Справа №359/7626/15-ц
Провадження №2/359/2242/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шукало М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розір-вання шлюбу,

встановив:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 26 березня 2004 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та просять суд задовольнити його.

ОСОБА_3 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 березня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №66. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК НОМЕР_1 від 12 серпня 2015 року (а.с.4).

29 липня 2004 року у них народилась дочка ОСОБА_4, а 14 серпня 2012 року - син ОСОБА_5 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-БК НОМЕР_2 від 9 вересня 2004 року (а.с.5) та серії 1-ОК НОМЕР_3 від 22 серпня 2012 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з ОСОБА_3 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволе-ний в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути ви-трати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 26 березня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській облас-ті, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №66, розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець