Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування збитків, пов'язаних з невиконання договору оренди житлового будинку,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування збитків, пов'язаних з невиконання договору оренди житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як убачається з предмету позову, позивачем пред'явлено позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 36968,23 грн. та відшкодування заподіяних збитків в розмірі 15766,00 грн., які завдані внаслідок несвоєчасного викання зобов'язань по Договору оренди житлового будинку від 31 травня 2013 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, де предметом договору виступає житловий будинок загальною площею 109,3 кв.м, що знаходиться за адресою: с.Северинівка Макарівського району Київської області, тому виходячи з предмет спору та суб'єктивного складу сторін даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування збитків, пов'язаних з невиконання договору оренди житлового будинку, в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, в той же предмет договору оренди - житловий будинок загальною площею 109,3 кв.м, що знаходиться за адресою: с.Северинівка Макарівського району Київської області, не знаходяться в межах юрисдикції даного суду, що зумовлює повернення позову позивачу для звернення до належного суду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.114, п.4 ч.3 ст.121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування збитків, пов'язаних з невиконання договору оренди житлового будинку, повернути позивачу, для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу право подати позовну заяву з урахуванням правил виключеної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна, тобто до Макарівського районного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я