справа № 2/638/3698/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Штих Т.В.

секретаря - Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області про знесення самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2, треті особи адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області про знесення самочинного будівництва.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.1999 року є власником 35/100 домоволодіння з надвірними будівлями по вул. Солдатська, б. 26-А в місті Харків. Співвласником домоволодіння та земельної ділянки є відповідачка. На території земельної ділянки, відповідачкою та її чоловіком було збудовано житловий будинок, який не відповідає вимогам законодавства та суттєво порушує права позивача. В вязку з чим позивач просить знести вказану будівлю літ « Д-1» по вул.. Солдатській б. 26-а в місті Харкові за власний рахунок відповідачки.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Пояснив, що лише нещодавно дізнався про рішення органів виконавчої влади про знесення вказаної будівлі. Зазначив, що з приводу вказаної будівлі неодноразово в нього та відповідачки виникали сварки.

Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог, так як позивачем пропущений строк позовної давності. Доводили суду, що вказана будівля є перебудований сараєм, який раніше знаходився на тому місці. Крім того зазначили, що перед тим, як будувати вказаний будинок, отримали згоду позивача.

Представник третьої особи адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради в судовому засіданні надав письмові пояснення.

Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав через канцелярію суду письмові пояснення.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги, такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 18.02.1951 року договором на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою ОСОБА_3 відведено ділянку комунальної землі площе 585 м2 під індивідуальне будівництво житлового будинку в м. Харків, вул.. Солдатська, б. 26-А.

26.06.1955 року рішенням № 20 Виконкому Дзержинської райраді депутатів трудящих ухвалено, висновки комісії про реєстрацію земельних ділянок за їх користувачами, що знаходяться в межах кварталу № 1236, Дзержинського району затвердити. В 1963 році померла ОСОБА_3 З 1979 року онука померлої відповідачка у справі почала вести господарство на вказаній ділянці.

20.11.1981року свідоцтвом про право на спадщину за законом засвідчено, що ОСОБА_4 є власником 1/2 домоволодіння по вул. Солдатська, б. 26-А. в м. Харків.

20.07.1982року рішенням № 208/10 Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів встановлено, що домоволодіння по вул. Солдатська, 26-А на праві приватної власності належить померлій ОСОБА_3 (1/2) та ОСОБА_4 (1/2). Будинок літ. «А» складається із 2-ох квартир.

В першій квартирі проживає сім 'я ОСОБА_4 В 2-ій квартирі і будинку літ. «Д» проживає сім 'я ОСОБА_5 Григорівни.Встановлено, що будинок літ. «Д» збудований самовільно протипожежним нормам не відповідає (пожежний розрив між будинками 87 см., що менше потрібних 4 м.).Виконавчий комітет вирішив: зобов'язати користувачів будинку літ. «Д» в домоволодінні по вул. Солдатська, б. 26-А знести вказаний будинок, земельну ділянку привести в належний санітарний стан. Строк виконання до 01.07.1983 року. Пожежний розрив між самочинним будинком літ. «Д-1» до літ. «А-1» складає всього 87 см., що є не тільки порушенням протипожежних правил але й фізично ускладнює здійснення права ОСОБА_1 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

01.07.1983 року рішення Виконкому № 208/10 - залишилося невиконаним.

17.05.1988 року рішенням № 129/3 Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів встановлено, що домоволодіння № 26 по вул. Солдатська, складається із 2-ох житлових будинків, в тому числі один будинок літ. «Д-1» самовільно збудований. Після смерті. ОСОБА_3 на 1/2 частину будинку літ. «А-1» прийняла спадщину її донька ОСОБА_4, яка проживає в успадкованій частині будинку з родиною. В іншій половині будинку проживає друга донька забудовника - ОСОБА_5 не прийнявши спадщину, а в самовільно збудованому будинку літ. «Д-1» проживає донька ОСОБА_5 - ОСОБА_2 з родиною. Рішення виконкому № 208/10 про знесення будинку літ. «Д-1» не виконано.

Виконавчий комітет вирішив: змінити текст рішення від 20.07.1982 року № 208/10 на текст «В оформленні правових документів на будинок літ. «Д-1» по вул. Солдатська, 26-А - відмовити. Будинок підлягає знесенню в період реконструкції району без права компенсації за нього. Вищевказане рішення Виконкому було вдруге не виконано.

15.02.1999 року свідоцтвом про право на спадщину за законом засвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 Спадкове майно складається з 35/100 жилого будинку літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Солдатська, б. 26-А. в м. Харків.

25.01.2003 року свідоцтвом про право на спадщину засвідчено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5Спадкове майно складається з 65/300 жилого будинку по вул. Солдатська, б. 26-А. В домоволодінні літ. «А-1» по вул. Солдатська, 26-А в м. Харків ОСОБА_2 належить кімната 2-6 і тамбур А-ІІІ.

16.03.2011 року витягом про державну реєстрацію прав засвідчено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.1999 року - є власником 35/100 домоволодіння з надвірними будівлями по вул. Солдатська, б. 26-А в м. Харків.

02.12.2011 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26-А по вул. Солдатська в м. Харків.

17.10.2013року виготовлено новий технічний паспорт на садибний житловий будинок № 26-А по вул. Солдатська. На плані земельної ділянки відображено новозбудований тамбур А-ІІІ та кутову прибудову до будинку літ. «Д-1». Тобто підтверджується факт триваючого правопорушення, а саме постійно здійснюваного самочинного будівництва з боку ОСОБА_2 та її родини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.1999 року ОСОБА_1 є власником 35/100 домоволодіння з надвірними будівлями по вул. Солдатська, б. 26-А в місті Харків.

ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Солдатська, 26-А. здійснено самочинне будівництво житлового будинку літ. «Д-1».

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки, у встановленому порядку, особі під уже збудоване нерухоме майно, в разі, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Законом України, який введений державою для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», 4.8 ст. 39 зазначеного Закону встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №461 від 13.04.2011р у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Отже визнання у судовому порядку право власності на об'єкт будівництва не позбавляє обов'язку введення його експлуатацію.

Інформація про наявність у відповідачки дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об'єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку відсутня за вказаною адресою по будову літ « Д-1».

Суд звертає увагу на пояснення відповідача та її представника, які зазначали, що у випадку знесення будуть порушені і її права.

Проте суд виходить з того, що захищаючи права одних власників майна, не можна порушувати таке ж право інших співвласників. До такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд Україні з розгляду цивільних і кримінальних справ, прийнявши ухвалу по справі №6-21211. Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Статтею 391 ЦК України передбачене що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 12 червня 2006 року). Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення ( рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). Отже, суд звертає увагу на те, що у даній справі захисту потребують не суспільні інтереси, а інтереси фізичної особи як співвласника майна.

Посилання представника відповідача щодо застосування позовної давності суд не може задовольнити, так, як відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В даній ситуації суд встановив, що порушення права позивача триває і до часу розгляду справи, тому встановити початкову та кінцеву дату позовної давності не можливо.

Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що мають бути задоволені.

На підставі ст.ст. 376,391 ЦПК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись ст..ст. 10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області про знесення самочинного будівництва задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 знести самочинне будівництво літ « Д-1» по вул.. Солдатській б. 26-а в місті Харкові за власний рахунок.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 243 гривни 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Штих Т.В.