Провадження № 2/263/3292/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання угоди купівлі-продажу квартири дійсною, про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року позивачі звернулись до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в якому просить визнати дійсним угоду купівлі-продажу за біржовим контрактом №23280 (договір купівлі-продажу) нерухомого майна квартири №82 за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 98 укладений 29 жовтня 1998 року на Маріупольській універсальній товарній біржі; визнати право власності по 1/3 частки за кожним позивачем на квартиру №82 за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 98. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що угода про купівлю-продаж квартири була укладена у простій письмовій формі. Обумовлену суму у договорі була сплачена продавцям 21300 гривень у день укладення та підписання договору. Отримали у БТІ технічний паспорт, тобто вступили у повне користування та володіння квартирою. Угода ніким не оспорювалась.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені через оголошення у пресі - газеті "Урядрвий кур'єр" № 208 від 07.11.2015 року.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29 жовтня 1998 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено угоду купівлі-продажу за біржовим контрактом №23280 (договір купівлі-продажу) нерухомого майна квартири №82 за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 98, площею 55,9 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м.

Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оскаржувався.

Оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до ст.15 якого, сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Оскільки договір між сторонами було укладено у 1998 році, то до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосовувати вимоги ЦК Української РСР у редакції 1963 року, якідіяли на той момент. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. За такого вказаний договір слід визнати дійсним.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу квартири, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, за ухилення сторони продавців від нотаріального посвідчення угоди. Вимога про визнання права власності за позивачами у розмірі 1/3 частки за кожним на приміщення є зайвою, оскільки у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», що діяла на час укладення договору, наявність угоди, визнаної судом дійсною є підставою для набуття права власності. В силу ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових парв на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі, у тому числі рішень судів, що набрали законної сили. Тому у задоволенні вимог позивачів про визнання за ними права власності на квартиру по 1/3 частки за кожним слід відмовити, оскільки правовстановлюючим документом на квартиру є і залишається для позивачів договір купівлі-продажу. За умови задоволення позову в частині визнання правочину, укладеного на біржі, дійсним, додаткового визнання права власності на це майно за позивачами не вимагається.

За такого, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання угоди купівлі-продажу квартири дійсною, про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати, укладену 29 жовтня 1998 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 угоду купівлі-продажу за біржовим контрактом №23280 (договір купівлі-продажу) нерухомого майна квартири №82 за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 98 - дійсним.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко