 30/13 про оцінку КТЗ автомобіля «Опел Комбо» н.з. НОМЕР_1 від 13.09.2013р. пошкодження транспортного засобу є такими великими, що сума вартості відновлювального ремонту є значно більшою ніж його ринкова вартість. У такому випадку матеріальний збиток прирівнюється до ринкової вартості автомобіля. Згідно того ж звіту № 30/13 про оцінк КТЗ від 13.09.2013р. ринкова вартість автомобіля становить 8297,00 Доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.09.2013 р., 1 Долар США = 7,993 грн., становить - 66321,00 грн. без урахування коефіцієнту коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, та 69902,33 грн з урахуванням цього коефіцієнту

Позивач вказує, що справа слухається тривалий час та на протязі цього часу відбулас девальвація гривні. Станом на 06.05.2015 р. курс Долару США зріс та складає: 1 Долар США = 21,133 грь Таким чином, збільшується розмір завданого йому збитку, оскільки згідно звіту № 30/13 про оцінку КТ автомобіля «Опель Комбо» н.з. НОМЕР_1 від 13.09.2013р. матеріальний збиток завданий відповідачами внаслідок пошкодження автомобіля дорівнює його ринкові вартості, та становить 8297 Доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 06.05.2015 р. становить 175340,51грн.(8297,00 * 21,133 = 175340,51).

На проведення автотоварознавчої експертизи також було витрачені кошти в сумі 600 грн.

На доставку автомобіля із м. Сквира (знаходився на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів) до місця проживання, в м. Бердичів, позивачем було витрачено 900 грн.

Крім цього, позивачем було витрачено близько 6500 грн. на доставку автомобіля з місця ДТП до майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, на купівлю ліків, засобів лікування та оздоровчі процедури, на його перевезення зі Сквирської до Бердичівської лікарні, на поїздки до слідчого і т.д., які не можє підтвердити документально, т.я. не зберіг відповідних документів (чеків, квитанцій та ін.).

Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, заподіяної злочинними діями ОСОБА_3 становить (2070,73+175340,51+600+900+6500) 185411,24грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивіл права, має право на їх відшкодування.

Крім фізичної та матеріальної, позивачу також заподіяна моральна шкода, яка полягає в наступному: порушений його психічний та психологічний стан, у нього був тяжкий емоційний стрес, він пережив, продовжує переживати те, що з ним сталося, внаслідок ушкодження здоров'я та взагалі у зв'язку із подією, яка трапилася, позивач по ночах став дуже погано спати, тривалість моральних страждань становить вже більше 2,5 років, була порушена його душевна рівновага та спокій, він багато часу витратив на поїздки до слідчого, на оформлення відповідних документів, проведення експертиз та консультац у зв'язку з тим, що лікувався, він не міг повноцінно спілкуватися з родиною та друзями, витрачав власні кошти на відновлення стану здоров'я. Вигляд його пошкодженого автомобіля підсилює його моральні страждання, ще й тому, що кошти на його придбання він збирав довгий період, важко працюючи. Автомобіль позивач використовував у своїй роботі, т.я. однією із основних умов, при прийнятті його на посаду територіального менеджера, була наявність власного автомобіля. Наразі автомобіля немає і він вимушений розрахуватися з останнього місця роботи, и по теперішній час тимчасово не працює.

Враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань, періоду їх тривалості та відновлення, з врахуванням принципів розумності, виваженості і справедливості, моральна шкода обраховується позивачем у розмірі 60000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв'язку із знищенням чи пошкоджень майна.

Позивач пропонував відповідачам добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, але останні відмовилися, то змушений з вказаним позовом звернутися до суду

Власником автомобіля Мерседес-Бенц Віто д.н.з. НОМЕР_2 на якому ОСОБА_3 скоїв ДТП є ОСОБА_2

Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 185411,24 грн.. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 60000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні та пояснив, що матеріальна шкода завдана ДТП позивачем взагалі необґрунтована, суду не надано доказів цієї шкода, а також просив суд віднестися до звіту про оцінку майна № 30/13 критично,оскільки його складено не експертом та цю особу не попереджено про кримінальну відповідальність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки він взагалі не є відповідачем по цій справі, оскільки на момент скоєння ДТП не керував транспортним засобом, а передав керування своєму синові, який має право та відповідне посвідчення на керування транспортним засобом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що ДТП відбулося з вини позивача, оскільки останній заснув за кермом та, що його автомобілю також спричинено шкоду. Автомобіль зареєстровано на батька, відповідача по справі, однак постійно керував їм ОСОБА_3

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших, осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами (том 2 кримінального провадження а. 241 - 243)., який ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року в частині призначення покарання залишено без змін., а в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди скасовано, а кримінальне провадження у цій частині повернуто на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року встановлено, що 05 вересня 2012 року близько 15 години ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Mersedes Bens Vito» порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, чим скоїв ДТП в результаті якої потерпілому (позивачу) спричинену матеріальну шкоду.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 1187 ч. 2 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» п. 6 передбачено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України).

В судовому засіданні встановлено і це не заперечується сторонами, що власником автомобіля марки «Mersedes Bens Vito» є відповідач по справі ОСОБА_2, однак під час скоєння ДТА автомобілем керував син ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який також є відповідачем по справі та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб.

За таких обставин та відповідно до вимог п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди ( вартість пошкодженого автомобіля OPEL COMBO C VAN реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 175340, 51 грн; витрати на доставку автомобіля з м. Сквира до місця проживання позивача в м. Бердичів у розмірі 900 грн.; витрати на доставку автомобіля з місця ДТП до майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів у розмірі 6500 грн.; витрати на проведення авто товарознавчої експертизі у розмірі 600 грн.; 2070,73 грн. витрати на придбання ліків) з ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки в цьому випадку він є неналежним відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд, враховуючи глибину фізичних, душевних страждань, які зазнав позивач ОСОБА_1 від дій відповідача ОСОБА_3, їх тривалість, можливості відновлення і виходячи з засад розумності та справедливості, вважає визначити моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та стягнути її на користь позивача з відповідача ОСОБА_3

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 10,58,60,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1168,1187,1195 ЦК України , суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

В задоволенні інший частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:О. М. Коваленко