Номер провадження: 22-ц/785/3489/15
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкін А.П., Процик М.В.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну

скаргу ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи без самостійних вимог: ПАТ банк "Порто-Франко"

- про стягнення боргу за договором позики, суд,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.11.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом в котрому зазначав, що за договорам позики від 03.03.2011р. передав відповідачам 1 000 000 гривень, про що вони надали йому розписку та зобов'язалися їх повернути в строк до 03.03.2012р. Посилаючись на те, що зобов'язання відповідачі не виконали, грошові кошти не повернули, просить стягнути суму боргу та три процента річних згідно ст. 625 ЦК України за період з 04.03.2012р. по 10.11.2014р.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 03.03.2011р. в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 80712,33 гривень, судові витрати в розмірі 3654 гривень.

Скасовані заходи забезпечення позовних вимог, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та з квартири АДРЕСА_3 накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2014р., виключивши з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер щодо арешту зазначених квартир.

Після набрання рішення суду законної сили, його копію направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, для виконання в частині скасування арешту.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, в частині скасування заходів забезпечення позову, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та з квартири АДРЕСА_3 що належить ОСОБА_7, в іншій частині залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті та призведе до втрати сплачених грошових коштів за борговою розпискою.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лив формальних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 03.03.2011р. уклали договір позики за умовами якого останні отримали в борг

1 000 000 гривень, про що написали розписку, зобов'язавшись повернути позичену суму грошових коштів в строк до 03.03.2012р.

Прийняті на себе зобов'язання відповідачі належним чином не виконали, позичені грошові кошти не повернули.

Виходячи з вимог ст.1046 ЦК України районний суд дійшов висновку , що за договором позики, який згідно з ч.2 ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений між сторонами письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передала у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання відповідачів, районний суд вважав, що починаючи з 04.03.2012р., останні, згідно ч.2. ст. 625 ЦК України, зобов'язані сплатити на користь позивача три процента річних, а саме за період з 04.03.2012р. по період зазначений позивачем - 10.11.2014р., що в грошовому еквівалентів складає 80 712,33 гривень (1 000 000 х 982 х 3% : 365)

Дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачів боргу та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов'язання, районний суд вважав, що стягнення слід проводити в рівних частках, а не в солідарному порядку, як заявляв позивач, так як обов'язок солідарного виконання зобов'язання у відповідачів перед позивачем договором не оговорювався та законом не передбачений, встановлений предмет зобов'язання є подільним .

В порядку ст.303 ЦПК України судова колегія в цій частині рішення суду законність та обґрунтованість не перевіряє, за відсутністю апеляційної скарги.

Ухвалою Суворовського районного суду м. одеси від 13 листопада 2014 року суд наклав арешт на наступненерухоме майно:

-квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6

-квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_7.( а.с.18)

03.12.2014 року ПАТ АБ «Порто-Франко» подав до районного суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та з квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_7, вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. одеси від 13.11.2014 року.( а.с.18)

18 листопада 2011 року вищезазначена ухвала суду була прийнята до виконання Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запису про арешт квартир відповідачів.

З матеріалів спраи № 2/1522/13214/11 та 2/523/3759, котрі витребувані з районного суду та рглянуті апеляційним судом вбачається, що відповідно до кредитного договору від 29 квітня 2011 року між ПАТ АБ «ПОРТО- ФРАНКО» та ОСОБА_8 укладений кредитний договір № 176/1-11, згідно якого останній отримав грошові кошти у сумі 615 000 (шістсот п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії відповідно до умов Договору та тарифів Банку, а також виконати усі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Договором.

В забезпечення виконання Позичальником своїх обов'язків за Договором між Банком та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 29-04-2011/2 , згідно якого остання зобов'язалась відповідати перед Банком в повному об'ємі за своєчасне виконання зобов'язань ОСОБА_8 за кредитним договором № 176/1-11 від 29.04.2011 року

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_8 за Кредитним договором 176/1-11 від 29.04.2011 р. 29 квітня 2011 року в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира під АДРЕСА_3, загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., яка складається в цілому, з зазначених у Витязі з Реєстру прав власності на нерухоме майно з реєстраційним номером: 24495118, що виданий на передачу в іпотеку (заставу) Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 26.04.2011, за № 29782677: з приміщень: 1-коридор, 2- житлова, 3- кухня, 4- санвузол, (далі - «Предмет іпотеки») та належить ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Лебідь О.В., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, 26.06.2009 р., за реєстром № 3-1042, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН», номер запису: 3975 в книзі: 724пр-18, Витяг номер: 23144962.

Проте, у встановлений строк ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зобов'язання за кредитними договорами № 176/1-11 не були виконані, у зв'язку з чим, Банк у судовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки.

10.04.2012 року Приморським районним судом м. Одеси у цивільній справі № 1522/13214/11 за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами ухвалено рішення, згідно якого позов Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» задоволено частково - стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_7 заборгованість за Кредитним договором 176/1-11 в сумі 666 246,31 (шістсот шістдесят шість тисяч двісті сорок шість) гривень 31 копійка.

Ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_7 не здійснили ніяких дій, спрямованих на добровільне виконання рішення суду, у зв'язку із чим, Банк звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до майнового поручителя ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року по справі № 523/3759/13-ц позовну заяву Банку задоволено, звернуто стягнення на Предмет іпотеки та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2013 року заява про перегляд заочного рішення суду залишена без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Одеської області заочне рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року залишено без змін.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтями 546, 575 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Виходячи з того, що вказана ухвала перешкоджає АБ «Порто -Франко» реалізувати своє право як кредитора та іпотекодердателя, районний суд прийшов до правильного висновку про скасування заходів забезпечення позову вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, судова колегія оцінює критично так як арештовані судом квартири перебувають в іпотеці ще до забезпечення позову накладеними ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року та по ним провадяться дії пов'язані з виконанням рішення судів.

Посилання на те, що скасування забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду судова колегія оцінює критично, оскільки право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону «Про іпотеку» та є пріоритетним правом іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити .

Рішення Суворовського районного суда м. Одеси від 11.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

М.В.Процик