Справа № 146/616/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

"24" листопада 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третіх осіб ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

ОСОБА_10,

ОСОБА_11,

ОСОБА_12,

ОСОБА_13,

ОСОБА_14

ОСОБА_15,

ОСОБА_16,

ОСОБА_17,

ОСОБА_18,

ОСОБА_19,

представників третіх осіб ОСОБА_20, ОСОБА_21

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в залі суду ухвалу Апеляційного суду Вінницької області про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до коллективного підприємства «Томашпільська меблева фабрика» (далі КП «Томашпільська меблева фабрика»), за участі третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23 та інших, про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників колективного підприємства.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до колективного підприємства «Томашпільська меблева фабрика», за участі третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23 та інших, про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників колективного підприємства.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року дану цивільну справу повернуто до Томашпільського районного суду Вінницької області для належного оформлення та постановлення додаткового рішення.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що судом першої інстанції не були розглянуті вимоги позивачів про визнання за співвласниками підприємства право володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних часткам майном підприємства, зобовязання КП «Томашпільська меблева фабрика» провести розпаювання майна КП між співвласниками, визнання статуту КП «Томашпільська меблева фабрика» недійсним, визнання недійсним рішення зборів співвласників КП«Томашпільська меблева фабрика» від 23 травня 1996 року в частині затвердження статуту підприємства, які були доповнені в процесі судового розгляду, висновки відносно них резолютивна частина рішення суду не містить, не вирішено питання про судові витрати в цій частині.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 проти постановлення додаткового рішення не заперечили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти постановлення додаткового рішення не заперчував.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти постановлення додаткового рішення.

Треті особи ОСОБА_24, ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти постановлення додаткового рішення.

Треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_26, ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_12 в судовому засіданні проти постановлення додаткового рішення не заперечили.

Представник третіх осіб адвокат ОСОБА_20 в судовому засіданні заперечив проти постановлення додаткового рішення.

Представник третьої особи ОСОБА_21 в судовому засіданні не заперечував проти постановлення додаткового рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України.

Розглянувши ухвалу Апеляційного суду, вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, представника відповідача,третіх осіб, представника третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи зі змісту ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, під час розгляду справи по суті, 24.09.2015 року та 9.10.2015 року позивачі звернулися до суду з заявами про уточнення та збільшення позовних вимог, проте судом такі позовні вимоги прийняті не були оскільки суд вважав, що це не уточнення та збільшення позовних вимог, а зміна предмет та підстав позову.Крім того, прийняття нових позовних вимог призвело б до затягування розгляду справи та порушення строків.

В звязку з тим, що такі позовні вимоги були не прийняті, докази по зазначеним вимогам не подавалися, в судовому засіданні не досліджувалися, пояснення сторони не надавали, тому в розумінніч. 3 ст. 213, п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд не вправі ухвалити додаткове рішення щодо збільшених позовних вимог та вирішити питання про судові витрати в цій частині.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.

Разом з тим, при постановленні рішення судом не було вирішено питання судових витрат за первинними позовними вимогами

Так, рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до колективного підприємства «Томашпільська меблева фабрика», за участі третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23 та інших було відмовлено, тому в цій частині слід постановити додаткове рішення та судові витрати залишити за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79, 88, 209, 213, 220 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до колективного підприємства «Томашпільська меблева фабрика», за участі третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23 та інших, про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників колективного підприємства залишити за сторонами.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення, а сторонами у справі в цей же строк з часу отримання копії рішення, до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В. Скаковська