Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Волошиної В.М., Саліхова В.В.,

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Агафонова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» та ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 3 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Діамантбанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2014 року, ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Діамантбанк» про зобов'язання повернути трудову книжку та стягнення грошової суми, задоволено позов та стягнуто з ПАТ «Діамантбанк» 12 000000 грн., зобов'язано повернути трудову книжку. Рішення набрало законної сили 29 жовтня 2014 року. На день звернення до суду з даним позовом, банк не повернув йому трудову книжку. З посиланням на Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ч. 4 ст. 235 КЗпП України та уточненого розрахунку наданого в судовому засіданні 3 липня 2015 року, просив стягнути з ПАТ «Діамантбанк» за період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 492 883 грн 33 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 2 021 808 грн 29 коп., середній заробіток за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 2 333 333 грн. 38 коп., а всього 7 848 025 грн. 25 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 липня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Діамантбанк».

Стягнуто з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_5 5 764 183 грн. 34 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ «Діамантбанк», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В свою чергу не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду в частині відмови позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з ПАТ «Діамантбанк» середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку в сумі та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, проти доводів апеляційної скарги ПАТ «Діамантбанк».

Представник ПАТ «Діамантбанк» - Агафонов А.В. апеляційну скаргу банку підтримав, проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечував.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 14 липня 2014 року , яке набрало законної сили 29 жовтня 2014 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 та стягнуто з ПАТ «Діамантбанк» грошову суму в розмірі 12000000 грн. та зобов»язано ПАТ «Діамантбанк» повернути ОСОБА_5 трудову книжку.

Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 перебував з ПАТ «Діамантбанк» в трудових відносинах, працював на посаді голови правління, з якої був звільнений на підставі рішення Спостережної ради ПАТ «Діамантбанк», яке оформлено протоколом засідання за № 164 від 12 липня 2013 року. Крім того, Спостережною радою ПАТ «Діамантбанк» було прийнято рішення про виплату ОСОБА_5 винагороди за період роботи з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року у розмірі 2000000 грн. за кожен рік роботи, а всього 12000000 грн. Також, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 14 липня 2014 року встановлено, що ні при звільненні, ні на час ухвалення рішення трудова книжка ОСОБА_5 видана не була ( а.с.4-9).

16 вересня 2014 року ОСОБА_5 був працевлаштований на іншу роботу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що факт вимушеного прогулу у зв»язку з не видачею ОСОБА_5 трудової книжки є доведеним, що є підставою для виплати працівнику середнього заробітку за період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року. Крім того, виходив із того, що належна до виплати ОСОБА_5 винагорода відноситься до структури заробітної плати, така винагорода ОСОБА_5 не виплачена своєчасно, а отже підлягає компенсації на підставі ст..3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати». В іншій частині позовних вимог, зокрема, про стягнення з відповідача середнього заробітку за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 2333333 грн.38 коп., суд вважав такі вимоги недовденими.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, які відповідають з'ясованим обставинам у справі, а також нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено обов»язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст..116 цього Кодексу. Частиною 1 ст.116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст..116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 14 липня 2014 року встановлено, що трудова книжка ОСОБА_5 ні при звільненні, ні на час ухвалення рішення суду видана не була. Крім того, цим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 має право на отримання винагороди за підсумками роботи за рік, що є складовою заробітної плати, сума винагороди в розмірі 12000000 грн. підлягала виплаті при звільненні.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, колегія суддів вважає доведеними обставини щодо невиконання ПАТ «Діамантбанк» з його вини обов»язку видачі ОСОБА_5 в день його звільнення належно оформленої трудової книжки. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини ПАТ «Діамантбанк» у невидачі ОСОБА_5 трудової книжки, про що свідчить відсутність звернень позивача з вимогою про видачу трудової книжки, колегія суддів відхиляє, оскільки за правилами ст.47 КЗпП України видача трудової книжки працівникові в день звільнення є обов»язком власника або уповноваженого ним органу.

Наданий до апеляційної скарги витяг з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, на підтвердження факту видачі трудової книжки ОСОБА_5 при звільненні , висновків суду не спростовує. Так, під № 29 книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них міститься запис про те, що трудова книжка видана через ОСОБА_6 ( а.с.237-239 т.1). Жодних доказів на підтвердження згоди ОСОБА_5 видачі трудової книжки ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Отже, відсутні підстави вважати виконаним обов»язок роботодавця по видачі трудової книжки ОСОБА_5

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ПАТ «Діамантбанк» щодо пропуску позивачем встановленого тримісячного строку звернення до суду за захистом трудових прав, оскільки рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 14 липня 2014 року, яким зобов»язано ПАТ «Діамантбанк» повернути трудову книжку ОСОБА_5 та стягнуто 12000000 грн. винагороди, яка підлягала сплаті в день звільнення, набрало законної сили 29 жовтня 2014 року, з позовними вимогами, в тому числі про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, позивач звернувся у грудні 2014 року. А отже, відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України строк.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення правил відводу не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відсутні підстави вважати заяву ПАТ «Діамантбанк» про відвід судді - головуючого у справі в першій інстанції обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 щодо безпідставності відмови у стягненні з ПАТ «Діамантбанк» середнього заробітку за порушення строків виплати заробітної плати за період з липня 2013 року по жовтень 2014 року колегія суддів відхиляє, оскільки оскаржуваним рішенням стягнуто з ПАТ «Діамантбанк» на користь позивача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за той же період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» та ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 3 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: