Справа № 487/7402/15-ц
Провадження № 2/487/2945/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

16. 09. 2015 ОСОБА_1, в інтересах якої, на підставі договору про надання правової допомоги діє її представник ОСОБА_5, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі ордеру № 277 виданого 29.01.1971 року виконавчим комітетом Заводської ради депутатів трудящих м. Миколаєва, ОСОБА_6 (батько позивача), ОСОБА_7 (мати позивача), ОСОБА_8 (позивачка) та ОСОБА_9 (брат позивача) вселилися до житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності міста. Згідно технічного паспорту квартира розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з З кімнат житловою площею 34,0 кв.м., загальна площа 49,1 кв.м.

У подальшому батьки позивача померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 від 01.06.1996р. та серії НОМЕР_2 від 12.02.2015р., а брат ОСОБА_9 знявся з реєстрації за цією адресою та проживає у іншому місті. До вказаного житлового приміщення були прописані діти позивачки - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Втім з 2006 року відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки виїхав на заробітки до інших міст, де і оселився. Вказані обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя», редакції № 42 від 15 жовтня 2015 року.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, на підставі ордеру № 277 виданого 29.01.1971 року виконавчим комітетом Заводської ради депутатів трудящих м. Миколаєва, ОСОБА_6 (батько позивача), ОСОБА_7 (мати позивача), ОСОБА_8 (позивачка) та ОСОБА_9 (брат позивача) вселилися до житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності міста. Згідно технічного паспорту квартира розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з З кімнат житловою площею 34,0 кв.м., загальна площа 49,1 кв.м.

У подальшому батьки позивача померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 від 01.06.1996р. та серії НОМЕР_2 від 12.02.2015р., а брат ОСОБА_9 знявся з реєстрації за цією адресою та проживає у іншому місті. До вказаного житлового приміщення були прописані діти позивачки - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Внаслідок укладення шлюбу, прізвище позивачки було змінено на «ОСОБА_1», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №9 від 01.09.2015р.

У відповідності до довідки ТОВ «Миколаївдомсервіс» №2444 від 01.09.2015р., на сьогоднішній день у вказаному житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Втім з 2006 року відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки виїхав на заробітки до інших міст, де і оселився. Факт тривалого не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом про не проживання складеним та завіреним ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 11.09.2015р.

Позивачка неодноразово розмовляла з сином і зауважувала щодо його обов'язку виписатися з квартири та зареєструватись за фактичним місцем проживання. На що відповідач не заперечував, втім жодних дій щодо цього не вчиняє вже протягом дев'яти років.

Частина 1 ст.71 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки.

Факт вибуття підтверджується актом про не проживання, показами свідків, тими обставинами, що відповідач у квартирі не проживає з 2006 року, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у квартирі не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах не приймає.

Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у квартирі з 2006 року, суд вважає його особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою 69, по АДРЕСА_1 тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Разумовська