Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 334» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22 вересня 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд встановити факт належності права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64,3 кв.м, житловою 38,4 кв.м, та визнати за позивачем право власності на дану квартиру в порядку спадкування за законом (а. с. 4-5).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її батьку ОСОБА_3, який помер 22 лютого 2015 року, за життя як члену ОК «Житлово-будівельний кооператив № 334», що сплатив свій пай у повному обсязі, належала квартира №25, розташована в будинку № 104 по вул. Євпаторійській у м. Дніпропетровську. Проте, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру після смерті батька було відмолено у звязку з відсутністю документу, який би підтверджував право власності померлого на спадкове майно. Крім того, перед смертю ОСОБА_3 за ним доглядала ОСОБА_2, яка вважає себе такою, що має право на спадщину після смерті ОСОБА_3

Представник позивача надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі (а. с. 41).

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві також зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує (а. с. 22).

Третя особа у судове засіданні для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направила, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

За таких обставин, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище якої було змінено на «Євтушенко» внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_5. Викладені обставини підтверджуються копіями відповідних свідоцтв, наявних в матеріалах справи (а. с. 9, 10).

Ордером № 1396 від 15 липня 1983 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів члену ЖБК № 334 ОСОБА_3, родина якого складається з трьох осіб, останньому надано право на заняття трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Даний ордер виданий на підставі списків ЖБК № 334, затверджених виконкомом міськради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24 лютого 1982 року № 92§16 (а. с. 11).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 22 лютого 2015 року (а. с. 19).

З довідок № 104 від 17 серпня 2015 року та № 105 від 17 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 за життя був членом ОК «ЖБК № 334», фактично мешкав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, вартість квартири сплаченим ним у повному обсязі (а. с. 18).

Судом встановлено, що постановою від 26 серпня 2015 року за вихідним № 2797/02-31 державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 відмовлено через відсутність документу, який би підтверджував право власності померлого (ОСОБА_3І.) на спадкове майно (квартиру АДРЕСА_2) (а. с. 12). Зазначене також підтверджується матеріалами спадкової справи № 639/2015 рік, наданої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на запит суду (а. с. 28-35).

Статтею 15 ЗУ «Про власність», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (пункти 8 та 2 відповідно) - у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, перелік яких викладений у зазначеній нормі, зокрема фактів належності правовстановлюючих документів, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що померлий 22 лютого 2015 року ОСОБА_3 за життя дійсно набув право власності на квартиру №25 в житловому будинку № 104 по вул. Євпаторійській у м. Дніпропетровську (загальною площею 64,3 кв.м, житловою 38,4 кв.м (а. с. 13-15) на підставі внесення до ОК «ЖБК №334» паю у повному обсязі. Проте, з огляду на положення ЗУ «Про власність», діючого на час виникнення спірних правовідносин, право власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 не було зареєстровано внаслідок відсутності такої необхідності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними і позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її батька.

Таким чином суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1В у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1261,1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності права власності ОСОБА_3 на квартиру № 25 в житловому будинку № 104 по вул. Євпаторійській у м. Дніпропетровську, загальною площею 64,3 кв.м, житловою 38,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру № 25 в житловому будинку № 104 по вул. Євпаторійській у м.Дніпропетровську, загальною площею 64,3 кв.м, житловою 38,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 22 лютого 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_8 Черновськой