Провадження № 2/522/8318/15
27 жовтня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 22 грудня 2006 року між ПАБ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ОD40АЕ00001135 згідно умов якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 19 062, 00 дол. США на строк до 22 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 08 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 22 грудня 2006 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль Volkswagen, 2000 року випуску, № кузова: WV1ZZZ70Z1X042695, державний номер НОМЕР_1.
Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 25 травня 2012 року, що набрало чинності, було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави. В рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № ОD40АЕ00001135 від 22 грудня 2006 року, суд звернув стягнення на предмет застави - автомобіль Volkswagen, 2000 року випуску, № кузова: WV1ZZZ70Z1X042695, державний номер НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного автомобілю ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Однак, ПАТ КБ «Приватбанк» не взмозі реалізувати предмет застави, з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, яке встановлено рішенням Миколаївського районного суду Одеської області, оскільки заставний автомобіль, не може бути знятий з реєстрації в органах ДАІ України через те, що на вказаний автомобіль був накладений арешт постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 08 липня 2011 року та постановою ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 12 вересня 2011 року.

Зазначена постанова про накладення арешту на автомобіль порушує майнові права ПАТ КБ «Приватбанк», тому позивач просить звільнити вищевказаний автомобіль з-під арешту.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2, представник Другого Приморського ВДВС ОМУЮ та представник ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тобто, враховуючи неявку відповідачів за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованим, виходячи з наступного.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між ПАБ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ОD40АЕ00001135 згідно умов якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 19 062, 00 дол. США на строк до 22 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 08 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 22 грудня 2006 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль Volkswagen, 2000 року випуску, № кузова: WV1ZZZ70Z1X042695, державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 25 травня 2012 року, що набрало чинності, було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави. В рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № ОD40АЕ00001135 від 22 грудня 2006 року, суд звернув стягнення на предмет застави - автомобіль Volkswagen, 2000 року випуску, № кузова: WV1ZZZ70Z1X042695, державний номер НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного автомобілю ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Також судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» не взмозі реалізувати предмет застави з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, яке встановлено рішенням Миколаївського районного суду Одеської області, оскільки заставний автомобіль, не може бути знятий з реєстрації в органах ДАІ України через те, що на нього був накладений арешт на підставі постанови Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 08 липня 2011 року та постанови ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 12 вересня 2011 року.

Однак, з відповіді ВРЕР №3 МВС України №2130 від 01 вересня 2015 року вбачається, що автомобіль Volkswagen, 2000 року випуску, № кузова: WV1ZZZ70Z1X042695, державний номер НОМЕР_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3

Тому, задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом зняття арешту з автотранспортного засобу, власником якого є інша особа, а не заставодавець ОСОБА_2, буде порушувати право власності нового власника, передбаченого ст. 41 Конституції України.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 54, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про звільнення майна з-під арешту, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Свячена Ю.Б.