Провадження №2/521/5076/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 про виселення особи з самоправно зайнятого житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення особи з самоправно зайнятого житлового приміщення.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона стала власником 636/1000 частин квартири спільного заселення під номером 68 по вул. Генерала Цвєтаєва, 1 у місті Одесі.

Договір купівлі-продажу було зареєстровано в органах БТІ в порядку, що був визначений чинним на той момент законодавством.

У будинку зареєстрована лише вона. Будучи власником квартири, вона дозволила своїй доньці, ОСОБА_3, разом з її дітьми (її онуками) тимчасово проживати у її власній квартирі без реєстрації. Договір найму (оренди) житла вони не укладали.

Станом на сьогодні, в квартирі, що належить їй, фактично мешкає її донька ОСОБА_3, її діти та відповідач, що доводиться ОСОБА_3 чоловіком.

Відповідач вселився у квартиру самоправно, без її згоди, не укладаючи з нею договору найму (оренди) житла, не обумовлюючи умови його проживання на території належної їй квартири. Він пиячить, веде асоціальний спосіб життя, не сплачує комунальні послуги за квартиру.

У звязку з тим, що квартира зайнята відповідачем, вона не має змоги розпорядитися свою власністю, не може проживати в ній.

Внаслідок самоправного вселення відповідача у його квартиру він підлягає виселенню з неї в судовому порядку без надання іншого житла.

Відповідач проживає в належній їй квартирі без будь-яких правових підстав, самоправно, до цього часу, при цьому право користування жилим приміщенням в установленому законом порядку не набував, реєстрації за адресою квартири не має.

Просить суд виселити відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, у тому числі вартість судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти його виселення, про що надав написану власноруч письмову заяву.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2001 року (а.с.7) посвідченого, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в КП БТІ під № 123 стр.186 кн. 406 пр. 27.07.2001 року (а.с. 8) 636/1000 частин квартири спільного заселення під №68 по вул. Генерала Цвєтаєва,1 у м. Одесі належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію №553 від 27.07.2015 року (а.с.13) в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано ОСОБА_1 з 12.12.2001 року.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.20).

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 місцем проживання на аркуші паспорту 11 вказано вул.. Мостова з 14.06.1997 року (а.с. 24).

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Згідно ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як вбачається зі ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Ч.1 ст.116 ЖК України встановлено, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач пиячить, веде аморальний спосіб життя, не сплачує комунальні послуги за квартиру, чим унеможливлює спільне проживання.

Крім того, відповідач в судовому засіданні визнав вимоги позивача в повному обсязі та не заперечував проти його виселення з квартири.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 29, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 109,116,150,157 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217, 223-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 про виселення особи з самоправно зайнятого житлового приміщення - задовольнити.

Виселити відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Леонов