Справа № 457/1890/14-ц
провадження №2/457/355/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Трускавцi цивiльну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Трускавецький міський сектор ДМС ГУ ДМС у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття їх з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Трускавецького мiського суду Львiвської областi з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Трускавецький міський сектор ДМС ГУ ДМС у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття їх з реєстраційного обліку.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 18.02.1986 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 80 "Про надання квартири ОСОБА_1" їй, її чоловікові та трьом дітям було надано квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира є не приватизованою. Чоловік позивачки, ОСОБА_4 помер у ІНФОРМАЦІЯ_4, а діти в Україні не проживають вже тривалий час, а саме: дочка ОСОБА_2 перебуває в Італійській Республіці з 2001 року, там же проживають два сини: ОСОБА_4 з 2006 року, ОСОБА_3 з 2008 року.

В судове засідання позивачка з"явилася, позов підтримала, суду пояснила, що звернулася до суду з позовом, оскільки відповідачі - її дочка та два сини працюють за кордоном, але їй не допомагають.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання з"явилася, позову не визнала.

Представник відповідачів ОСОБА_6 позову не визнала, по справі пояснила, що квартира АДРЕСА_1 була надана п"ятьом особам: позивачці, її чоловіку та трьом дітям. Через важкий майновий стан відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виїхали в Італію, де офіційно тимчасово проживають та працюють. Тому вони вважають позбавлення їх права на житло в Україні є незаконним.

Свідок ОСОБА_1 по справі пояснила, що її дочка ОСОБА_2 виїхала в Італію у 2000 році та залишила їй на утримання свою дочку на 9 років. З цього часу дочка приїзджала лише три рази в Україну та жила з нею у квартирі. Комунальні послуги вона оплачує самостійно, з речей відповідачки у квартирі знаходиться лише її покривало. На даний час вона проживає у квартирі з своєю молодшою дочкою ОСОБА_7 та її дитиною. Дочка їй допомагає по

господарству. Вона та дочка ОСОБА_7 також були в Італії, але жити та працювати там не змогли і повернулись в Україну. Вона подала позов до суду, бо її діти погані і їй не допомагають, правда дочка ОСОБА_2 раз у півріччя надсилала 50-70 Євро.

Свідок ОСОБА_2 по справі пояснила, що у зв"язку з тяжким становищем в Україні, вона у листопаді 2000 року поїхала в Італію, згодом забрала одного брата, потім дочку та другого брата. Брати на строковому перебуванні в Італії: ОСОБА_3 до 2016 року, ОСОБА_4 - до 2018 року. Вона заочно навчалася в Італії. Працювати почала з перших днів перебування за кордоном. У 2005 році отримала дозвіл на працю на 2 роки, у 2009 році отримала постійний дозвіл. До 2009 року приїзджала у відпустки на Україну двічі на рік. З 2008 по 2011 р.р. відпусток не було. У 2012 році мама, позивачка по справі, з сестрою ОСОБА_8 були в Італії. З 2013 року по даний час вона щорічно приїзджає додому у м. Трускавець. У даний час в Італії, вона має роботу, тому знаходиться за кордоном, але якщо роботи не буде - вона повернеться додому в Україну. Її дочка ОСОБА_9 також перебуває з нею в Італії, де навчається.

Свідок ОСОБА_8 по справі пояснила, що відповідачка ОСОБА_2, яка є її рідною сестрою, поїхала на заробітки до Італії у 2008 році. Приїзджала додому два рази. Сестра власного житла в Італії не має, а винаймає. Вона спілкується з сестрою по скайпу і отримувала гроші від сестри, за які зробила в квартирі ремонт, оплачувала комунальні послуги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, відповідачки, представника відповідачів, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів від 18.02.1986 року за № 80 "Про надання квартири громадянці ОСОБА_1" позивачці по справі та членам її сім"ї: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у Трускавці була надана квартира АДРЕСА_2

Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в даний час у квартирі АДРЕСА_1 не проживають, що стверджується актами комісії ОСББ "Дукат" від 03.05.2014 року, 21.08.2014 року, 02.12.2014 року.

03.02.2015 року Трускавецьким міським судом Львівської області ухвалено заочне рішення по справі, яким позов задоволено, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право проживання в квартирі АДРЕСА_1

16.07.2015 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася в Трускавецький міський суд Львівській області із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 457/1890/14-ц провадження 2/457/112/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття їх з реєстраційного обліку, оскільки на момент постановлення рішення вона перебувала за кордоном, про час та місце розгляду справи не була належним чином повідомлена, що не дало їй можливості підготуватись до розгляду справи, дати свої заперечення які мають істотне значення для справи.

21.07.2015 року заочне рішення Трускавецького міського суду від 03.02.2015 року переглянуте та скасоване судом.

У судовому засіданні також встановлено, що відповідачі по справі дійсно перебувають у Республіці Італія на роботі і факт роботи відповідачів за кордоном стверджується: дозволом на проживання впродовж довгого періоду ОСОБА_2.; дозволом на проживання для найманої праці ОСОБА_3, який дійсний до 04.04.2016 року; дозволом на проживання для найманої праці ОСОБА_4, який дійсний до 11.05.2017 року. Копії дозволів, які перекладені на українську мову в установленому порядку знаходяться у матеріалах справи.

Дочка відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_9 являється ученицею другого класу державного наукового ліцею імені Терези Гуллаче Талотта у м. Рим, Республіка Італія, що стверджується довідкою Державного наукового ліцею від 11.09.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з

постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців, оскільки перебувають в Республіці Італія на роботі і факт роботи відповідачів за кордоном знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, то за змістом ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР за відповідачами зберігається жиле приміщення протягом усього часу виконання ними роботи за кордоном.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 218 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Трускавецький міський сектор ДМС ГУ ДМС у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття їх з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Т. Грицьків