Справа № 680/991/15-ц
№ 2/680/363/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2015 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Куражинської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_2, якому належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 га, яка розташована на території Куражинської сільської ради, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого на ім'я спадкодавця.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким на день своєї смерті все своє майно заповів позивачці.

Інших осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині немає.

Через відсутність у спадкоємиці правовстановлюючих документів на земельну ділянку нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просять розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача - Куражинської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 20 серпня 1999 року, зареєстрованому в реєстрі за №15.

Факт смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданого 03 вересня 1999 року Куражинською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області.

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Поліховської Л.В. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена

Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В. від 01 вересня 2015 року №545/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

За списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1, прізвище ОСОБА_2 прописано за №598.

Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства №К-492/0-490/6-15 від 20 серпня 2015 року земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 31448,83 грн.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачці на успадкування права на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2, оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Крім того, відповідач позов визнав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 174, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 524,529, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.152 Земельного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 гектара, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Куражинської сільської ради Новоушицького району, як спадкоємцеві після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина