Справа № 305/1050/15-ц
Провадження по справі № 2/305/631/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року. Рахівіський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє по угоді в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє по угоді в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті батьків її довірителів, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_1. Єдиними спадкоємцями всього майна після смерті батьків стали їхні діти, позивачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачі, як спадкоємці за законом, звернулися до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії було відмовлено та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У 2014році КП "БТІ" Рахівської районної ради була проведена технічна інвентаризація спадкового майна, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначалось, що спадкове майно було збудоване у 1986 році. Вартість даного житлового будинку становить 99854 грн. На підставі наведеного, присила визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 69,19 м.кв. разом з надвірними та господарськими спорудами по 1/2 частині за кожною.

Позивачка, ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позовву наполягають.

Представник відповідача, виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, т.в.п. сільського голови - Веклюк О.О. надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Заслухавши позивачку, представника позивачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянка ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09 жовтня 2013 року. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина за померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом являються їхні діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 28 вересня 1988 року, серії НОМЕР_4 від 09 жовтня 1996 року.

Свідоцтвом про про шлюб серії НОМЕР_5 від 12 вересня 2007 року, стверджено, що позивачка ОСОБА_2 до укладення шлюбу іменувалася прізвищем ОСОБА_2.

Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхніх прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в їхню користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спадковий будинок побудований у 1986 році.

З довідки №1056 від 14.05.2014 року, виданої виконавчим комітетом Костилівської сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою ОСОБА_5, згідно відомості по господарської книги №21, числився житловий будинок, №20 з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцями.

Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняли, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 69,19 м.кв. разом з надвірними та господарськими спорудами по 1/2 частині за кожним.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.