28 вересня 2015 року Волноваський районний суд Донецької області
в складі головуючого - судді Троян Л.Г.
при секретарі Голубович О.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживача, -
В обґрунтування позову зазначив, що перебуваючи на відпочинку у м Бердянську, Запорізької області, користуючись послугами інтернет - магазину «Алло» на сайті інтернет - магазину вивчив технічні характеристики телефону та зробив замовлення на даний товар. 10.07.2015г. в 5 відділенні ТОВ «Нова Пошта» м Бердянська отримав мобільний телефон. Вартість телефону - 4034 грн. При отриманні оглянув його, перевірив його включення і виключення. Коли телефон включився, його колірна тональність була бляклою. Подумки послався на те, що телефон можливо повністю не заряджений або в його функції не налаштована максимальна яскравість. Більш детально розглянути його функції при отриманні не мав можливості, т.я. дозвіл цього телефону для включення і користування дозволяє тільки установку міні сім-карти, якої він на той момент не мав.
Прийшовши додому, став розглядати телефон більш детально і порівнювати його технічні можливості на відповідність технічним даним, зазначеним на сайті інтеренет-магазину. Підключив до телефону зарядний пристрій, налаштував у функціях телефону максимальну яскравість,аАле його колірна тональність була бляклої, як і тоді. Відео-камера телефону при її включенні була затемнена, а фото - блідих кольорів і розпливчасті.
Знайшовши у м. Бердянську магазин мобільного зв'язку «АЛЛО», звірив яскравість свого телефону з ідентичною моделлю. З'ясувалося, що придбаний телефон відрізняється за якістю з ідентичною моделлю, в якому яскраві тони, яскраве і чітке зображення камери.
13.07.2015г. у відділенні «Нової Пошти» він оформив замовлення на повернення телефону, у зв'язку з чим написав ел. поштою претензію - вимогу ТОВ «Алло» про повернення ним товару і повернення йому грошової суми в розмірі 4 034 грн. або заміну на ідентичну модель належної якості. Керувався при цьому гарантійним талоном на телефон строком в 1 рік, виданий ТОВ «Алло»
На дану претензію - вимогу отримав відповідь від ФОП ОСОБА_4, в якій було відмовлено в задоволенні вимог, т.я. в результаті огляду товару працівниками магазину були виявлені сліди його використання та втрачений товарний вигляд, а саме на задній кришці терміналу мікроподряпини і невеликий скол, тоді як телефон мав товарний вигляд і раніше не був у використанні. З письмовою відповіддю він отримав від продавця назад свій телефон.
З висновками не згоден, оскільки він не підтверджений об'єктивними доказами. Вище зазначені дефекти не могли утворитися після придбання телефону, оскільки він 2 рази був узятий ним в руки, при цьому не стикався ні з якими поверхнями. Яких-небудь пропозицій від відповідача про проведення експертизи втрати якості телефону йому не надходило.
Вважає, що оскільки ним був придбаний товар неналежної якості, приховані недоліки щодо якості виявлені після покупки в межах гарантійного строку, про що повідомлено відповідачеві у чотириденний строк, а від останнього не надходило пропозицій про проведення експертизи на предмет встановлення причини втрати якості телефону, то даний товар підлягає заміні або поверненню його вартості в повному обсязі (ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»).
Крім того, неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному: спірний телефон купувався, як подарунок дружині до річниці весілля. Зіткнувшись з тим, що телефон не відповідає його якісним характеристикам, зазначеним на офіційному сайті інтернет-магазину «АЛЛО», він не міг піднести дружині подарунок, у зв'язку з чим сімейне торжество було затьмарене, що викликало моральні страждання і переживання. Моральну шкоду оцінює в 1000 гривень.
17.09.2015 в судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги. Посилався на те, що оскільки ним був укладений договір купівлі-продажу на відстані, телефон придбаний неналежної якості, що виявлено ним після покупки в межах гарантійного строку, про що повідомлено відповідачу у чотириденний строк, від відповідачів не надходило пропозицій про проведення експертизи на предмет встановлення причини втрати якості телефону, то даний товар підлягав заміні або поверненню його вартості в повному обсязі. Продавець протягом 30 днів після отримання повідомлення зобов'язаний повернути споживачеві отримані гроші за товар, що до теперішнього часу відповідач не зробив. Оскільки протягом установлених строків продавець не здійснив повернення сплаченої суми грошей за продукцію, споживачеві виплачується неустойка в розмірі 1% вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.
У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 1411,90 грн., виходячи з наступного розрахунку:
Вартість товару - 4 034 грн.
1% вартості товару - 40.34 грн.
Період затримки повернення грошей: з 14.08.2015 по 17.09.2015= 35 календарних днів
35днів х 40.34 грн. = 1411,90 грн.
Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що на момент вручення телефону позивачу він мав належний товарний вигляд, а коли телефон повернувся від Позивача ФОП ОСОБА_4, то на ньому були виявлені пошкодження - на його задній кришці були наявні мікроподряпини та невеличкий скол, тоді як обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Тому, правові підстави для задоволення вимог про повернення грошових коштів за телефон були відсутні у зв'язку із тим, що він використовувався Позивачем, а товарний вигляд телефону не збережений. Крім того, право на повернення грошових коштів за товар належної якості виникає у споживачів лише за умови, що у продавця немає іншого аналогічного товару. У продавця як на момент звернення позивача до неї, так і на даний момент є в наявності товари, аналогічні товару позивача. У разі відсутності в недоліку товару ознак істотного вимога про обмін товару або повернення грошових коштів не підлягає задоволенню. Оскільки відповідач не порушив прав позивача, то відсутні підстави для стягнення неустойки.
Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Позивач, на сайті інтернет - магазину «Алло зробив замовлення на придбання мобільного телефону «Термінал LG Spirit Duа1 Н422 Чорний - титановий». 10.07.2015г. в 5 відділенні ТОВ «Нова Пошта» м. Бердянська отримав мобільний телефон. Вартість телефону - 4034 грн., що підтверджується експрес-накладною та гарантійним талоном. Строк гарантійного обслуговування на мобільний термінал встановлено 1 рік з дати продажу товару.
Згідно вимог ст. 655, ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Правові наслідки передання покупцю товару неналежної якості, передбачені за вимогами ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 2 ч. 1 ст. 678, п. 1 ч. 1 ст. 708 ЦК України, за якими, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, покупець має право за своїм вибором вимагати від продавця у т.ч. безоплатного усунення недоліків у розумний строк. До тих відносин, за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, що не врегульовані цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів(ч. 3 ст. 698 ЦК України
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 р. №1023-XII (далі Закон).
Статтею 2 Закону встановлено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
13.07.2015г. у відділенні «Нової Пошти» позивач оформив замовлення на повернення телефону, у зв'язку з чим написав ел. поштою претензію - вимогу ТОВ «Алло» про повернення ним товару і повернення йому грошової суми в розмірі 4 034 грн. або заміну на ідентичну модель належної якості.
21.07.2015 на дану претензію - вимогу позивач отримав відповідь від ФОП ОСОБА_4, в якій було відмовлено в задоволенні вимог, т.я. в результаті огляду товару працівниками магазину були виявлені сліди його використання та втрачений товарний вигляд, а саме на задній кришці терміналу мікроподряпини і невеликий скол, що зафіксовано на фотознімках. З письмовою відповіддю позивач отримав від продавця назад свій телефон.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.
Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права не має вказівки про перерозподіл обов'язків доказування.
У справах про захист прав споживачів на споживача покладається лише тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг), а що до інших обставин, обов'язок доказування покладається на продавця.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний організувати проведення експертизи продукції, яка проводиться за рахунок останнього.
При цьому закон не містить положень про те, коли саме виникає необхідність в підтвердженні недоліків товару експертизою та хто визначає таку необхідність.
Враховуючи, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі за спричинену шкоду, лежить на продавцеві саме він має бути зацікавлений в проведенні експертизи.
Позивачем доведено та надано необхідні документи на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу мобільного телефону, його вартість та докази того, що покупець після придбання телефону звертався до продавця з заявою про сприяння у вирішенні питання щодо якості придбаного ним товару.
Відповідачем, на якого в даних правовідносинах покладається тягар доказування відсутності істотних недоліків товару, не довів належну якість товару, відсутність в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняють його від відповідальності.
На письмові звернення позивача, як споживача послуг, відповідач належним чином не відреагував, обмежившись формальною відповіддю та не вчинив дій, спрямованих на організацію проведення експертного дослідження товару на предмет наявності істотних недоліків телефону.
Не скористався відповідач і своїм правом на заявлення клопотання про призначення у справі експертизи під час розгляду позову.
Враховуючи перерозподіл обов'язків доказування, той факт що на протязі гарантійного строку споживач фактично не міг користуватися товаром за його цільовим призначенням, доводи відповідача про те, що позивач не довів наявність в товарі істотних недоліків, а отже позбавляється права на розірвання договору купівлі - продажу, є необґрунтованими, суперечать нормам матеріального, процесуального права та таким принципам цивільного судочинства, як добросовістність і справедливість.
Згідно з ч. 7 ст. 13 (застосовні положення ч. ч. 5-9 ст. 12) Закону України «Про захист прав споживачів», продавець протягом тридцяти днів з моменту отримання повідомлення від споживача зобов'язаний повернути споживачеві отримані гроші .
За встановлених судом обставин, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вартість телефону 4034 грн.
Згідно з ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо всупереч вимогам вище зазначеної статті протягом установлених строків продавець не здійснить повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі 1% вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.
13.07.2015г. позивачем було направлено вимогу про повернення грошей і відправлений продавцеві мобільний телефон, що свідчить про розірвання договору купівлі-продажу на відстані, укладеного між позивачем і відповідачем.
Відповідачем порушено термін, передбачений ч.7.ст. 13 Закону (застосовні частини ст. 12), у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку в сумі 1411,90 грн., виходячи з наступного розрахунку:
Вартість товару - 4 034 грн.
1% вартості товару - 40.34 грн.
Період затримки повернення грошей: з 14.08.2015г. по 17.09.2015г. = 35 календарних
35дней х 40.34 грн. =. 1411,90 грн. - неустойка.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони не підлягають задоволення, виходячи з наступного.
Відповідноч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на стягнення моральної шкоди, яка заподіяна йому внаслідок порушення його прав.
Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Також право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої споживачу, передбачено п.5 ч.1 ст. 4 та ст. 16 Закону № 1023ХII, відповідно до якої шкоди, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.
Законом України від 19 травня 2011 року № 3390-VI «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном.
Відповідно до цього Закону шкода - це завдані внаслідок дефекту продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.
За змістом ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.
Підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення свої особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди повинно бути відмовлено.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», вбачається, що витрати пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 № 80-VIII, розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року становив 1218,00 грн.
Встановлено, що позивачем 06.08.2015 року було сплачено 400,00 грн. на правову допомогу, зокрема, за консультацію, збір доказів та складання позовної заяви, що підтверджується довідкою (а.с.21).
В той же день позивач звернувся до суду з позовом 06.08.2015 року.
Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за 2015 рік, який з 01.01.2015 року становив - 1218,00 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 609,00 грн. (1218 / 2 = 609,00 грн.).
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 400грн. підлягають задоволенню повному обсязі.
Згідно Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.
На підставі ст.ст. 655, 673, 678, 698,708, 711 ЦК України, ст.ст.1, 4, 8, 17 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачені за мобільний телефон грошові кошти в сумі 4034 грн., неустойку в сумі 1411,90грн., витрати на правову допомогу в сумі 400грн., а всього - 5845, 90 грн.
В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.
Стягнути з ФОП ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Троян Л.Г.

28.09.2015