Провадження № 2-о/761/286/2015
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання та не ведення спільного господарства батьків та доньки, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання та не ведення спільного господарства батьків та доньки, заінтересована особа: ОСОБА_2.

В заяві зазначено, що встановлення факту окремого проживання та не ведення спільного господарства ОСОБА_2 з її покійними батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідне для підтвердження того, що ОСОБА_2 пропущено строк для прийняття спадщини та безпідставності тверджень того, що остання прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268ЦК України.

При цьому в заяві заявник стверджує, що ні її мати - ОСОБА_2, ні її дядько ОСОБА_6 після смерті їх батьків, відповідно її баби та діда, заяв про прийняття спадщини не подавали. Останні років 20 вони не брали участі в житті та похованні їх батьків. При цьому ОСОБА_2 з 1992р. по 2013р. проживала в Королівстві Бельгія і була екстрадована до території України у зв'язку з кримінальним провадженням, у зв'язку з чим у 2013р. щодо неї було винесено вирок та призначено покарання.

Як стало відомо заявнику ОСОБА_2 після сплину тривалого часу звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори мотивуючи це тим, що в неї та померлих одне й теж місце реєстрації: АДРЕСА_1, а тому вона прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268ЦК України. Про дану обставину заявнику стало відомо після того, як вона подавала чергові документи державному нотаріусу у справу №97/2012.

Оскільки заявник, як вона вказує, є єдиною спадкоємицею своєї бабусі (ОСОБА_5) за заповітом, яка в свою чергу прийняла спадщину від свого чоловіка, тобто дідуся заявника - ОСОБА_4, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав на отримання спадкового майна своїх діда та баби та усунення можливих перешкод в його оформленні та користування ним.

У судовому засіданні заявник та представник заявника - ОСОБА_7 заяву підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа та її представник - адвокат ОСОБА_8 щодо задоволення заяви заперечили.

При цьому з пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично наявний спір щодо права на спадкування.

З матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за рядом осіб, в тому числі за ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №40473075 та №40473130 від 25.05.2015р. вбачається, що спадкова справа (№482551056, чинний № у нотаріуса 1146/2009) після смерті ОСОБА_4 заведена Першою Київською державною нотаріальною конторою 09.10.2009р., а спадкова справа (52367377, чинний № у нотаріуса 97/2012) після ОСОБА_5 заведена Першою Київською нотаріальною конторою 01.02.2012р. При цьому з Інформаційної довідки №40473130 від 25.05.2015р. щодо спадкової справи ОСОБА_5 вбачається, що 06.06.2014р. було видано свідоцтво про право на спадщину.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами вбачається спір про право щодо спадкування майна, померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Факти, які можуть бути встановлені судом у порядку окремого провадження визначено ст.256 ЦПК України.

Крім переліку справ, визначених у ч.1 ст.256ЦПК України, за ч.2 цієї статті Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, ч.4 ст.256 ЦПК України чітко визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи те, що під час розгляду даної справи було виявлено наявність фактичного спору щодо права спадкування між заявником та заінтересованою особою щодо майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 208-210, 256, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання та не ведення спільного господарства батьків та доньки, заінтересована особа: ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: