Ухвала

іменем україни

13 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 серпня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року у вказаній справі, мотивуючи свої вимоги тим, що він іншого житла та грошей на придбання чи найму житла на немає. У зв'язку із чим, просив відстрочити виконання рішення на 6 (шість) місяців.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховуючи положення ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 373 ЦПК України, вірно виходив із того, що відсутність житла, інвалідність третьої групи, а також доводи заявника про те, що він постійно хворіє, не є винятковими обставинами які утрудняють виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов і кримінальних справ