У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства КредоБанк» про перегляд Верховним Судом України рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2013 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 5 березня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто із публічного акціонерного товариства КредоБанк» (далі - ПАТ «КредоБанк») на користь ОСОБА_1 суму грошового вкладу за договором № 2630/78/510563 про надання комплексних банківських послуг фізичним особам від 11 липня 2011 року, а саме: суму основного боргу в розмірі 95 880 грн, 2 % річних у розмірі 1 917 грн 60 коп., 3 % річних у розмірі 2 876 грн 20 коп., а всього на загальну суму 100 673 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням від 10 листопада 2014 року розірвано договір № 2630/78/510563 про надання комплексних банківських послуг фізичним особам від 11 липня 2011 року, укладений між ПАТ «КредоБанк» і ОСОБА_1

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 5 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року, рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2013 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ПАТ «КредоБанк» порушує питання про скасування рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову в позові в повному обсязі з підстави, передбаченої пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1058, 1059 Цивільного кодексу України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ПАТ «КредоБанк» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року, 23, 25 березня та 17 червня 2015 року.

ПАТ «КредоБанк» вказує на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що підписи від імені ОСОБА_1 у заявах на отримання готівки в банку виконані не ним, а ОСОБА_5, який обіймав посаду виконуючого обов'язки начальника відділення № 39 у м. Львові центральної філії ПАТ «КредоБанк», тому ОСОБА_1 має право на отримання вкладу на першу вимогу, як це передбачено пунктом 11 договору про надання комплексних банківських послуг фізичним особам від 11 липня 2011 року.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року, 23, 25 березня та 17 червня 2015 року, на які посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, суди дійшли висновку про недотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «КредоБанк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
В.М.Сімоненко