У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сокальського району Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 8 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 15 червня 2013 року він звернувся до прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неправомірних дій судді Сокальського районного суду Пахут С.О., які полягали в постановленні завідомо неправосудної ухвали від 28 вересня 2011 року. Листом Прокуратури Сокальського району Львівської області від 10 липня 2013 року № 59-63-13 йому повідомлено, що підстави для внесення відомостей, зазначених у його заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні. Посилаючись на незаконність відмови у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внаслідок чого йому завдано моральну шкоду, просив задовольнити позов.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 8 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як установлено судами та вбачається із матеріалів справи, в позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що йому завдано моральну шкоду внаслідок відмови прокуратури Сокальського району Львівської області в реєстрації його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає оскарженню до слідчого судді відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Отже, незаконність дій (бездіяльності) прокурора, на що ОСОБА_1 посилався як на підставу вимог про відшкодування моральної шкоди, не може встановлюватись при розгляді справи в порядку цивільного судочинства, оскільки чинним законодавством передбачений інший порядок встановлення незаконності таких дій (бездіяльності).

Позивачем не надано доказів про встановлення незаконності дій (бездіяльності) прокурора в такому порядку.

Вирішуючи спір, суди, виходячи з обставин, якими обґрунтовувались вимоги, та предмету позову дійшли обгрунтованого висновку про відмову в його задоволенні.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних рішеннях висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 8 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова