Справа №168/752/15-ц Пр.№2/247/200/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - Сулеві Н.С.

за участю : позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач покликається на те, що її чоловік, ОСОБА_3, помер 09.12.2014 р. З ним проживала у спільно збудованому будинку . Дана спадщина знаходиться у смт.Стара Вижівка вул. Підлісна, 12 Волинської області.

Через відсутність у покійного правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що діти проживають окремо і спадщини не приймали.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний .

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний.

У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1261, 1268,1270 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи...

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця..., той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її (спадщину), якщо протягом 6 місяців з часу її відкриття , він не заявиа про відмову від неї.

З письмових доказів (копій: паспорта позивача, свідоцтв про смерть спадкодавця і про одруження ; технічної документації садиби ; витягів з реєстрів , будівельного паспорта,будинкової книги і повідомлення нотаріуса про відсутність спадкової справи) судом зясовано таке.

У спадкодавця було двоє дітей, які проживають в одному населеному пункті, але у власних садибах. На день смерті чоловіка позивач проживала з ним. Про що свідчить будиноква книга. Рішенням від 09.11.1979 р. виконкому селищної ради під забудову виділена земельна ділянка.Що вбачається з будівельного паспорта. Акт приймання будинку в експлуатацію підписаний членами комісії,але не завірений.

Спадкова садиба побудована спільно у 80 -х р. А тому позивач успадковує половину садиби, належної її чоловікові. А інша частина є її власністю. Газифікована, без побутових зручностей. Є господарські споруди.

Правовстановлюючих документів на неї немає . Позивач сплатила судовий збір від вартості усієї садиби. Зважаючи на її вік та правомірність позовних вимог, доцільно позов задовільнити в повному обсязі.

З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-213 ЦПК України,

ст.ст. 328, 1217, 1220, 1262, 1268,1270 ЦКУ(2003 р.),

суд-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на будинок і господарські споруди (садибу) , що знаходяться у

смт. Стара Вижівка вул. Підлісна, 12 Волинської області, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (у порядку спадкування ).

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо протягом цього часу не поступить апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд .

Суддя: ОСОБА_1