Справа №442/5233/15-ц
Провадження №2/442/1815/2015
26 жовтня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Коваля Р.Г.
з участю секретаря: Далявської Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1, в якій просить стягнути в свою користь борг за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року, в сумі 10 599,24 грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 грн.
Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, подав суду клопотання у якому просить дану справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду причин своєї неявки хоча був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд даної справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 15.11.2007 року.
Згідно вищевказаного кредитного договору позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, у звязку з чим відповідач підтвердив свою згоду на те підписом у заяві разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.
У відповідності до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за вищевказаним кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим даним договором.
Згідно п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.11.2007 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 станом на 30.06.2015 року, вбачається, що за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 10 599,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 399,29 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4 667,23 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1 789,90 грн., а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. штрафу (фіксованої частини) та 492,82 грн. штрафу (процентної складової).
Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.
Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», - банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.
Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг», - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обов'язків за цим договором.
Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Судом беззаперечно встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 15.11.2007 року, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушує свої договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору № б/н від 15.11.2007 року передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.
Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215, 224 226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, або може бути оскаржене у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.
Суддя: Р.Г. Коваль