Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2015 Справа №607/13745/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд із уточненими позовними вимогами до ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником даної квартири, в якій окрім відповідача зареєстровані його дочка ОСОБА_3 та внук ОСОБА_4 Однак з 24.12.2010 року, після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідач у вказаній квартирі не проживає без поважних причин, місце проживання не відоме, обовязки по утриманню житла покладено на позивача.

Представник позивача в судове засідання не зявився. згідно заяви просить справу розглядати без її участі з підтриманням позовних вимог.

Про час і місце розгляду справи та виклик до суду ОСОБА_2 повідомлений, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода», однак відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини.

Представник УДМС України в Тернопільській області в судове засідання не зявився, в попередньому засіданні суду просив справу розглядати без участі їх представника, згідно чинного законодавства, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.01.2007 року виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», квартира по адресу: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстром №40.

Відповідно до довідки ПП «Вікторія-М» від 28.05.2014 року №224, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 та зареєстровані: ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_2 (зять).

Відповідно до вимог ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

У відповідності до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_5 поданих позивачем доказів, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на відсутність відповідача у місці реєстрації більше одного року без поважних причин, оскільки з 24.12.2010 року, після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3, відповідач забравши особисті речі проживає в іншому місці.

Наведенні позивачем обставини підтверджуються наявними у справі доказами. Так, згідно Акта №16 від 03.04.2015 року про фактичне проживання громадян, які мешкають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, засвідчено факт відсутності більше одного року ОСОБА_2

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто.

ОСОБА_5 ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодовуються позивачеві за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 169, 212, 224-226, 228, 232, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою №124 по вул. Леся Курбаса, 2, м. Тернополя.

3.Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, подавши апеляційну скаргу подана протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_6