Справа № 490/4710/14-ц
н/п 2/490/3081/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

05 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/4710/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 11.09.2008 року за період з 08.04.2011 року по 08.04.2014 року у розмірі (враховуючи уточнення) 22 854 грн. 78 коп., з яких: 3 000 грн. заборгованість за кредитом; 11 255 грн. 27 коп. заборгованість за відсотками; 7 035 грн. заборгованість за комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 064 грн. 51 коп. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2014 року позов було задоволено у повному обсязі.

У подальшому відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, у зв'язку з тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2015 року вказану заяву було задоволено.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснивши при цьому, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у звязку з чим у нього перед Банком виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Крім того, представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, враховуючи трирічний строк позовної давності, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 11.09.2008 року за період з 08.04.2011 року по 08.04.2014 року у розмірі 13 674 грн. 98 коп., з яких: 2 083 грн. 64 коп. заборгованість за кредитом; 6 683 грн. 96 коп. заборгованість за відсотками; 3 780 грн. заборгованість за комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 627 грн. 38 коп. штраф (процентна складова).

Відповідач вимоги позову не визнав, просив суд про застосування строків позовної давності.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, згідно з яким ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, із щомісячною комісією у розмірі 3,5 %, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що кредитний договір було укладено шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом із Памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Згідно з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, на умовах, передбачених чинним договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконав, погасивши тіло кредиту та заборгованість по відсотках не в повному обсязі, у зв'язку з чим у відповідача за період з 08.04.2011 року по 08.04.2014 року виникла заборгованість у розмірі 13 674 грн. 98 коп., з яких: 2 083 грн. 64 коп. заборгованість за кредитом; 6 683 грн. 96 коп. заборгованість за відсотками; 3 780 грн. заборгованість за комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 627 грн. 38 коп. штраф (процентна складова).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що неналежним виконанням відповідачем його зобовязань права ПАТ «Акцент-Банк» були порушені.

В той же час, законодавцем встановлено строк, протягом якого позивач може використати судовий спосіб захисту свого порушеного права.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Строк дії кредитної картки, яка видана на імя відповідача, закінчився 30 вересня 2008 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Оскільки позивачем не було доведено факту видачі відповідачу нової кредитної картки, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності розпочинається 01 жовтня 2009 року і спливає 30 вересня 2012 року, оскільки сторонами не було укладено письмової угоди про збільшення строків позовної давності.

При визначенні таких строків, суд виходить із правових позицій, викладених у постановах Верховного суду України у справах № 6-14цс14, № 6-103цс14, № 6-167цс14, які в силу статті 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, в тому числі і для суду.

Так, Верховний суд України у постанові від 24 вересня 2014 року зробив висновок про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім того, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, тобто 30 вересня 2009 року.

Крім того, Верховний суд України також зазначає, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. В той же час, після закінчення строку дії Договору, укладеного між сторонами, Банк не видавав відповідачу грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 11 вересня 2008 року не виконав.

Отже, суд приходить до переконання, що посилання позивача на те, що із закінченням строку дії картки настала кінцева дата виконання Позичальником останнього щомісячного платежу, а не припинення зобовязання в цілому, не є такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому судом при винесенні рішення не враховуються. При цьому, у випадку спливу строку позовної давності до основної вимоги, спливає також строк позовної давності додаткових вимог, як то, зокрема, неустойка (ч. 1 ст. 266 ЦК України).

Таким чином, оскільки 30 вересня 2009 року настав строк, у який відповідач мав у повному обсязі погасити перед Банком свої грошові зобовязання, то саме з 01 жовтня 2009 року має початок обчислення строків позовної давності. В той же час, позивач звернувся до суду із позовом лише у серпні 2014 року, тобто після спливу законодавчо встановленого строку звернення до суду. За такого, з урахуванням положень ч. 4 ст. 267 ЦК України суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» необхідно відмовити у повному обсязі за пропуском строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН