У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі :

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи: державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ КБ «Надра», на постанову про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду та відмовлено у задоволенні його скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження у зв'язку з її безпідставністю. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не враховано передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» обов'язку повідомлення сторони про відкриття виконавчого провадження, який був порушений державним виконавцем. Заперечує законність висновку суду про примусове виконання рішення Дубенського міськрайонного суду від 05.06.2014р., яке було змінене рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06.04.2015р. в частині зменшення пені. Доводить, що жодним нормативним актом не передбачено обов'язку боржника звертатись до суду із заявою про зменшення розміру боргу за виконавчим документом внаслідок зміни рішення після його видачі. З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження є законними та такими, що відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для її скасування відсутні.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 559/2428/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Лопухович А.О.

Провадження № 22-ц 787/2186/2015 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 20 серпня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції Шкарнегою С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48498778 з примусового виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 126 077,33 грн. на підставі виконавчого листа № 559/1489, виданого 21.08.2014 року (а.с. 5).

Як встановлено судом, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року змінено рішення Дубенського міськрайоного суду Рівненської області від 05 2014 року, на виконання якого було відкрито виконавче провадження, та зменшено суму пені, стягнутої з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» з 121 518 грн. 89 коп. до 4 558 грн. (а.с. 9-11).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 із заявою про зменшення розміру заборгованості за вищевказаним виконавчим листом внаслідок часткової зміни рішення суду першої інстанції після його видачі не звертався.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги про відсутність обов'язку боржника звертатись до суду із заявою про зменшення розміру боргу за виконавчим документом внаслідок зміни рішення після його видачі як такі, що спростовуються нормами закону. Так, відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Пунктом 2 цієї ж статті передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом тільки за заявою стягувача або боржника. Виходячи з наведеного, суд не вправі з власної ініціативи визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, оскільки це суперечить процесуальному принципу диспозитивності цивільного судочинства, котрий передбачає, що цивільні справи розглядаються не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі поданих доказів.

Що стосується доводів апелянта про порушення державним виконавцем обов'язку повідомлення сторони про відкриття виконавчого провадження, то колегією суддів вони оцінюються критично, оскільки копія даної постанови була отримана ОСОБА_1 особисто 09 вересня 2015 року, про що свідчить його розписка (а.с. 7).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у діях державного виконавця порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставність доводів апеляційної скарги з цього приводу.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання про те, що дії державного виконавця відділу Дубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 по виконанню рішення суду відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та жодним чином не порушують законних прав та інтересів боржника.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу і спростовували висновки суду, особа, що звернулась із апеляційною скаргою, суду не надала.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Григоренко М.П.

підпис Максимчук З.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.