Справа № 212/5972/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № DNH4KP40740051, укладеним між сторонами 28 жовтня 2005 року, згідно якому відповідач отримала кредит у розмірі 1025,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором станом на 15.07.2015 утворилась заборгованість в сумі 12422,63 грн., а саме: 425,80 грн. заборгованість за кредитом, 3181,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7747,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 567,74 грн. процентна складова, яку просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого позивачем судового збору 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем договору, останній надано споживчий кредит в сумі 1025,70 грн. В порушення взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту відповідач не виплатила повну суму кредиту, а саме 425,80 грн., на яку було нараховано проценти, пеню та штрафи. Заперечує проти застосування строку позовної давності, оскільки згідно до Умов надання кредиту строк позовної давності збільшений до 5 років, з часу останнього виконання зобовязання відповідачем, а саме з 20.08.2012, коли відповідач провела останній платіж, яким підтвердила наявність зобовязань перед банком.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності, пояснила, що в 2005 році уклала кредитний договір з Приватбанком, від якого отримала грошові кошти на покупку телефону, їй було надано графік погашення кредиту протягом двох років, згідно якому вона погашала по 55 грн. щомісячно кредит, вважала, що в 2007 році сплатила остаточно та виконала усі зобовязання перед банком і припинила сплачувати кредит, до банку не ходила на звірку через свою халатність, сподіваючись на те, якщо б у неї була заборгованість, то її було б повідомлено про це банком, зазначила, що останній платіж за кредитним договором здійснила в 2007 році, в 2012 році нічого не платила, допускає, що банк сплатив суму кредиту замість неї для переривання строку позовної давності. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 28 жовтня 2005 року було укладено кредитний договір № DNH4KP40740051, згідно якому відповідач отримала кредит у розмірі 1025,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6, 11-12).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що банком виконано взяті на себе зобовязання та передано відповідачу обумовлену договором суму коштів, чого відповідач ОСОБА_2 не оспорює.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та Умовами, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості (а.с. 7-10).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобовязання за кредитним договором виконуються не належним чином, в звязку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахового у відповідності до умов договору (а.с. 4-5), станом на 15.07.2015 заборгованість за кредитним договором становить 12422,63 грн., а саме: 425,80 грн. заборгованість за кредитом, 3181,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7747,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 567,74 грн. процентна складова.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на те, що розмір пені значно перевищує суму боргу, а також враховуючи майновий стан відповідача, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені слід задовольнити частково в сумі 425,80 грн.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника сума штрафу (процентна складова), передбаченого за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, обчислена з розрахунку 5% всієї суми заборгованості, зокрема пені, в звязку з чим, на думку суду, вказана сума підлягає зменшенню із розрахунку зменшення суми пені.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 425,80 грн. заборгованості за кредитом, 3181,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 425,80 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 201,64 грн. штрафу (процентна складова).

Що стосується доводів відповідача про сплив строку позовної давності, суд не приймає ці доводи до уваги, оскільки відповідно до п.п. 5.5. Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за Договором, встановлюються сторонами тривалістю 5 років, та як вбачається з наданої представником позивача виписки по рахунку відповідача, останній платіж ОСОБА_2 здійснила 20 серпня 2012 року в розмірі 146,80 грн., і цей факт не спростований відповідачем належними та допустимими доказами під час судового розгляду, тоді як позовна заява надійшла до суду 24 липня 2015 року, тобто до спливу пятирічного строку позовної давності.

З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 551, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 10,11, 58-61, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитом в сумі 4734,54 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять чотири грн. 54 коп.), з яких заборгованість за кредитом 425,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3181,30 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 425,80 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина) та 201, 64 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 16 листопада 2015 року.

Суддя: О. В. Колочко