Справа № 489/6347/15-ц
Номер провадження 2/489/3033/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу,

встановив

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, фактично шлюбні відносини припинені. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що примирення не можливе.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 035398, 12 серпня 2000 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що зроблено запис за №576.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 126341 позивач і відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні з'ясовано, що на час розгляду справи сторони проживають окремо.

З'ясувавши обставини справи, враховуючи позицію позивача, яка на примирення не погоджувалась і просила не надавати строк для примирення, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. однак позивач просила суд стягнути з відповідача 1/2 розміру сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 12 серпня 2000 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 576.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв