РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Ленчицькій А.Б,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

за участю відповідача - ОСОБА_3,

за участю представника служби у справа дітей - Задворної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 6 травня 2006 року був зареєстрований їх шлюб з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1602 та видано свідоцтво серія НОМЕР_1.

17 червня 2008 року між сторонами шлюб було розірвано. З моменту розлучення і по цей час батько ОСОБА_6, ОСОБА_3, бачив доньку лише один раз.

Матеріальної допомоги на утримання дитини ОСОБА_3 не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавився життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, у спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №7 міста Хмельницького, що підтверджується відповідними письмовими доказами - довідкою спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 міста Хмельницького від 27.05.2015 р. №54, довідкою тієї ж школи від 29.05.2015 р. №54, актом обстеження житлово-побутових умов учениці З-б класу спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 міста Хмельницького ОСОБА_5.

Все викладене свідчить про те, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Позивач просить постановити рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він буде належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Враховуючи те, що його донька проживає з позивачем, вихованням дитини займається чоловік її колишньої дружини, питання щодо його участі у вихованні доньки, надання матеріальної допомоги буде вирішуватись з урахуванням інтересів дитини. Просить врахувати ту обставину, що позивач по суті усунула його від участі у вихованні та утриманні дитини.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Хмельницької міської ради позов підтримала, пояснивши, що згідно висновку органу опіки та піклування 08.10.2015 р. доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника служби у справах дітей Хмельницької міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки № 54 спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 м. Хмельницького від 27.05.2015 р. батько ОСОБА_6 не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не бере участі в батьківських зборах.

Вихованням дитини займається мама ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_7, якого дитина називає і вважає батьком, що підтверджується довідкою № 54 спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 м. Хмельницького від 29.05.2015 р.

Згідно висновку органу опіки та піклування №01-34-1751/15 від 08.10.2015 р. доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із п. 18 означеної постанови, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини та у свідомому нехтуванні своїми обов'язками.

За таких обставин, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, попередивши його про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність виховання дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на службу у справах дітей Хмельницької міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.