Справа № 128/3512/15-ц
03 листопада 2015 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: Ганкіній І.А.
при секретарі: Шеванюк О.О.
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом зобовязання забрати речі, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом зобовязання забрати речі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької обл. від 20.09.2011 року по справі №2-441/11, між позивачем та відповідачкою було розділено спільно нажите майно, а саме відповідачу було виділено: пральну машину, газову плиту, диван, пилосос, штори, супутникову антену, чайні, кофейні та столові сервізи, кухонні набори, покриття на підлогу, постільну білизну, ковдри, всього на загальну суму 11 350 грн. Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької обл. від 29.11.2011 року по цій справі за позивачем та відповідачем було визнано право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1, по 1/2 частини кожному, а також визначено відповідний порядок користування, відповідно до якого відповідачу виділено в користування кімнату №3-4 -площею 19.3 кв.м. Відповідно до свідоцтва від 27.04.2015року, та витягу № 36816183 від 27.04.2015., позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/2 житлової квартири АДРЕСА_1, що належала відповідачу відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької обл. від 29.11.2011 року. Враховуючи вищенаведене, вищевказана квартира перейшла у власність ОСОБА_1 повністю. На даний час у вищевказаній квартирі, кімнаті №3-4 залишилося рухоме майно відповідача, яке їй було виділене згідно рішення Калинівського районного суду від 20.09.2011р., і вона його так і не забрала, хоча пройшов вже досить тривалий час. В зв'язку з цим, відповідно до вимоги від 02.07.2015року, позивач звернувся до відповідача з проханням терміново забрати своє майно. Цю вимогу було надіслано відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 02.07.2015року. В свою чергу відповідач вищевказану вимогу отримувати відмовився, що підтверджується довідкою відділу звязку з відміткою про відмову адресата від одержання поштового відправлення від 08.07.2015р. Факт наявності майна відповідача підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 20.07.2015року. В звязку з находженням речей відповідача у квартирі позивача, ОСОБА_1 обмежений у діях, щодо проведення ремонту та облаштування кімнат для проживання членів його сімї на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_1, як власник квартири не має можливості використовувати належне йому житло на власний розсуд.
Обставини, викладені в позовній заяві, змусили позивача звертатися до суду з відповідним позовом, відповідно до якого просить усунути йому перешкоди в користуванні належною йому квартирою № 3 по вул. Шмідта № 50 м. Вінниці Вінницької області шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_3 забрати речі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, за обставин, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити. При цьому позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в разі повторної неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення).
Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести по справі заочне рішення, про що винесено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2011 року по справі №2-441/11, між позивачем та відповідачкою було розділено спільно нажите майно, а саме відповідачу було виділено: пральну машину, газову плиту, диван, пилосос, штори, супутникову антену, чайні, кофейні та столові сервізи, кухонні набори, покриття на підлогу, постільну білизну, ковдри, всього на загальну суму 11 350 грн. (а.с.8-11).
Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької обл. від 29.11.2011 року по цій справі за позивачем та відповідачем було визнано право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1, по 1/2 частини кожному, а також визначено відповідний порядок користування, відповідно до якого відповідачу виділено в користування кімнату №3-4 -площею 19.3 кв.м. (а.с. 6-7).
Відповідно до свідоцтва від 27.04.2015року, та витягу № 36816183 від 27.04.2015., ОСОБА_1 набув право власності на 1/2 житлової квартири АДРЕСА_2, викупивши цю частку у ОСОБА_4 і таким чином набув всі 100 % житлової квартири АДРЕСА_2 (а.с.4-5).
В звязку з набуттям права власності на всю вищевказану квартиру, позивач отримав технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 на своє імя (а.с.14-16).
Відповідно до вимоги від 02.07.2015року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_5 з проханням терміново забрати своє рухоме майно виділене рішення суду.
Вимога була надіслано відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 02.07.2015року (а.с.12)
ОСОБА_6 вищевказану вимогу отримувати відмовилася, що підтверджується довідкою відділу звязку з відміткою про відмову адресата від одержання поштового відправлення від 08.07.2015р., що викликало необхідність для позивача звернутися до суду (а.с.13). Факт наявності у квартирі позивача майна відповідача підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 20.07.2015року (а.с.17).
Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються ст. 316,319,321,391 ЦК України.
Так, в силу ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права безперешкодного володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
ст. 319 ЦК України, за якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;
- Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
- ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в звязку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача, право на що гарантується принципами ст.124 Конституції України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.,гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Так само, як це передбачено ст.316-321,391 ЦК України.
У відповідності до ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ до поняття майна також відноситься і цілий спектр економічних інтересів, які потрапляють у сферу дії права власності, включаючи рухоме й нерухоме майно, майнові та немайнові інтереси.
Судом встановлено, що в наслідок того, що відповідач не забирає належні їй речі з квартири, що належить на праві власності позивачу, останній не може в повній мірі використовувати належне йому житло в інтересах себе та членів його родини.
Тому, враховуючи вказане, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити та зобовязати ОСОБА_3 забрати речі, а саме: пральну машину, газову плиту, диван, пилосос, штори, супутникову антену, чайні, кофейні та столові сервізи, кухонні набори, покриття на підлогу, постільну білизну, ковдри.
Також з відповідача слід стягнути на користь позивача в порядку ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір на суму 487 грн. 20 коп., а також послуги адвоката на суму 2 500,грн. Всього на суму 2987,20 грн.
Керуючись ст.ст.316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 150, 156 ЖК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 214, 215, 219, 223, 224, 225 ЦПК України, суд, -
Усунути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та зобовязати ОСОБА_3 забрати речі, а саме: пральну машину, газову плиту, диван, пилосос, штори, супутникову антену, чайні, кофейні та столові сервізи, кухонні набори, покриття на підлогу, постільну білизну, ковдри. Стягнути з ОСОБА_7, судові витрати на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в сумі 2 987,20 грн. Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: