Справа №345/2724/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Гавриленка В.Г.,

при секретарі судового засідання Бандура Г. М.,

представника позивача Штремих Р.П.,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, державне підприємство «Калійний завод» Відкритого акціонерного товариства «Оріана» про відшкодування шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі звернулося до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2008 року ОСОБА_7 звернувся до них із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2, яка була прийнята спеціалістом відділу з призначення пенсій ОСОБА_3 протоколом від 21.04.2008 року № 6108 йому призначено пенсію за віком за Списком № 2. Пільговий стаж за списком № 2 було призначено на підставі довідки, виданої ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» від 26.03.2008 року № 39, яка була підписана керівником підприємства ОСОБА_8 та начальником відділу кадрів ОСОБА_2, та згідно якої ОСОБА_5 працював в період з 01.12.1975 року по 01.05.1991 року водієм автомобіля БілАЗ-540, зайнятим на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі з Домбровського кар'єру. По даній пенсійній справі ОСОБА_3 була проведена зустрічна перевірка достовірності представлених документів на пільговий стаж та складений акт зустрічної перевірки від 16.04.2008 року.

Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області 02.09.2010 року проведено зустрічну перевірки у ВАТ «Оріана», в результаті якої факт наявності у ОСОБА_5 даного стажу не підтверджено.

У результаті подання ОСОБА_5 недостовірних довідок про пільговий стаж та заробітну плату сума незаконно нарахованої та виплаченої йому пенсії за період з 02.01.2008 року склала 39 205,14 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

09.04.2012 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прокуратурою Івано-Франківської області були порушені кримінальні справи. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2013 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а провадження у справі закрито. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2013 року відносно ОСОБА_2 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку по місцю її проживання. Цивільний позов УПФУ в м.Калуші та Калуському районі залишено без розгляду.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів 39 205,14 грн. незаконно виплаченої пенсії, а також віднести на їх рахунок судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Штремих Р.П. позов підтримала та просила його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечив проти стягнення з ОСОБА_2 вказаної суми заборгованості з тих підстав, що на момент видачі довідки № 39 від 26.03.2008 року про право на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_2 працювала на посаді начальника бюро з кадрів ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана». У відповідності до положень ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а отже відповідальність за завдану матеріальну шкоду має нести підприємство-роботодавець - ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана».

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що пенсію ОСОБА_5. вона нарахувала згідно довідки, виданої підприємством-роботодавцем - ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана». Умислу на неправильне нарахування пенсії не було. Вважає, що відшкодування має нести підприємство, що видало неправильну довідку.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали суду клопотання про розгляд справи в їхній відсутності. При вирішенні даного спору покладалися на розсуд суду.

Представник ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» в судове засідання не з'явився, хоча підприємство належним чином повідомлялося про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2010 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області було складено акт перевірки правильності призначення пільгових пенсій окремим громадянам, яким встановлено незаконність нарахування та виплати ОСОБА_7 пільгової пенсії за Списком №2. Сума незаконно нарахованої та виплаченої йому пенсії згідно розрахунку суми незаконно виплаченої пенсії склала 39205,14 гривень (а.с. 13).

Дана пенсія була призначена йому на підставі довідки №39, виданої ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» 26.03.2008 року. у відповідності до даної довідки ОСОБА_7 в період з 01.12.1975 року по 01.05.1991 року працював водієм автомобіля БілАЗ-540, зайнятим на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі з Домбровського кар'єру, та пільговий стаж роботи за Списком № 2 склав 15 років 05 місяців 01 день. Однак при проведенні зустрічної перевірки даний стаж не знайшов свого підтвердження. По даній пенсійній справі спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Калуському районі ОСОБА_3 16.04.2008 року була проведена зустрічна перевірка достовірності представлених документів про пільговий стаж. Даний акт також був підписаний начальником відділу кадрів ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» ОСОБА_2 та завідувачем архіву ВАТ «Оріана» ОСОБА_11

За наслідками перевірки акт зустрічної перевірки, складений 16.04.2008 року ОСОБА_3 не підтверджено (а.с.5-7).

Прокуратурою Івано-Франківської області 09 квітня 2012 року була порушена кримінальна справа стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.366 КК України; стосовно ОСОБА_3 - за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 366 КК України (а.с.14).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2013 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а провадження у справі закрито. Цивільний позов УПФУ в м.Калуші та Калуському районі залишено без розгляду (а.с.8-9).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2013 року відносно ОСОБА_2 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку по місцю її проживання. Цивільний позов УПФУ в м.Калуші та Калуському районі залишено без розгляду (а.с.10-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.43).

Його спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_12 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с.38, 40). Однак з листа державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори № 568/02-14 від 26.08.2015 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину жодному із спадкоємців не видавалося (а.с.227).

Згідно п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права має право на її відшкодування. Втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Як передбачено ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки з вищенаведеного вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_5 не була прийнята, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 у березні 2008 року, перебуваючи на посаді начальника бюро з кадрів ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» та будучи відповідальною згідно своїх посадових обов'язків за оформлення документів для призначення пенсій працівникам ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» виготовила для ОСОБА_5 довідку № 39 від 26.03.2008 року про право на пільгове пенсійне забезпечення, завірила її підписом та печаткою керівника підприємства та передала її разом з іншими документами до УПФУ в Калуському районі.

Оскільки, ОСОБА_2 своїми діями завдала шкоди позивачу, перебуваючи у трудових відносинах з ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» та у зв'язку із виконанням своїх безпосередніх трудових обов'язків, то відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, де юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, відповідальність за завдання майнової шкоди слід покласти на ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана».

Даний висновок суду відповідає також положенням п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», де при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 441 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст.440 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Що стосується вимоги Позивача про покладення матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду на ОСОБА_3, то в цьому слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 у березні 2008 року, будучи провідним спеціалістом з призначення пенсій відділу з призначення пенсій УПФУ в Калуському районі, підготувала документи для безпідставного призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2 ОСОБА_5 Такими діями ОСОБА_3 Позивачу завдано збитків у вигляді безпідставно виплаченої пенсії на суму 39205,14 грн. Однак, відносини, що стосуються відповідальності працівника за шкоду, завдану його діями підприємству, регламентується положеннями глави IX Кодексу законів про працю України (ст. ст. 130-138), які встановлюють підстави, порядок розміри і інші умови відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємству при виконанні службових або трудових обов'язків, а не положеннями Цивільного кодексу України, на які посилається в позовній заяві позивач. Такий висновок суду відповідає положенням Постанови Пленуму Верховного суду України N 14 від 29.12.92 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», де судовому розгляду підлягають:

- заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток, а також в розмірі, що не перевищує цей заробіток (перевищує, але законом встановлена відповідальність в межах середнього місячного заробітку), якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати (наприклад, у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством, у зв'язку з закінченням строку на видання розпорядження про відрахування);

- заяви працівників, не згодних із відрахуваннями, проведеними власником або уповноваженим ним органом, чи з його розміром.

У відповідності зі ст. 130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу ст.441 ЦК, відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 ч. 1 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на таке, суд приходить до висновку що вимоги позивача про покладення матеріальної відповідальності на ОСОБА_3, які обґрунтовуються посиланнями на положення цивільного законодавства, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що завдану позивачу матеріальну шкоду в розмірі 39205,14 гривень, а також 392,05 гривень судового збору в дохід держави слід стягнути з ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 29.12.1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», ст.ст. 45, 60, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з державного підприємства «Калійний завод» Відкритого акціонерного товариства «Оріана» (Івано-Франківська область, м.Калуш, вул. Промислова, 14, ІПН 64) в користь управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі суму незаконно виплаченої пенсії у розмірі 39205 (тридцять девять тисяч двісті п'ять) гривень 14 копійок, а також 392 (триста дев'яносто дві) гривні 05 копійок судового збору в дохід держави.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя