Справа № 751/7484/14 Провадження № 22-ц/795/2078/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Деркач О. Г. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Тагієва С.Р.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, представника управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області - Шугайла О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, ОСОБА_5, - третя особа: управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, про визнання бездіяльності та надання дозволу на оформлення документації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, в якому, уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.156-158), просила визнати безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд". Також позивач у вимогах заявленого позову просила дозволити їй оформити технічну документацію для проведення державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1 без погодження в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та в акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд", межі від Г до Б власника земельної ділянки АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Вимоги заявленого позову ОСОБА_7 обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 13.03.2003року та державного акту на право приватної власності на землю їй належить на праві приватної власності будинок № АДРЕСА_1 та земельна ділянка за вказаною адресою. Позивач зазначала, що звернулась з відповідною заявою до приватного підприємства ''Ленд'' стосовно виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0538га, для подальшого присвоєння кадастрового номера земельній ділянці в АДРЕСА_1. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_5, яка є суміжним землекористувачем, безпідставно відмовляється погоджувати з позивачем частину межі земельної ділянки, відмовляється підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, що передбачено статтею 198 Земельного кодексу України, внаслідок чого рішенням №РВ-014 від 16.07.2014року державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом України ''Про Державний земельний кадастр'' і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: один із суміжних землекористувачів не підписав акт встановлення та погодження меж земельної ділянки. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року позовні вимоги ОСОБА_7 до управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, ОСОБА_5, - третя особа: управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, про визнання бездіяльності та надання дозволу на оформлення документації, було задоволено частково. Судом визнано безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд". Дозволено ОСОБА_7 оформити технічну документацію для проведення державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1 без погодження в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та в акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд", межі від Г до В власника (користувача) суміжної земельної ділянки АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Судом стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 243 грн. 60 коп. судового збору та 2481 грн. 88 коп. витрат за проведення судової експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд". Апелянт просить у вказаній частині заявлених позовних вимог ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_7 у задоволенні вказаної частини позовних вимог. Також апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 243 грн. 60 коп. судового збору та 2481 грн. 88 коп. витрат за проведення судової експертизи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що статтями 126,198 Земельного кодексу України, а також Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010року №376 не встановлено обов'язку землекористувача щодо надання згоди по встановленню меж суміжних земельних ділянок, і зокрема, обов'язку надання такої в примусовому порядку. Апелянт зазначає, що при розгляді даного спору по суті судом першої інстанції не прийнято до уваги норми статей 158, 159, 160 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні". При цьому апелянт вказує, що встановлення меж земельної ділянки не є компетенцією суду, оскільки розгляд земельного спору про межі земельної ділянки є компетенцією органу місцевого самоврядування. Також апелянт зазначає про неналежність способу захисту порушених прав позивача, вказуючи при цьому, що визнання безпідставною відмову суміжного землекористувача у підписанні акту погодження меж земельних ділянок, як спосіб захисту порушеного права, нормами чинного законодавства, зокрема статтею 16 ЦК України, не передбачено.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року апелянтом не оскаржується.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить відмовити ОСОБА_5 в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015 року, як правильне по суті та обґрунтоване.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7, ОСОБА_5, представник управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.190,192,195), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року, - скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності, а саме, в частині визнання безпідставною відмови ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд". Апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення щодо вказаної частини позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 243грн.60 коп. судового збору та 2481грн.88 коп. витрат за проведення судової експертизи.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року підлягає залишенню без змін.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_7 є власником будинку в АДРЕСА_1 (а.с.10, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 16.10.2003року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3808, ОСОБА_7 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0538 гектарів в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 (а.с.6).

20.03.2014 року ОСОБА_7 звернулась до приватного підприємства „Ленд" з відповідною заявою про виконання зйомки вказаної земельної ділянки і виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.52-73). Позивач ОСОБА_7 в позовній заяві зазначала, що виготовлення вказаної документації їй необхідно для присвоєння кадастрового номера земельній ділянці в АДРЕСА_1.

В ході судового розгляду даної справи також встановлено, що власник суміжної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - ОСОБА_5 відмовилась від підписання акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 69,70).

Як вбачається з рішення №РВ-014 від 16.07.2014року державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, державним кадастровим реєстратором управління Держземаганства у Чернігівському районі Чернігівської області розглянуто заяву позивача про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 16.07.2014року (реєстраційний №ЗВ-014) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом України ''Про Державний земельний кадастр'' і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: один із суміжних землекористувачів не підписав акт встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.11-12).

Як вбачається з вимог заявленого позову, ОСОБА_7 просила визнати безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд".

Задовольняючи вимоги заявленого позову у вказаній частині, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що необхідно визнати безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд".

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо невідповідності вказаного висновку суду першої інстанції нормам матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до приписів ч.1статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З врахуванням вказаних норм, правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен встановити, чи були порушені (чи існує можливість порушення),не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.11.2014року у справі № 6-180 цс14.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визнання безпідставною відмову ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд", апеляційний суд перевіряє, як саме вказана відмова відповідача ОСОБА_5 порушує право позивача на оформлення технічної документації для проведення державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Виходячи з правового аналізу приписів статті 16 ЦК України, яка регламентує захист цивільних прав та інтересів судом, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що визнання безпідставною відмови відповідача ОСОБА_5 підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки і акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання не є належним захистом права позивача щодо оформлення технічної документації для проведення державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1, в силу вимог статті 152 Земельного кодексу України, яка регламентує способи захисту прав на земельні ділянки. Таким чином, визнання безпідставною відмови відповідача ОСОБА_5 підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки і акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, як спосіб захисту права, чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності, а саме, в частині визнання безпідставною відмови ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд". При цьому апеляційний суд на підставі вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, вважає за необхідне ухвалити нове рішення щодо вказаної частини позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності. За даних обставин, з врахуванням приписів статті 88 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2015року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 243грн.60 коп. судового збору та 2481грн.88 коп. витрат за проведення судової експертизи. В даному випадку судові витрати залишаються без відшкодування позивачу, виходячи з обраного позивачем способу захисту своїх прав та вимог заявленого позову.

В іншій частині, зокрема, в частині надання дозволу ОСОБА_7 оформити технічну документацію для проведення державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1 без погодження в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та в акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд", межі від Г до В власника (користувача) суміжної земельної ділянки АДРЕСА_1 ОСОБА_5, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог до управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, рішення суду першої інстанції від 23.09.2015року апелянтом не оскаржується. Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Керуючись статтею 152 Земельного кодексу України, статтею 16 ЦК України, статтями: 88, 303, 304, 307; п.4 ч.1 статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 вересня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності, а саме, в частині визнання безпідставною відмови ОСОБА_5, як суміжного землекористувача, у підписанні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки АДРЕСА_1, що є складовими технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7, розробленої приватним підприємством „Ленд".

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання бездіяльності.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 вересня 2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 243грн.60 коп. судового збору та 2481грн.88 коп. витрат за проведення судової експертизи.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 вересня 2015року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: