АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5597/14-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2087/К/15 суддя Філатов К.Б.
Категорія - 27 (ІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНО», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» - Штогрин Віктор Федорович,

представник позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Чурілов Дмитро Миколайович,

представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» (надалі - ТОВ «Агрохолдинг»), Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНО» (надалі - ТОВ «РЕНО»), ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на кошти ТОВ «Агрохолдинг» в межах суми позовних вимог - 231 438 346,82 грн., які розміщені на рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та НОМЕР_2 у ПАТ «Ощадбанк», а також тимчасово заборонити виїзд за межі території України ОСОБА_5

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

З метою забезпечення позову накладено арешт на кошти ТОВ «Агрохолдинг» в межах суми позовних вимог - 231 438 346,82 грн., які розміщені на рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та НОМЕР_2 у ПАТ «Ощадбанк».

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрохолдинг» просить скасувати ухвалу про забезпечення позову, посилаючись на те, що накладаючи арешт на кошти товариства, суд перешкоджає його господарській діяльності. Крім того, представник відповідача зазначає, що накладення арешту на кошти товариства фактично зупинить його роботу, створить заборгованість по заробітній платі та обов'язковим платежам до бюджетів.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду заяви суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ «Агрохолдинг» - Штогрина В.Ф. та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Чурілова Д.М., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, залишивши без змін ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах позовних вимог, заяви про забезпечення позову, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Агрохолдинг» в межах суми позовних вимог, що містяться на рахунках в банківських установах, суд першої інстанції виходив з того, що були наявні підстави для забезпечення позову та саме такий вид забезпечення позову буде необхідним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, єдиними підставами для забезпечення позову, в тому числі для накладення арешту на грошові кошти відповідача, є обґрунтоване припущення щодо неможливості або утруднення виконання судового рішення в подальшому.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Колегією суддів встановлено, що місцевим судом вищенаведених вимог закону враховано не було.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено обставин щодо необхідності застосувати заходи забезпечення позову та мотивів, у зв'язку з якими суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Доводи, наведені у заяві позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову, як і висновок суду щодо існування реальної загрози утруднення виконання рішення суду у зв'язку з неповерненням позичальником позивачу кредитних коштів, не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, а свідчить лише про наявність між сторонами спору з цього приводу.

Натомість, судом не було взято до уваги, що, згідно даних Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, ТОВ «Агрохолдинг» має лише два банківські рахунки, а саме: НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та НОМЕР_2 у ПАТ «Ощадбанк» (а.с. 5). При цьому, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 12.01.2015 року ВП 41455584 вже накладено арешт на всі кошти на рахунку ТОВ «Агрохолдинг» НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 15) і повторне накладення арешту є недоцільним.

Отже, на теперішній час єдиним рахунком ТОВ «Агрохолдинг» у банківській установі, за яким проводяться всі розрахунки юридичної особи, є рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «Ощадбанк» і накладення на нього арешту призведе до блокування руху коштів на суму 231 438 346,82 грн. та перешкоджатиме здійсненню господарської діяльності товариства.

У зв'язку з викладеним, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову підлягає скасуванню, а заява ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача у сумі 231 438 346,82 грн. не може бути задоволена, оскільки позивачем не надано належного обґрунтування заявленим вимогам та не доведено, що невжиття таких засобів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду у майбутньому, тоді як представником ТОВ «Агрохолдинг» належним чином доведено, що накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є недоцільним, а накладення арешту на рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «Ощадбанк» призведе до негативних наслідків, оскільки це перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «Агрохолдинг».

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову є законною та обґрунтованою та фактично апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо незгоди з такими висновками суду, а тому колегією суддів залишає ухвалу суду в цій частині без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» - задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2015 року в частині задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНО», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНО», ОСОБА_4, ОСОБА_5 шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: