ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_2, Червономотовилівська сільська рада про захист права власності, внаслідок видання акту, який порушує право особи на землю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовною заявою про захист права власності, внаслідок видання акту, який порушує право особи на землю.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява серед іншого повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, вбачається, що вона не відповідає вимогам ч.6 ст.119 ЦПК України, а саме не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину справи, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно, до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач в позовній заяві зазначає, що при підготовці документів для оформлення права на спадкове майно, було встановлено, що при виготовленні технічної документації, на земельну ділянку пл. 0,1167 га, що розташована по вул.. Фастівській, 60 в с. Червона Мотовилівка, було допущено технічну помилку, внаслідок чого позивачем було відчужено ОСОБА_2 земельну ділянку, на якій розташовано спадковий будинок.

Між тим, питання щодо виправлення технічної помилки, виправляється шляхом подачі заяви про встановлення факту. Крім того, позивачем не надано доказів звернення до відповідача з метою виправлення помилки в технічній документації.

При цьому, позивач зазначає, що він не претендує на будівлю, що знаходиться на земельній ділянці, якою користується ОСОБА_2, як і на саму , присадибну земельну ділянку, фактичні розміри якої йому не відомо.

Разом з тим, позивач не надає доказів порушення його прав видачею Державного акту 19.12.1998 року, оскільки останній зазначає, що не претендує на будинок та землю.

Згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-УІ від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 91.11.2011 року, встановлено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Між тим, при додачі позовної заяви позивач ОСОБА_1 надає квитанції: № 22.10.2015 р., №3000 від 12.06.2015 р., №3591 від 12.12.2014 р. та квитанцію від № 6294 від 29.03.2012 року про сплату судового збору, однак, судом не може бути прийнято дані квитанції, як належний доказ сплати судового збору за подання позовної заяви про захист права власності, внаслідок видання акту, який порушує право особи на землю, оскільки в наданих квитанціях не зазначено по якій справі сплачується судовий збір, а з аналізу змісту вказаних квитанцій не можливо зробити висновок про сплату зазначених у них коштів саме за вказану заяву про захист права власності, внаслідок видання акту, який порушує право особи на землю. Крім того у наданих заявником квитанціях відсутні відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а також дати в квитанціях про сплату судового збору суттєво відрізняються від дати подачі позовної заяви.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть буди: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - пятої статті 13 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_2, Червономотовилівська сільська рада про захист права власності, внаслідок видання акту, який порушує право особи на землю залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме 5 (пять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя