Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 417/1194/15-ц
Провадження № 22ц/782/646/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Кострицького В.В.

суддів Карайван Т.Д., Стахової Н.В.

при секретарі Ткаченко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк цивільну за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк»

на заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

В серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 97404,69 грн. за кредитним договором №DNH4KS95321600 від 28.05.2006 року, судові витрати у розмірі 974,05 грн..

Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 8536 (вісім тисяч пятсот тридцять шість) грн. 25 коп., стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 92 грн. 72 коп..

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на нього. Апелянт просив змінити заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року в частині зменшення розміру заборгованості та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» по відсотках в повному обсязі (20516,04 грн.) та стягнути заборгованість з пені нарахованої до 14.07.2014 року, в іншій частині рішення залишити без змін та стягнути судові витрати по справі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Своїми доводами апелянт зазначає те, що суд першої інстанції не дослідив яка саме сума пені була нарахована до 14.07.2015 року, також позивач просив стягнути заборгованість за відсотками з 01.08.2012 року по 01.07.2015 року в розмірі 20516, 04 грн., однак суд не навів жодної норми які б регулювали зменшення розміру нарахованих відсотків.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її часті, в якій вона зазначила, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Разом з заявою від позивача до суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги на рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року в яких апелянт просить суд змінити рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року в частині зменшення розміру заборгованості та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути заборгованість з тіла кредиту у розмірі 5523 грн. 14 коп., відсотки у розмірі 11947 грн. 12 коп., пеню у розмірі 41278 грн. та штрафи. Загалом просить стягнути суму заборгованості у розмірі 62185 грн. 67 коп. в іншій частині залишити рішення без змін та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, за таких обставин апеляційний суд не приймає до уваги додаткові пояснення, оскільки вони виходять за межі апеляційного розгляду (а. с. 40-41).

Сторони в судове засідання не зявились хоча були повідомлені про час та місце судового розгляду, предсьтавник апелянта просив справу відслухати без його участі на підставі наявних матеріалів справи.Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 213 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладеного договір №DNH4KS95321600 від 28.05.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_2 28.05.2006 року отримала кредит у розмірі 9641,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк» .

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, що є підставою вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і п. 1 ст. 46 Конвенції рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Судова колегія звертає увагу що поняття «майно» яке міститься у статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст.41 Конституції України та чинному ЦК України. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать і боргові вимоги відповідно до яких , заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування власністю, зазначене положення висвітлено в рішенні «Гайдук та інші проти України» (ухвала щодо прийнятності від 02 липня 2002 року).Отже, керуючись принципом restitutio in integrum, що полягає у відновленні настільки, наскільки це можливо, попереднього стану, який позивач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї відносно нього, судова колегія дійшла висновку, про наявність підстав для задоволення законних вимог позивача.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 01.07.2015 року має заборгованість 203460,03 грн., яка складається з наступного:

-9641 грн.00 коп. - заборгованість за кредитом ;

-58862 грн.17 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом;

-134956 грн. 86 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно з рішенням Словяносербського районного суду Луганської області від 10.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже стягнуто 111169 грн.85 коп., різниця становить 92 290 грн. 18 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 97404,69 грн., в т.ч. штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 4614,51 грн.

Виносячи заочне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після ухвалення рішення Словяносербським районним судом Луганської області продовжує не виконувати зобовязання за кредитним договором, що є підставою для стягнення з неї всієї суми заборгованості, в т.ч. процентів, пені та штрафів, що передбачено як законом, так і умовами договору.

Проте, згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У звязку з цим Марківський районний суд Луганської області визначив, що заборгованість становить 118823 грн.42 коп. яка складається з такого:

-9641 грн. - заборгованість за кредитом (станом на 30.06.2006 року);

-50320 грн. 25 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (станом на 14.04.2014 року),

-58862 грн. 17 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам (станом на 01.07.2015 року).

Оскільки рішенням Словяносербського районного суду стягнуто 111169 грн. 85 коп., заборгованість становить 7653 грн. 57 коп.. Підлягає стягненню з відповідача ця сума, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 382,68 грн. - штраф (процентна складова), всього 8536 грн. 25 коп. та судові витрати в сумі 92 грн. 72 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача кредитної заборгованості, що підлягає стягненню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується в частині зменшення судом першої інстанції суми пені до 50320 гривень 25 копійок так як в розрахунках наданих позивачем суду розмір пені станом на 14.04.2014 року (а.с.31,32) складав 98690 гривень 73 копійки , на думку колегії, суд помилково вказав загальний залишок заборгованості з процентів замість розміру пені(а.с.28-31), тому судова колегія вважає за необхідне збільшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 заборгованості, враховуючи наступне.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем за договором №DNH4KS95321600 від 28.05.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 станом на 01.07.2015 року заборгованість складається з наступного (а. с. 7 зв. ):

-9641 грн. - заборгованість за кредитом, станом на 01.07.2015 року;

-58862 грн. 17 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, станом на 01.07.2015 року

Враховуючи, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором складає 98690 грн. 73 коп. відповідно розрахунку заборгованості за період з 30.06.2006 по 14.04.2014 року (а. с. 31).

Також сплаті підлягають: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) 382 грн. 68 коп..

Отже, загальна сума заборгованості становить 168076 грн. 58 коп.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Словяносербського районного суду Луганської області від 10.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже стягнуто 111169 грн.85 коп., різниця становить 56906 грн. 73 коп.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а саме розрахунку заборгованості наданому позивачем, судова колегія вважає за необхідне на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України змінити рішення в межах доводів апеляційної скарги.

На підставі ст.1 Першого Протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Керуючись ст.ст. 303, 307,п.3 ч.1 ст. 309, 316 ,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 вересня 2015 року змінити, збільшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість з суми 8536 (вісім тисяч пятсот тридцять шість) грн. 25 коп. до суми 56906 (пятдесят шість тисяч девятсот шість) гривень 73 копійки.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: