Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1134/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.11.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Єгорової С.М.; Письменного О.А

за участю секретаря: Діманової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення :

- 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди;

- 2183,46 грн. матеріальних збитків;

- 450,00 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження;

- 343,50 грн. витрат на паливно-мастильні матеріали, пов'язаних з проведенням експертизи;

- 250,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування вимог зазначив, що має у власності автомагазин, який розташований на базі квартири в будинку АДРЕСА_1. Прибудинкова територія будинку є об'єктом загального користування його мешканців.

07 грудня 2014 року о 9.00 годині він приїхав до автомагазину на своєму автомобілі та залишив транспорт на прибудинковій території, припаркувавши його з дотриманням Правил дорожнього руху України та з урахуванням інтересів мешканців будинку, що не становило будь-яких перешкод мешканцям.

Цього ж дня о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 виказала незадоволення з приводу стоянки транспорту біля її гаражу і після цього закидала автомобіль дерев'яними пеньками, камінням та іншими важкими предметами, що зафіксовано відеореєстратором.

Внаслідок цього його майну завдані механічні пошкодження, згідно звіту про оцінку автотранспортного засобу марки ГАЗ 3110 реєстраційний знак НОМЕР_2 станом на 08 грудня 2014 року, вартість матеріального збитку складає 2183,46 грн. Послуги експерта становлять 450,00 грн., а також ним витрачені кошти на паливно-мастильні матеріали, для замовлення експертного дослідження і отримання висновку експерта в розмірі 343,50 грн., сплачено по договору про надання правової допомоги 250,00 грн.

Зазначено, що незаконними діями ОСОБА_2, йому завдано і моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях та переживаннях, через пошкодження належного йому майна, оскільки транспорт придбав 14 серпня 2014 року в ідеальному стані, без будь-яких ушкоджень лакофарбового покриття, не перебував в дорожньо-транспортних пригодах. Відповідач завдала пошкодження та вм'ятини передньої частини (капоту та молдингів лобового скла).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3726,96 грн. завданих збитків з яких: 2183, 46 грн. матеріальні збитки, 450 грн. витрати за проведення автотоварознавчого дослідження, 343,50 грн., витрати пов'язані із залученням експерта, 250 грн. витрати понесені на правову допомогу, 500 грн. у відшкодування моральної шкоди та стягнуто сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Суд без жодних обґрунтувань безпідставно не взяв до уваги докази, які підтверджують, що вона 07 грудня 2014 року під час спірних подій знаходилася в м. Кіровограді. Відеозапис з відеореєстратора не є належним доказом по справі, оскільки є неповним та неоригінальним, запис не містить ознак, які б могли вказувати на час та дату події, має чисельні ознаки монтажу, а обставини зображені на ньому спотворені та не відповідають наявним пошкодженням автомобіля. Суд не призначив експертизи по дослідженню відеозапису і дійшов помилкового висновку щодо розміру компенсації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника та пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не спростовано доводи викладені в позовній заяві та не доведено належними та допустимими доказами, що майнова шкода позивачу, яка виразилася у спричиненні механічних пошкоджень його автомобілю, завдана не з її вини. Тому з відповідача підлягають стягненню як матеріальні збитки, через пошкодження автомобіля, так і витрати пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження та витрати на паливно-мастильні матеріали витрачені на проведення експертизи, а також моральна шкода.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і з розміром відшкодування, за виключенням розміру витрат на паливно-мастильні матеріали.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником автомобіля марки ГАЗ 3110 реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.10). 07 грудня 2014 року він приїхав до власного магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_1, припаркувавши автомобіль на прибудинковій території. Ця обставини викликала незадоволення у відповідача і вона влаштувала суперечку, а після закидала автотранспорт дерев'яними пеньками, камінням та іншими предметами, які потрапляли під руку і це зафіксовано записом відеореєстратора. Через такі дії ОСОБА_2, майну позивача завдана шкода у вигляді пошкодження транспорту.

ОСОБА_3 звернувся до Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області із заявою про пошкодження капоту його автомобіля ГАЗ 3110.

Згідно протоколу технічного огляду транспортного засобу марки ГАЗ 3110 реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 08 грудня 2014 року, на підставі договору № 204 на виконання експертної оцінки майна, вказаний автомобіль зазнав пошкоджень, а саме окантування вітрового вікна верхнє - вм'ятина в середній лівій частині, капот - вм'ятина в задній правій частині Ф 3 см, вм'ятина в передній лівій частині 5 см та подряпини в передній середній частині (а.с.14;22).

Відповідно до звіту № 204 про оцінку автотранспортного засобу, виконаного 09 грудня 2014 року оцінювачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу марки ГАЗ 3110 реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 08 грудня 2014 року в результаті неправомірних дій третіх осіб з метою відшкодування без врахування ПДВ, становить 2183 грн. 46 коп. (а.с.15-21).

На обгрунтування своїх доводів, а саме щодо стягнення відшкодування з винної особи, якою є ОСОБА_2, наданий відеозапис відео реєстратора автомобіля марки ГАЗ 3110, який досліджений як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції. З запису видно, як ОСОБА_2 закидує на капот автомобіля дерев'яні пеньки та гілки дерев (а.с.48). Відповідач в суді апеляційної інстанції вказала, що на зображенні саме вона, але не в цей день, так як 7 грудня 2014 року перебувала за межами міста, а тому вважає що здійснений монтаж запису з використанням накладання попередніх записів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Тобто, тягар доказування згідно з перерахованими нормами розподіляється таким чином: позивач доводить наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Належними визнаються докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Допустимими є докази, які одержані та подані з додержанням порядку, встановленого законом.

Окрім інших доказів по справі судом також розглядаються матеріали відеофіксації обставин справи. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях пердбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Суд першої інстанції врахував вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, а також те що відсутність вини відповідача не спростована, правомірно оцінив відеозапис з відеореєстратора автомобіля марки ГАЗ 3110 (а.с.48), як допустимий та належний доказ , у зв'язку з чим обґрунтовано погодився з вимогами позивача.

Заперечення відповідача не довели і результати судової комп'ютерно-технічної експертизи,, призначеної ухвалою апеляційного суду .

Так, висновком судової комп'ютерно-технічної експертизи №1661 від 08 вересня 2015 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, проведеної за клопотанняям сторони відповідача на підставі ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 18 червня 2015 року встановлено, що при порівняні даних файлів наданих на дослідження та файлів створених під час дослідження встановлено, що в файлах наданих на дослідження не містять дати відео зйомки, оскільки дати створення та запису файлу, а також дати останніх змін повністю співпадають, що свідчить про те, що дані файли редагувались, ймовірно в відео редакторі «Pinnacle». Всі чотири відео файли, надані на дослідження мають однакову тривалість та однаковий сюжет, проте записані в різних форматах та з використанням різних кодексів три з яких не відповідають формату запису відеореєстратора, що також свідчить про те, що відео файли надані на дослідження редагувалися в відеоредакторі. Назви файлів наданих на дослідження не відповідають формату назви файлів створюваних наданим на дослідження відео реєстратором (PICT ****.AVI). Дата редагування наданих на дослідження відеофайлів 12 грудня 2014 року. Дата конвертування та змінення наданих на дослідження відео файлів 12 грудня 2014 року (а.с.115; 149-153).

Сторона позивача в суді апеляційної інстанції стосовно вищевказаного експертного висновку пояснила, що перед зверненням до суду з позовом, ОСОБА_3 з оригіналу запису відеореєстратора від 07 грудня 2015 року з автомобіля ГАЗ 3110 створено окремий файл, тривалістю приблизно 30 секунд, в якому відображено саме момент пошкодження відповідачем автомобіля. Зміни в сам перебіг відеозапису відеореєстратора при створені окремого файлу, позивачем не вносилися.

Крім того, відповідач не заперечувала, що сварилася з позивачем щодо паркування автомобіля біля її гаражу, але не пам'ятала коли це відбувалось, а також погоджувалась, що на зйомці відеореєстратора саме вона, але не 7 грудня 2014 року.

Обставинами справи беззаперечно доводиться, що саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 власнику транспортного засобу ГАЗ 3110 державний знак НОМЕР_2 завдана шкода.

При визначені розміру майнової шкоди, судом першої інстанції правильно взято за основу звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ГАЗ 3110, складеного спеціалістом-оцінювачем ФОП ОСОБА_4, який становить 2183,46 грн., оскільки проведені розрахунки відповідають нормам та стандартам, затверджених Держбудом України та здійсненні спеціалістом - оцінювачем, що діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 13470/012 ФДМ України від 29 травня 2012 року.

За договором на виконання експертної оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 та розрахункової квитанції серії ВААВ № 573503, вартість витрат понесених ОСОБА_3 на проведення авто-товарознавчого дослідження становить 450 грн. (а.с.13-14), які також підлягають відшкодуванню на підставі ст. 1166 ЦК України.

Розмір завданих матеріальних збитків визначених в звіті про оцінку автотранспортного засобу ОСОБА_2 не оспорюється, оскільки остання взагалі не визнавала позовні вимоги, що саме вона має відповідати за заподіяну шкоду майну позивача.

Судом вірно встановлено, що у зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля з вини відповідача останньому завдано також моральної шкоди, яка відповідно до ст. 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 гривень, судом враховано ступінь вини особи, яка її заподіяла, розмір майнової шкоди, характер та тривалість душевних страждань, яких зазнав позивач, а також вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про стягнення витрат понесених на правову допомогу. Згідно матеріалів справи правову допомогу на підставі ч.4 ст.42 ЦПК України позивачу надавав адвокат Тимченко С.В. (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2012 року № 127 про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року N 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

ОСОБА_3 документально підтверджено понесені ним витрати на правову допомогу та надано квитанцію про оплату правової допомоги адвокату Тимченку Сергію Віталійовичу, у розмірі 250 грн. (а.с.4).

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині стягнення витрат, пов'язаних із залученням експерта в розмірі 343,50 грн. Стороною в підтвердження цих витрат вказувалось про оплату пального, пов'язаного з доставкою пошкодженого автомобіля для оцінки вартості збитків у м. Кіровоград, але не надано письмового розрахунку з обсягом витрат, понесених на паливно-мастильні матеріали, з урахуванням необхідних параметрів пробігу та зазначенням кілометражу. Долучені позивачем чеки з АЗС, не є належними доказми та не підтверджують, що такий обсяг коштів витрачено лише для проведення експертного дослідження.

Тому, на користь власника автомобіля - ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі вартості ремонту автомобіля, визначеного згідно звіту про оцінку автотранспортного засобу ГАЗ 3110 від 09 грудня 2014 року, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження, грошове відшкодування моральної шкоди, а також понесені позивачем витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.

Доводи відповідача, що 07 грудня 2014 року в день і в час, коли виникли спірні правовідносини вона перебувала в м. Кіровограді, не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки в квитку на автобус «Копанки-Кіровоград» та в чеках про здійснення покупок в м. Кіровограді, на які посилається відповідач, спростовуючи доводи позовної заяви, не зазначено її прізвища. А згідно інформації з місця роботи ОСОБА_2 навчалася за програмою тематичного короткострокового семінару і виконувала передбачені навчальною програмою заняття в обсязі 24 академічних годин з проблеми «Реформування системи надання соціальних послуг» у м. Кіровограді з 08 грудня 2014 року по 10 грудня 2014 року (а.с.40), відстань між населеними пунктами становить близько 60 км.

Посилання, що відеозапис з відеореєстратора має численні ознаки монтажу, оскільки зображення на ньому спотворені, також є безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

За вищевикладеного, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат пов'язаних із залученням експерта підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, в іншій частині рішення підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року в частині стягнення витрат пов'язаних із залученням експерта в сумі 343,50 грн. - скасувати і відмовити у задоволенні цих вимог. Всього стягнувши в рахунок відшкодування матеріальних збитків 3383,46 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: