Справа № 146/767/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" вересня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободяняюк Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляют самостійних вимог щодо предмета спору Томашпільська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Томашпільського РУЮ про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору купівлі продажу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору купівлі продажу, посилаючись на те, що рішенням Томашпільського районного суду від 24 квітня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_5 до Вапнярської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок № 93, загальною площею, 27,4 м.кв., житловою 12,2 м.кв., який знаходиться по вул. Леніна в смт. Вапрнярка Томашпільського району Вінницької області.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року за його апеляційною скаргою дане рішення було скасоване та ухвалене нове рішення, яким ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні позову.

Однак, позивачу стало відомо, що в травні 2014 року ОСОБА_5 зареєстрував вищевказаний житловий будинок на себе, а в липні 2014 року відповідачі уклали договір купівлі-продажу даного будинку та зареєстрували право власноті на будинок за ОСОБА_6

Наголосив, що на час звернення ОСОБА_5 до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно відповідачем було зазначено Вапнярську селищну раду та вказано, що інших спадкоємців немає, однак спадкоємцями першої черги ОСОБА_7, який помер 13 лютого 2007 року була його дружина ОСОБА_8, яка на даний час померла, але прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської Федерації. Однак, ОСОБА_5 не вказав їх відповідачами. Інтереси ОСОБА_5 в судовому засіданні представляв ОСОБА_2

Крім цього, відповідачі не повідомили суд, що рішенням Томашпільського районного суду від 10 травня 2012 року було задоволено позов позивача до Вапнярської селищної ради та ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, яким ОСОБА_4 визнано право власності на цілий спірний будинок. Дане рішення суду було зареєстровано в Могилів-Подільському МБТІ де йому видано технічний паспорт на житловий будинок № 93 по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Рішеням Апеляційного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_5 рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 травня 2015 року було скасоване, але питання про скасування реєстрації за позивачем права власності на спірний будинок не ставилося та ніким не скасовувалося, а тому він є фактичним власником даного будинку, однак до участі в справі долучний не був.

Вважає, що реєстрацію права власності на житловий будинок № 93 по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області на ОСОБА_5 слід визнати недійсною та скасувати, визнати недійсним і договір купівл-продажу спірного будинку укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22 липня 2014 року і скасувати державну реєстрацію.

В подальшому позивач вніс зміни до позовної заяви, зокрема зазначив співвідповідачем ОСОБА_2 та третіх осіб - Томашпільську державну нотаріальну контору, реєстраційну службу Томашпільського РУЮ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.Наголосив, що ОСОБА_4 не має права вимоги, оскільки він є неналежним позивачем по справі. На даний час він не являється а ні власником, а ні користувачев даного житлового будинку. Позивачем не надано доказів, які б підвердили, що він є влаником будинку, немає ні рішення суду, яке вступило в законну силу ні свідоцтва про право власності на житловий будинок. Витяг про державну реєстрацію права власності, який міститься в матеріалах справи датований ще 2012 роком, тобто на час подання позовної заяви до суду зареєстрованого права власності на домоволодіння не має, а тому права ОСОБА_4 не порушені. Крім того, представником позивача не заперечується факт, що в Російській Федерації проживають спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину. Також вказав, що коли проводилась державна реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 та під час укладання договору купівлі-продажу рішення суду про право власноті від 24 квітня 2014 року набуло законної сили, а тому реєстраційна служба та нотаріальна контора діяли у повній відповідності із законодавством. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним нікчемного правочину, то згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом, а у такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_11 в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомив, про час та дату розгляду справи їх було повідомлено завчасно та належним чином.

Представник третьої особи реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, однак в.о. начальника ОСОБА_12 надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без присутності їх представника, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи Томашпільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявивився, хоча про час та дату розгляду справи нотаріальну контору було повідомлено завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

13 лютого 2007 року в селищі Ура-Губа Кольського району Мурманської області Російської Федерації помер ОСОБА_7 (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, а саме, житловий будинок № 93, розташований по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільского районну Вінницької області.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 залишилась дружина покійного ОСОБА_8, яка померла 14 листопада 2011 року в селищі Ура-Губа Кольського району Мурманської області Російської Федерації (а.с. 23 зворот) та діти - ОСОБА_13 та ОСОБА_10, які проживають в Російській Федерації (а.с. 24-25).

Відомостей про те, що вищезазначені особи прийняли спадщину у суда немає.

Також, судом встановлено та не заперечується сторонами, що 10 травня 2012 року Томашпільським районним судом було задоволено позов ОСОБА_4 до Вапнярської селищної ради про визнання право власності на спірний будинок за набувальною давністю, яке 25 вересні 2009 року було скасовано судом апеляційної інстанції.

Крім того, в квітні 2014 року ОСОБА_5 звертався до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування, на житловий будинок № 93, розташований по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільского районну Вінницької області, мотивуючи його тим, що після смерті матері ОСОБА_14 залишився вказаний будинок, який вона фактично успадкувала після смерті брата ОСОБА_7

Рішенням Томашпільського районного суду від 24 квітня 2014 року вказаний позов було задоволено, проте рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасоване та ухвалене нове, яким ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні позову.

22 липня 2014 року, на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року, ОСОБА_2, який діяв за дорученням від імені ОСОБА_5, уклав із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу спірного житлового будинку(а.с. 22).

Так, ч.ч 1,3 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.ст.215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Ухвалюючи рішення у справі про визнання недійсним договору за позовом особи, яка не була стороною оспорюваного правочину, суд повинен встановити, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушено.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи зі змісту даної норми, позов має предявлятися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані та лише до належного відповідача особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обовязок позивача та відповідача бути належним субєктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями субєктивних прав та обовязків, які складають зміст матеріально-правових відносин.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні не довів, що має право вимоги за даним позовом. Посилання позивача на те, що на сьогоднішній день за ним зареєстроване право власності на будинок № 93, по вул. Леніна в смт. Вапрнярка Томашпільського району Вінницької області, суд до уваги не бере, оскільки така реєстрація відбулася 08.06.2012 на підставі рішення Томашпільського районного суду від 10 травня 2012 року, однак, як вже зазначалось, останнє 22 вересня 2014 року було скасоване рішенням Апеляційного суду Вінницької області, тобто право власності позивач зареєстрував до скасування рішення.

Будь яких інших доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4П може бути суб'єктом спірних матеріальних правовідносиностанній не навів.

Що стосується вимоги про скасування державної реєстрації, вона теж не підлягають задоволенню з вище наведених підстав.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем, суд дійшов висновку про відмову в задовленні позовних вимог.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, керуючись ст. ст. 215, 216 ЦК України, ст.ст.3,10,11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляют самостійних вимог щодо предмета спору Томашпільська дердавна нотаріальна контора, реєстраційна служба Томашпільського РУЮ про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору купівлі продажу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2015 року