Справа № 459/2740/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи: Червоноградського міського сектору Державної міграційної служби у Львівській області про усунення перешкод у користуванні квартирою, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні належної їй на праві власності квартирою, що за адресою: м. Червоноград, вул. В.Стуса, 23/168 Львівської області, визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилими приміщеннями за цією адресою, зняти відповідача з реєстрації у цій квартирі. На обґрунтування позовних вимог послалась на те, що являється власником вказаної вище квартири. Відповідач за вказаною адресою не проживає, однак залишається зареєстрованою у ній, добровільно не знімається з реєстрації у цій квартирі.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Зазначила, що позов визнає в повному обсязі, виписатись добровільно із квартири не мала можливості, оскільки перебуває за межами м. Червонограда.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом установлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2015 року позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. В.Стуса, 23/168 Львівської області (а.с. 6).

Як видно з повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Львівській області, копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач зареєстрована у спірній квартирі.

Оскільки відповідач добровільно знятися з реєстрації у квартирі не бажає, що в свою чергу чинить перешкоди позивачу у користуванні належною їй квартирою, остання звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України (далі - ЦК) під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи те, що позивач являється одноосібним власником квартири АДРЕСА_1, виходячи із наведених її правомочностей, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вищевказаної квартири.

Отже, виконанням рішення суду у цій частині й буде усунуто перешкоди у користуванні позивачем належною їй на праві власності квартирою.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Отже, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, на вимогу позивача є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у такому приміщенні.

Оскільки таке рішення у цій справі не набрало законної сили, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації у квартирі є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Тому позов задовольняється частково.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд, керуючись положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 81,20 грн. понесених нею судових витрат (243,60 грн. (ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в редакції станом на момент подання цього позову до суду)/1/3 (частина задоволених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловою площею квартири АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 81,20 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Д. І. Рудаков