20.08.2015 Справа № 756/8964/14-ц
Справа пр.№2/756/218/15
ун.№756/8964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарях - Головатюк І.І., Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство страхова компанія "ПЗУ Україна", про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.12.2013 року на 31 км+500 м а/д Київ-Овруч у с. Лютіж Вишгородського району Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням його власника ОСОБА_1, та автомобіля марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2 Так, водій автомобіля марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5381677 від 04.11.2013 року.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.046157 від 22.12.2012 року.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховиком було проведено огляд пошкодженого автомобіля та визначено, що вартість матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 пошкодженням його автомобіля, становить 61778,32 грн.

Страхове відшкодування у сумі 61778,32 грн. було сплачено позивачеві ПрАТ СК "ПЗУ Україна". Відповідачі ж не відшкодували ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 зазначив, що він замовив звіт про оцінку транспортного засобу, відповідно до якого матеріальні збитки, заподіяні позивачеві пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року складають 173066,07 грн.. За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 800,00 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, ОСОБА_1 було заподіяно матеріальні збитки у сумі 272492,31 грн., що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи від 15.04.2015 року №5591/15-54, складеним експертом ОСОБА_4

Зі слів ОСОБА_1, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його автомобіля. Загальний розмір відшкодування заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінив у 10000,00 грн.

З цих підстав, позивач просив суд стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 47200,00 грн., пеню за прострочення його сплати у розмірі 754,80 грн., витрати з оплати послуг стоянки автомобіля у сумі 2800,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 11728,19 грн. на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, 64087,75 грн. різниці між фактичним розміром збитків від пошкодження транспортного засобу і страховими (регламентними) виплатами страховиків; витрати, пов'язані з оплатою послуг з оцінки транспортного засобу у сумі 800,00 грн.; витрати за послуги евакуатора у сумі 250,00 грн.; 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрат позивач просив суд стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

У процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 50000,00 грн., пеню за прострочення його сплати у розмірі 14736,98 грн. за період з 27.05.2014 року по 05.05.2015 року; стягнути з ОСОБА_2 160713,99 грн. різниці між фактичним розміром збитків від пошкодження транспортного засобу і страховими (регламентними) виплатами страховиків, витрати, пов'язані з оплатою послуг з оцінки транспортного засобу у сумі 800,00 грн., витрати з оплати послуг стоянки автомобіля у сумі 2800,00 грн., витрати за послуги евакуатора у сумі 250,00 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати позивач просив суд стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Представник третьої особи ПрАТ СК "ПЗУ Україна" в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2013 року на 31 км+500 м а/д Київ-Овруч у с. Лютіж Вишгородського району Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням його власника ОСОБА_1, та автомобіля марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2 Так, водій автомобіля марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.9-10).

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.11).

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року за участю автомобіля марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3, та автомобіля марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2, є ОСОБА_2

У відповідності до п.8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 величина втрати товарної вартості дорожньо-транспортного засобу характеризує фізичний знос, який виникає в разі пошкодження дорожнього транспортного засобу і відповідного ремонту внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також внаслідок зниження міцності чи довговічності окремих складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту частин, які перебували у вжитку чи ремонті.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, позивачеві пошкодженням його транспортного засобу було спричинено матеріальних збитків на суму 173066,07 грн. Розмір матеріальних збитків визначений у звіті про оцінку автомобіля від 10.06.2014 року №123, складеному експертом-оцінювачем ТОВ Український експертний центр "Експерт-Сервіс Авто" ОСОБА_5 (а.с.16-24).

Для усунення розбіжностей у визначенні вартості матеріальних збитків, заподіяних позивачеві пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля, суд роз'яснив сторонам справи їхнє право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, відповідач скористався зазначеним правом та судом 04.03.2015 року була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, позивачеві пошкодженням його транспортного засобу було спричинено матеріальних збитків на суму 272492,31 грн. Розмір матеріальних збитків визначений у висновку судової автотоварознавчої експертизи від 15.04.2015 року №5591/15-54, складеному експертом ОСОБА_4 (а.с.180-188).

04.11.2013 року між ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/ 5381677, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки "ВАЗ 2107", д.р.н. НОМЕР_2. (а.с.98).

У відповідності до п.12 ч.4 ст.6 Закону України "Про страхування" видом добровільного страхування є страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).

22.12.2012 року між ПрАТ СК "ПЗУ Україна" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.046157, згідно з яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3. (а.с.125).

Із змісту ст.6 Закону України "Про страхування" вбачається, що загальні умови і порядок проведення добровільного страхування визначаються правилами (умовами) страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 22.12.2012 року №АМ.046157 був укладений відповідно до Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (далі - Привила).

Відповідно до п.9.2.15 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.046157 від 22.12.2012 року страхувальник в межах цього договору зобов'язаний передати страховику право вимоги до особи, відповідальної за збитки, заподіяні внаслідок страхового випадку, у розмірі фактично виплаченої суми страхового відшкодування за договором. Відповідно до п.14.1 цього договору до страховика в межах фактичних витрат (суми сплаченого страхового відшкодування) переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно п.14.2 вказаного договору, якщо страхувальник відмовився від права претензії на компенсацію збитку відносно винуватця шкоди або обмежив її, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити його розмір. Якщо відмова або обмеження права претензії на компенсацію збитку виявиться після виплати страховиком страхового відшкодування, тоді виплачене страхове відшкодування підлягає поверненню до страховика.

Страхове відшкодування у сумі 61778,32 грн. було сплачене ПрАТ СК "ПЗУ Україна" ОСОБА_1 (а.с.138). Дана обставина не заперечується сторонами справи.

Таким чином, після отримання суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування ОСОБА_1 передав ПрАТ СК "ПЗУ Україна" право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

З вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 61778,32 грн. звернулось ПрАТ СК "ПЗУ Україна".

За результатами розгляду звернень осіб, які мають право на відшкодування відповідного до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 50000,00 грн., а саме - виплатити ПрАТ СК "ПЗУ Україна" 41250,00 грн., ОСОБА_1 - 8750,00 грн. (розмір франшизи за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.046157 від 22.12.2012 року).

Страхове відшкодування у розмірі 41250,00 грн. було сплачене ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" ПрАТ СК "ПЗУ Україна".

За правилом ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 року №1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

П.32.7 ст.32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховиком не відшкодовується шкода, пов'язана із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Згідно із ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика. Цією ж статтею Закону встановлено обов'язкові ліміти відповідальності страховика

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, страхове відшкодування, яке повинно сплатити ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" позивачеві ОСОБА_1 за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.11.2013 року №АС/ 5381677 та договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 22.12.2012 року №АМ.046157, складає 8750,00 грн.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 виконав обов'язок, покладений на нього ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", повідомивши ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про страховий випадок.

Ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, та потерпілих; обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; розмір шкоди; підпис заявника і дата подання заяви. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Як встановлено судом, позивач подав ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" заяву про виплату страхового відшкодування та усі документи, визначені у ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

П.37.1 ст.37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виплата страхового відшкодування повинна бути здійснена протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів, визначених ст.35 Закону.

ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" повідомило позивача своїм листом від 23.05.2015 року про те, що розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 складає 8750,00 грн. (156848,32 (ринкова вартість) - 86320,00 грн. (вартість пошкодженого КТЗ) - 61778,32 грн. (страхове відшкодування за договором добровільного страхування ТЗ) = 8750,00 грн.), оскільки відповідно до п.6 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, відповідач ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" повинно було сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 8750,00 грн., однак в порушення наведених законодавчих норм страховик не сплатив позивачеві страхове відшкодування.

У відповідності до п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пеня за прострочення ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 складає 2147,47 грн. (8750,00 грн. х 19% / 365 днів х 51 =232,30 грн. - за період з 27.05.2014 року по 16.07.2014 року; 8750,00 грн. х 25% / 365 днів х 119 = 713,18 грн. - за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року; 8750,00 грн. х 28% / 365 днів х 85 = 570,55 грн. - за період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року; 8750,00 грн. х 39% / 365 днів х 26 = 243,08 грн. - за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року; 8750,00 грн. х 60% / 365 днів х 57 = 388,36 грн. - за період з 04.03.2015 року по 05.05.2015 року).

Суд бере до уваги звіт про оцінку автомобіля від 10.06.2014 року №123, складений оцінювачем ОСОБА_5, оскільки при проведенні огляду пошкодженого автомобіля були присутні і його власник ОСОБА_1, і представник ПрАТ "СК "Український страховий стандарт ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", і представник ПрАТ СК "ПЗУ Україна", зауважень до встановленого оцінювачем переліку пошкоджень вони не мали (а.с.18), при складанні звіту було використано актуальні джерела інформації, а саме - Періодичний довідник "Бюлетень автотоварознавця" (ДНДІСЕ, ІОЦ СЕУ, Донецьк) №76 (червень 2014 року) датований тим місяцем, коли здійснювалась оцінка.

Крім того, суд бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи від 15.04.2015 року №5591/15-54, складений експертом ОСОБА_4, згідно якого розмір матеріальних збитків, завданих позивачеві пошкодженням його транспортного засобу складає 272492,31 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу).

Отже, загальний розмір збитків, заподіяних ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, що підлягають відшкодуванню позивачеві, складає 160713,99 грн.

Крім того, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають витрати останнього, пов'язані з оплатою ним послуг оцінювача ОСОБА_5 за здійснення останнім оцінки транспортного засобу відповідно до звіту від 10.06.2014 року №123 у сумі 800,00 грн., оскільки останній був прийнятий судом до уваги при визначенні розміру страхового відшкодування, яке підлягає сплаті позивачеві.

Згідно з приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки за змістом ст.ст.1166, 1192 ЦК України особа, яка винна у заподіяні шкоди, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб потерпілої особи отримав механічних пошкоджень, зобов'язана відшкодувати потерпілій особі всі витрати, які ця особа понесла у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальні збитки, заподіяні ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, у розмірі 160713,99 грн.

Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.12.2013 року, ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля "Seat Altea", д.р.н. НОМЕР_3.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 2000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Аналізуючи положення п.22.3. ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зробити висновок, що відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 2000,00 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на оплату послуг із зберігання автомобіля на стоянці у розмірі 2800,00 грн., а також витрати на оплату послуг евакуатора у розмірі 250,00 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог: з ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" - судовий збір у сумі 243,60 грн., з ОСОБА_2 - судовий збір у сумі 1919,23 грн.

Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". 19.02.2014 року між ОСОБА_1 та фізичною особою СПД ОСОБА_6 було укладено договір про надання правової допомоги №3-02/14. Як вбачається з квитанції від 19.02.2014 року, позивач сплатив виконавцеві ОСОБА_6 3000,00 грн. в якості оплати за правову допомогу (а.с.75). Відтак, витрати на правову допомогу становлять 3000,00 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст.9, 22, 29, 32. 35, 36, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.3 Закону України "Про страхування", Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 року №1175, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство страхова компанія "ПЗУ Україна", про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 160713 (сто шістдесят тисяч сімсот тринадцять) гривень 99 (дев'яносто дев'ять) копійок, витрати, пов'язані з оплатою послуг з оцінки транспортного засобу, у сумі 800 (вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок, витрати на оплату послуг із зберігання автомобіля на стоянці у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок, витрати на оплату послуг евакуатора у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок, витрати на правову допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8750 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок, пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 47 (сорок сім) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1919 (тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять) гривень 23 (двадцять три) копійки.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька