Справа № 362/455/15-ц
Провадження № 6/362/157/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року, яке набрало законної сили задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість в сумі 504 246 гривень 54 копійки та судові витрати в рівних частках з кожного (а.с. 74 75).

21 і 22 вересня 2015 року виконавчою службою відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання вказаного рішення суду (а.с. 87, 89).

23.10.2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, у якій просять відстрочити виконання зазначеного рішення суду, у звязку із незначними фінансовими доходами їх сімї. Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначили, що вони мають двох малолітніх дітей та матір інваліда, яка потребує постійного стороннього нагляду, що з урахуванням отримання доходу у вигляді заробітної плати лише чоловіком, не достатньо для виплати грошових коштів за рішенням суду (а.с. 173 174).

В судовому засіданні заявники в повному обсязі підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник стягувача в судовому засіданні пояснив, що у банку введено тимчасову адміністрацію для виведення його з ринку, а тому заперечив щодо вимог заяви та просив відмовити з цих підстав.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються предмету розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Із доданих до заяви письмових доказів, а саме: копій паспортів заявників, копії довідки ТОВ «НВК «Екофарм» № 387 від 20.10.2015 року, копії посвідки на постійне проживання ОСОБА_2, копії її трудової книжки, копій свідоцтв про народження дітей, копії свідоцтва про шлюб, копії паспорту ОСОБА_4, копії пенсійного посвідчення і трудової книжки на її імя, копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, копії довідки до акта огляду МСЕК від 01.08.2008 року та копії будинкової книги, вбачається, що заявники, які є подружжям, мають на утриманні двох малолітніх дітей 2005 і ІНФОРМАЦІЯ_1 та матір ОСОБА_1, яка є інвалідом ІІ групи довічно; усі вказані особи проживають разом за однією адресою; ОСОБА_2 не працевлаштована, а середньомісячний дохід ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати складає 7 381 гривня (а.с. 132 136, 138, 139 141, 143 144, 145 149, 150, 151, 152, 153 157, 158, 159 160, 161, 162, 163 168).

Таким чином, враховуючи зазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існуючий розмір отримуваного заявниками доходу і необхідність утримання ними трьох непрацездатних осіб, безумовно впливають на матеріальний стан заявників та створюють умови за яких позбавляють їх можливості одноразово в повному обсязі виплатити на користь стягувача усю суму заборгованості.

Натомість, суд враховує, що усі без виключення зазначені в обґрунтування заяви обставини (окрім вказаного розміру заробітної плати ОСОБА_1, який відомий суду тільки за період часу з квітня по вересень 2015 року), існували і станом до дати укладення між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» і ОСОБА_1 кредитного договору № IKIPG3.82200.001 та отримання останнім грошових коштів 28.12.2012 року.

Отже, суд переконаний, що існування наявних обставин не створює випадок винятковості, який відповідно до вимог статті 373 ЦПК України є обовязковою умовою для можливості відстрочення виконання рішення суду.

Одночасно, суд зважає на те, що при існуючих обставинах, які як встановив суд існувати також і станом на 28 грудня 2012 року, ОСОБА_1 укладаючи кредитний договір, а ОСОБА_2 договір поруки, знали про виникнення у них обовязку з погашення кредиту та необхідність його повернення банку в повному обсязі.

Тобто, із наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що майновий стан заявників до отримання кредиту та після постановлення судом рішення про стягнення з них заборгованості, фактично не змінився.

Разом з цим, суд враховує, що під відстроченням виконання рішення слід розуміти перерву у вчиненні виконавчих дій на певний, точно визначений строк, протягом якого виконавчі дії не проводяться, у звязку з існуванням обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника або інших осіб.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, суд обовязково враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фінансовий стан стягувача також є незадовільним, у звязку з чим у встановлений законом спосіб в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с. 5).

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду на один рік, як просять заявники, у випадку якщо протягом вказаного строку банк буде ліквідовано, фактично призведе до невиконання рішення суду від 19.05.2015 року, оскільки виконавчі провадження будуть підлягати закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказане прямо стосується майнових інтересів банку як стягувача та безпосередньо впливає на його законні права щодо отримання грошових коштів, які стягнуто за рішенням суду від 19.05.2015 року в рахунок погашення кредитної заборгованості, а тому, у випадку відстрочення виконання рішення суду, права стягувача буде порушено, що є неприпустимим.

Крім того, з урахуванням передбачених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, суд приходить до висновку, що зазначені заявниками обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, не є такими, що утруднюють виконання рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208 210, 373 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, яка була відсутня на проголошенні у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий