Справа № 459/1437/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

при секретарі Головко А.М.,

з участю: прокурора Богуцької М.І.,

представника Управління ПФУ в м.Червонограді Сущак В.О.,

представника Державної казначейської служби України Стегнія А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління ПФУ в м.Червонограді, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку 15000,00 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями (бездіяльністю) працівників УПФУ в м. Червонограді у зв'язку з не нарахуванням (перерахунком) та невиплатою до сьогодні щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 21.11.2010 року по 18.06.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», незважаючи на судове рішення з цього приводу, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання. На обґрунтування позову послався на те, що являється дитиною війни, пенсіонером. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.07.2011 року, залишеним рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2013 року без змін, зокрема, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_4 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язано Управління ПФУ в м.Червонограді Львівської області здійснити перерахунок та виплату йому щомісячної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.11.2010 року по 18.06.2011 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум. Дане рішення по сьогоднішній день не виконано. Вказує, що у зв'язку із тривалим невиконанням рішення суду, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних, душевних та психічних стражданнях. Такі дії УПФУ в м. Червонограді порушують його нормальний уклад життя, погано спить, внаслідок цього часто хворіє. Також у зв'язку з такими діями останнього змушений звертатися зі скаргами для захисту своїх законних прав, що приводить і приводило до порушення його звичного укладу життя.

Представник Управління ПФУ в м.Червонограді Львівської області подала заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник Державної казначейської служби України подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування заперечення послався на те, що позивач не надав жодних доказів завдання йому моральної шкоди і вже тим більше жодним чином не обґрунтовує розміру заподіяної, на його погляд, моральної шкоди.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву з проханням судове засідання, яке призначене на 20.11.2015 року проводити за її відсутності та за відсутності її довірителя.

Прокурор у судовому засіданні просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник відповідача Управління ПФУ в м.Червонограді Львівської області у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачем не надано жодних доказів стосовно доводів, які містяться в позовній заяві.

Представник Державної казначейської служби України у судовому засіданні позов не визнав з підстав, вказаних у запереченні на позовну заяву, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення прокурора, представників відповідачів, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.07.2011 року, залишеним рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2013 року без змін, зокрема, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_4 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язано Управління ПФУ в м.Червонограді Львівської області здійснити перерахунок та виплату йому щомісячної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.11.2010 року по 18.06.2011 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Як видно з повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області від 16.06.2015 року № 61/Б-5 Управлінням 15.06.2015 року на адресу Управління ДВС ГУЮ у Львівській області направлено довідку про здійснення нарахування на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області № 2-а-928/11 від 06.07.2011 року. Громадянину ОСОБА_4 нараховано 1 021,23 грн. з урахуванням виплачених сум.

У зв'язку з тим, що вказані вище рішення судів по сьогоднішній день не виконані, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, судом враховано наступне.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Усупереч вищевказаному, позивачем не доведений факт заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача УПФУ в м. Червонограді, не доведено причинного зв'язку між діями останнього та спричиненням фізичних, моральних та психічних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувався позивач визначаючи розмір морального відшкодування.

Таким чином, позов не задовольняється.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2015 року.