АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7623/15 Головуючий 1 інстанції - Мельник І.М.
Справа № 641/4870/15-ц Доповідач - Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Крилової Т.Г.,

за участю секретарів Гребенщикової Ю.В., Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в який просить стягнути на його користь з ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_3, витрати на лікування останньої в розмірі еквівалентному 52 290 доларів США та сплачену суму судового збору. Уточнивши позовні вимоги, позивач зменшив суму стягнення до 23890 доларів США.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначав, що витрачена сума на лікування ОСОБА_3 в клініці ТрастМед, Тель Авів, Ізраїль в період з 15.12.2013 р. до 26.12.2013 р. склала 23890 доларів США. Вказану суму на лікування ОСОБА_3 сплатив він зі своїх коштів.

Посилається на ч. 1 ст. 1232 ЦК України, як на правову підставу своїх позовних вимог відповідно до якої спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 вересня 2015 року в задоволенні вказаного позовуОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на те, що відповідачем нічим не було спростовано саме факту, що Траст Мед, Ізраїль отримало 2300 доларів США готівкою та 49990 доларів США у безготівковій формі саме від нього . Зазначає, що у листі компанії Траст Мед, Ізраїль від 17.12.2014 року зазначено, що саме ОСОБА_1, який супроводжував ОСОБА_3 під час лікування, так й саме він сплатив за надані їй медичні послуги 2300 доларів США готівкою та 49 990 доларів США у безготівковій формі.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимогн суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця ОСОБА_3 необгрунтовані та недоведені, так як матеріалами справи підтверджується, що позивач наголошував, що гроші на лікування ОСОБА_3 він витрачав за власною ініціативою, маючи близькі стосунки із ОСОБА_3, про що він неодноразово заявляв як ОСОБА_3, так її батьку. Жодних домовленостей в усній чи письмовій формі ані з ОСОБА_3, ані з відповідачем про повернення витрачених позивачем коштів не було. Навпаки він переконував ОСОБА_3, що допомога з його боку відбувається безвідплатно, жодних претензій щодо повернення коштів з його боку не відбудеться. Після лікування ОСОБА_3 в Ізраілі на протезі 10 місяців до її смерті жодних претензій майнового характеру з боку позивача до ОСОБА_3 не заявлено.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як такий висновок є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать що при зверненні з вказаним позовом позивач надав повідомний лист від компанії Траст Мед, Ізраїль від 17.12.2014 р., де зазначено, що позивач супроводжував ОСОБА_3 під час лікування, та сплатив за надані їй медичні послуги 2300 дол. США готівкою та 49990 дол. США у безготівковій формі за допомогою банківських карток( а. с. 12).

При цьому даний лист не містить повної інформації, за допомогою якої можна ідентифікувати банківські картки, з яких було сплачено вказані кошти. З наданих позивачем виписок з його карткових банківських рахунків у КБ «Приватбанк» та АКБ «Новий» не вбачається відповідність між даними банківськими картками та тими, що зазначені у повідомному лист від компанії Траст Мед, Ізраїль.

Також згідно повідомного листа від компанії Траст Мед, Ізраїль, безготівкові платежі загальною сумою 48285 дол. США були здійснені 16.12.2013 р. З наданих позивачем виписок з його карткових банківських рахунків у КБ «Приватбанк» та АКБ «Новий» не вбачається, що 16.12.2013 р. позивачем були здійснені відповідні виплати.

Серед наданих позивачем письмових доказів міститься також інформація щодо реквизитів банківського рахунку компанії Траст Мед, Ізраїль, який використовується компанією у фінансових взаємовідносинах із пацієнтами. З наданих позивачем виписок з його карткових банківських рахунків у КБ «Приватбанк» та АКБ «Новий» не вбачається, що позивачем на даний банківський рахунок були перераховані будь-які кошти.

З наданих позивачем та представником відповідача письмових доказів також вбачається, що компанія Траст Мед, Ізраїль не є медичною установою, а є певним посередником, який рекомендує та залучає певних медичних фахівців та медичні установи, якими безпосередньо здійснюється лікування. Відомостей про умови співробітництва компанії Траст Мед, Ізраїль з такими фахівцями та установами не надано. Таким чином жодних доказів, які б безпосередньо підтверджували витрати на лікування ОСОБА_3 позивачем суду не надано.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитані судом першої інстанції, пояснили, що під час лікування, як в Україні, так і в Ізраїлі, ОСОБА_3 отримувала фінансову допомогу від багатьох родичів, а також витрачала на лікування власні кошти. Враховуючи те, що позивач супроводжував хвору на лікування в Ізраїль, гроши усіх, кто допомогав ОСОБА_3 були внесені на банківську картку позивача. Позивач жодним чином не звітував про те, як саме він витрачав дані кошти. Про орієнтовну вартість лікування ОСОБА_3 в Ізраілі, а також розмір коштів, які витратив на це лікування безпосередньо позивач ОСОБА_1, вони дізнались тільки зі слів позивача.

Також з пояснень свідків вбачається, що 14.06.2014 р. була продана квартира яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 Після продажу квартири ОСОБА_3 та її батько - відповідач ОСОБА_2, віддали позивачу 25000 дол. США, враховуючи його вклад у лікування ОСОБА_3 в Ізраілі. Передача грошей відбувалась у квартирі відповідача, у якій на цей момент, окрім Позивача, знаходилась сама ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Позивач не спростовує вказаний факт.

У своїх поясненнях позивач визнав факт надання грошових коштів на лікування ОСОБА_3 з боку її родичів та під час судового засідання зменшив розмір своїх позовних вимог з 52290 доларів США до 23890 доларів США.

Також позивачем визнано факт передачі йому 25000 дол. США після продажу квартири ОСОБА_3 Але, на думку позивача, ці кошти були передані йому не як компенсація витрат на лікування в Ізраілі, а як компенсація його витрат на лікування ОСОБА_3 в Україні та під час реабілітації в Ізраілі та подальших лікуваннях ОСОБА_3 до моменту смерті останньої.

Пояснення позивача у цій частині спростовуються його ж поясненнями , відповідно до яких частина грошей, виручених після продажу квартири ОСОБА_3 була залишена для фінансування її лікування до моменту смерті. При цьому витрати позивача на лікування ОСОБА_3 в Україні та її реабілітацію належними доказами не підтверджені, окрім отриманих ним 25000 доларів США від продажу квартири, яка належала ОСОБА_3

Твердження позивача спростовуються також поясненнями усіх допитаних свідків, які чітко зазначили, що позивач підтвердив під час передачі йому 25000 дол. США, що усвідомлює те, що зазначені кошти передаються йому, враховуючи його вклад саме під час лікування ОСОБА_3 в Ізраілі. Також свідки зазначили, що фінансування витрат на лікування в Украіні відбувалось за рахунок власних коштів ОСОБА_2 та її батька, а також коштів родичів ОСОБА_3 з Російської Федерації.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та недоведені, так як у своїх поясненнях позивач наголошував, що гроші на лікування ОСОБА_3. він витрачав за власною ініціативою, маючи близькі стосунки із ОСОБА_3,

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: