Справа № 515/1822/15-ц
Провадження № 2/515/3660/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ними 14 лютого 2009 року був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за №1.

Від спільного шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня місяця 2015 року по теперішній час позивачка стосунки з ОСОБА_3 як подружжя не підтримує, спільне господарство не ведуть, сумісне життя та збереження сімї стали неможливим, тому що втратили почуття кохання один до одного, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших дітей яким повинен сплачувати аліменти не має. На теперішній час позивачка з дитиною проживають біля її батьків, син знаходиться на її повному утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина.

У судове засідання представник позивачки надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.15,17).

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти вимог позову (а.с.18).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб 1-АМ № 069677 від 14.02.2009 року (а.с.2), 14.02.2009 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 /Анган/ ОСОБА_5, який був зареєстрований виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за №1.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД №183343 (а.с.5), батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

З довідки, виданої виконкомом Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №401 від 28.09.2015 року (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку - з 29.09.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року, від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час сторони проживають окремо, не спілкуються між собою, їх син ОСОБА_6 проживає біля матері - позивачки по справі. Відповідач не бажає щомісячно в добровільному порядку надавати останній матеріальну допомогу на утримання дитини, що й стало підставою для звернення її до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, з урахуванням заяви відповідача, який не заперечував проти вимог позову, суд вважає, що останній має сплачувати аліменти у частці від свого заробітку, на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4, починаючи з 29.09.2015 року, до його повноліття.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 58-60, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2, на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, тобто до 07.07.2027 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь