РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року Провадження №2/425/1087/15

Справа №425/2502/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

06 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що 22.08.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 006-12009-220811 (надалі - договір) на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2 договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування ОСОБА_1 (за договором - клієнт) платіжну картку, а також ПІН-код до картки. У відповідності до п. 1.3. договору Банк відкриває клієнту відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100000,00 гривень та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6000,00 гривень. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно, банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Кредитні кошти та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари, які придбані клієнтом у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п. 2.1 договору моментом надання Банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. У відповідності до договору, клієнт зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді за кредитною лінією. Відповідач станом на 22.05.2015 року належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 16477,62 гривень, яку ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача та покласти на неї судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала, 21.09.2015 року надала суду заяву, в якій просить переглянути розмір заборгованості в сумі 2265,78 гривень в період з 22.05.2014 року по 22.07.2014 року, в зв'язку з тим, що в цей період банки на території міста Рубіжне не працювали з причини воєнних дій, тому відповідач не мала можливості погашати кредит (а.с. 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 006-12009-220811 (надалі - договір) на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, копія якого є в матеріалах справи (а.с. 3-4).

Відповідно до п. 1.2 договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні № НОМЕР_1, оформляє та надає в користування ОСОБА_1 (за договором - клієнту) платіжну картку, а також ПІН-код до картки. У відповідності до п. 1.3. договору Банк відкриває клієнту відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100000,00 гривень та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 6000,00 гривень.

Згідно з п. 1.6. договору кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені законодавством України.

Згідно п. 3.6. договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів.

У п. 3.7. зазначено, що у разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування ними, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами.

Судом встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка відповідно до розрахунку, що міститься в справі, станом на 22.05.2015 року становить 16447,62 гривень, яка складається з тіла кредиту 9842,10 гривень, прострочене тіло кредиту 2949,86 гривень, заборгованості за відсотками 3685,66 гривень (а.с. 2, 7).

У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав платіжну картку з кредитними коштами, тобто виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач у відповідності до умов договору була зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією.

З моменту укладення договору та до лютого 2015 року відповідач частково виконувала обов'язки за договором, проте з березня 2015 року відповідач припинила сплачувати заборгованість за кредитом та станом на 22.05.2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 16477,62 гривень.

21.09.2015 року відповідач подала до суду заяву, в якій просить переглянути розмір заборгованості в сумі 2265,78 гривень в період з 22.05.2014 року по 22.07.2014 року, в зв'язку з тим, що в цей період банки на території міста Рубіжне не працювали з причини воєнних дій, тому відповідач не мала можливості погашати кредит.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, цим Законом України заборонено банкам нараховувати тільки пеню та штрафи на основну суму заборгованості.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог заборгованість відповідача перед позивачем складається з: тіла кредиту 9842,10 гривень, прострочене тіло кредиту 2949,86 гривень, заборгованості за відсотками 3685,66 гривень, пеня та штраф позивачем не нараховувалися.

Суд не може прийняти зазначені обставини про неможливість сплачувати відсотки за користування кредитом в період з 22.05.2014 року по 22.07.2014 року як підставу для звільнення відповідача від виконання обов'язків за кредитним договором по сплаті цих відсотків з причини відсутності правових підстав для такого звільнення, разом з цим судом враховуються ці обставини для з'ясування причин непогашення заборгованості у встановлений кредитним договором строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 16447,62 гривень, яка складається з тіла кредиту 9842,10 гривень, прострочене тіло кредиту 2949,86 гривень, заборгованості за відсотками 3685,66 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання: 93010, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, заборгованість за кредитним договором № 006-12009-220811 від 22.08.2011 року станом на 22.05.2015 року у загальному розмірі 16447,62 гривень (Шістнадцять тисяч чотириста сорок сім гривень 62 копійки), яка складається з тіла кредиту 9842,10 гривень, прострочене тіло кредиту 2949,86 гривень, заборгованості за відсотками 3685,66 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання: 93010, АДРЕСА_1, на користь Держави (отримувач: УДКСУ у м. Рубіжне, код отримувача 37904431, банк отримувача: ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, п/р 0071, код класифікації доходів бюджету: 22030001), судовий збір в розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова