Справа №568/1103/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Бірука В.О.

при секретарі Дмитришин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, треті особи приватний нотаріус Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 січня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверждується свідоцтвом про смерть, виданим 19 січня 2009 року Теслугівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №5.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,12 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0189699, виданого на підставі рішення Радивилівської райдержадміністрації від 03.11.1997 року №350.

На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

01 липня 2012 року померла ОСОБА_5.

Разом із нею був зареєстрований та проживав лише ОСОБА_6, який успадкував все майно, яке залишилося після померлої, так як ніхто інший із заявою про прийняття спадщини не звертався та не є таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_6 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, так як на момент його смерті проживав та був зареєстрований з померлим, однак звернувшись до Радивилівської районної державної контори у січні 2015 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, так як є розбіжності у прізвищах померлого та його прізвища, а також те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0189699 виданий на ім'я ОСОБА_7.

ОСОБА_6 є рідним сином ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР №2060423, виданого Добриводською сільською радою Червоноармійського району Рівненської області 30 червня 1962 року, батьком ОСОБА_6 зазначений «Томащук Михайло Антонович».

Так і не встигнувши звернутися до суду та визнати право на успадковану земельну частку (пай) 30 січня 2015 року помер ОСОБА_6.

ОСОБА_6 на випадок своєї смерті залишив заповіт, відповідно до якого все майно, яке йому належало на момент смерті та на яке за законом він матиме право він заповів ОСОБА_8.

В результаті вступу в шлюб її прізвище із «Томащук» змінилося на «Пекареніна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-ВЛ №250843, виданим 31 січня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №94.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В передбачений шестимісячний термін вона звернулася до приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.

В серпні 2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали померлому на праві власності.

Однак нотаріус не зможе видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), так як ОСОБА_6 не встиг за життя оформити свої права на вищевказану земельну частку (пай), отриману у спадщину після ОСОБА_4.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.1995 р., на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Встановлення юридичних фактів мають для неї юридичне значення, так як це необхідне для оформлення та юридичного закріплення права власності на спадкове майно, що належить їй за законом.

Просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4, який помер 18 січня 2009 року та ОСОБА_6, який помер 30 січня 2015 року, як між батьком та сином.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому 18 січня 2009 року в с.Теслугів Радивилівського району Рівненської області, як одній і тій же особі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PB №0189699, виданого на підставі рішення Радивилівської райдержадміністрації від 03.11.1997 року №350 на ім'я ОСОБА_7.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,12 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», та належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PB №0189699, виданого на підставі рішення Радивилівської райдержадміністрації від 03.11.1997 року №350, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 30 січня 2015 року у с.Теслугів Радивилівського району Рівненської області.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов із підстав викладених в позовній заяві і просила його задоволити.

Представник Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області ОСОБА_9 позовні вимоги визнав. Показав, що ОСОБА_4 дійсно отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). При виписці сертифіката була допущена помилка при написанні прізвища. ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6.

Приватний нотаріус Радивилівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. Показав, що не може видати свідоцтва про право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 у звязку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця. Позивач має право на успадкування земельної ділянки.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_10 вважає, що сертифікат не є правовстановлюючим документом, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 січня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверждується свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 І-ГЮ №070714, виданим 19 січня 2009 року Теслугівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №5 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,12 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0189699, виданого на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 03.11.1997 року №350.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (а.с.8).

На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області №697 від 06.08.2014 року.

01 липня 2012 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18).

Разом із нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_6, який успадкував все майно, яке залишилося після померлої.

ОСОБА_6 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, так як на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, так як були виявлені розбіжності у прізвищах спадкодавця та спадкоємця.

ОСОБА_6 30.07.2014 року склав заповіт, посвідений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_12М згідно якого все належне йому майно на день смерті заповів ОСОБА_8, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Пекареніна» і є позивачем по справі.

Факт зміни прізвища із «Томащук» на «Пекареніна» підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-ВЛ №250843, виданим 31 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №94.

Позивач своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.

Нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), так як ОСОБА_6 не встиг за життя оформити свої права на вищевказану земельну частку (пай), отриману у спадщину після ОСОБА_4 із обставин зазначених в листі №22/02-14 від 16.01.2015 року наявність розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця «Тимощук» і «Томащук».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, ч.2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичних фактів для позивача має значення так як це необхідно для оформлення права власності на спадкове майно.

Із показів свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 встановлено, що ОСОБА_4, який помер 18 січня 2009 року є батьком ОСОБА_6, який помер 30 січня 2015 року.

Це також встановлено із копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 серія IV-УР №2060423, виданого Добриводською сільською Червоноармійського району Рівненської області 30 червня 1962 року, із якого слідує, що останній народився 23.06.1962 року і його батьками є ОСОБА_7 батько та ОСОБА_5 мати.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що при розгляді даної справи в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що ОСОБА_4, який помер 18 січня 2009 року є батьком ОСОБА_6, померлого 30 січня 2015 року, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РВ №0189699 виданий на імя ОСОБА_7 належить померлому 18 січня 2009 року ОСОБА_4, а позивач має право на спадкування на земельну частку (пай) в розмірі 2,12 га умовних кадастрових гектари, згідно сертифіката серія РВ 0189699, яку успадкував ОСОБА_6, але не оформив на неї право власності після смерті ОСОБА_4.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.16, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218, 256-259 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, треті особи приватний нотаріус Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовільнити.

Встановити факт родинних відносин згідно якого ОСОБА_4, який помер 18 січня 2009 року є батьком ОСОБА_6, який помер 30 січня 2015 року.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому 18 січня 2009 року сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0189699 виданого на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 03.11.1997 року №350 на імя ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевосці), яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» та належала ОСОБА_4, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РВ 0189699, виданого на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 03.11.1997 року №350, в порядку спадування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 30 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 05.11.2015 року.

Суддя: Бірук В.О.