Справа № 202/7967/15-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську скаргу Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк на дії та рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві (заінтересована особа ОСОБА_2), -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ Брокбізнесбанк звернулося до суду зі скаргою, в якій вказує, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження № 24088121 з виконання виконавчого листа, виданого 2 серпня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення від 14 липня 2010 року по справі № 2-1495/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ Брокбізнесбанк заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 017 541,70 грн. та судових витрат у розмірі 145,93 грн.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 31.07.2015 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві з тих підстав, що відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, на електронних торгах реалізується арештоване майно рухоме та нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України Про виконавче провадження), на яке звернуто стягнення і яке підлягає примусовій реалізації, а в ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє інше майно, на яке звернуто стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З зазначеним не погодилося ПАТ Брокбізнесбанк та в своїй скарзі просить визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, які полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документа від 31 липня 2015 року; визнати недійсною та скасувати дану постанову; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві передати належну ОСОБА_2 земельну ділянку № 41 по вул. Садовій, 120 у м. Києві на торги для її примусової реалізації.

У судове засідання представник заявника ПАТ Брокбізнесбанк не з'явився, надав суду заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Представник відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві та боржник ОСОБА_2, залучений судом до участі у справі як заінтересована особа, в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені, заперечень проти скарги не надали.

Суд, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне:

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження № 24088121 з виконання виконавчого листа № 2-1495, виданого 2 серпня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ Брокбізнесбанк заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 017 541,70 грн. та судових витрат у розмірі 145,93 грн.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 31.07.2015 року зазначений виконавчий документ повернуто стягувачі.

Постанова мотивована неможливістю передання описаної та арештованої земельної ділянки № 41 по вул. Садового, 120 у м. Києві, що належить боржнику, на примусову реалізацію через відсутність чинних договорів з організаціями, які мають право проводити прилюдні торги з реалізації арештованого майна та відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, земельні ділянки не підлягають реалізації на електронних торгах, а в ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника інше майно відсутнє.

При цьому державний виконавець послався на положення п. 2 частини 1 статті 47 Закону України Про виконавче провадження, який передбачає повернення стягувачу виконавчого документа у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ст. 32 Закону).

З матеріалів скарги вбачається, що державним виконавцем не були повною мірою вжиті всі заходи та дії для своєчасного та повного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь АТ Брокбізнесбанк.

Посилання державного виконавця при поверненні виконавчого документа стягувачеві на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, суд вважає безпідставним, оскільки з постанови державного виконавця слідує, що в межах виконавчого провадження була арештована належна боржнику земельна ділянка. Суд звертає увагу, що відсутність укладених договорів між державною виконавчої службою та організацією, уповноваженою проводити прилюдні торги з реалізації арештованого майна, не може бути підставою для позбавлення стягувача права на отримання виконання рішення суду.

Згідно з частиною 2 статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням наведеного суд визнає постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 31.07.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірною та вважає необхідним зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві відновити виконавче провадження № 24088121 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1495/2010 від 2 серпня 2010 року.

Вимога заявника про визнання неправомірними дій заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, які полягають у винесенні оскаржуваної постанови, задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку для заявника правове значення має саме рішення, а не дії цієї посадової особи.

Також суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги ПАТ Брокбізнесбанк у частині визнання недійсною та скасування вищевказаної постанови, оскільки при її винесенні посадова особа державної виконавчої служби діяла у межах своїх повноважень, а статтею 51 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Крім того, не може бути задоволена судом і вимогам заявника щодо зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві передати належну боржнику земельну ділянку на торги для її примусової реалізації, оскільки суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже скаргу ПАТ Брокбізнесбанк необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 209-210, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 31.07.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого документа № 2-1495/2010 від 2 серпня 2010 року.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Києві відновити виконавче провадження № 24088121 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1495/2010 від 2 серпня 2010 року.

Решту вимог Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко