Справа № 345/2059/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1736/2015
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника апелянта ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про продовження строку на прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2. Вирішено визначити ОСОБА_2 додатковий строк - три місяці після набрання рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з таким рішенням, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд не вказав номер будинку по АДРЕСА_1.

Також вказує, що суд безпідставно зіслався на той факт, що позивач ОСОБА_2 постійно працює та проживає за кордоном. Даний факт представником позивача в судовому засіданні не доведений, а відмітки в паспорті ОСОБА_2 підтверджують тільки факт його проживання за кордоном, а не роботи. Крім того, позивач мав можливість подати заяву про прийняття спадщини поштою, завіривши свій підпис у консульстві, однак вказаних дій не вчинив.

Таким чином, на думку апелянта, суд безпідставно дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

З цих підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Позивач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнали, рішення суду першої інстанції вважали законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 (а.с. 5), яка доводиться сторонам мамою, що підтверджується записом у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_2 (а.с. 6) та визнано сторонами.

Відповідно до довідки Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 27.05.2015 року №296/02-19 (а.с. 12), ОСОБА_7 на день смерті проживала в Делятинському психоневрологічному інтернаті.

За даними свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1994 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10) по 1/3 частці кожний.

Після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцями належної йому 1/3 частки цієї квартири стали його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5 Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2010 року останні успадкували спадкове майно спадкодавця ОСОБА_8 по 1/2 частці кожний.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8 стали співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частці кожний.

Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку вказаної квартири.

Згідно заповіту від 24.07.2008 року, посвідченого нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Гошовською С.В. (а.с. 13), ОСОБА_7 заповіла всі належні їй майнові права та все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, сину ОСОБА_2

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/878 від 27.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 4).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки тривалий час перебуває за кордоном.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, який становить шість місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 11.08.2011 року постійно проживає в Іспанії, що підтверджується відмітками в закордонному паспорті останнього (а.с. 7), у зв'язку з чим не мав можливості своєчасно подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому позов є підставним.

Доводи апеляції в основному зводяться до переоцінки доказів, що не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 303 ЦПК України, в силу якої, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази і їх не надано суду апеляційної інстанції, що давало б підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам і визначених відповідно до них правовідносинам, порушення норм матеріального та процесуального судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для скасування судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Проскурніцький П.І.