Справа № 333/7606/2015-ц
Пр. № 2/333/3352/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Комунарському районному суді м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва № 8333 про право власності на житло, видане Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області 17.12.1996 року квартира АДРЕСА_1 належить їм на відповідачу ОСОБА_3 Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 21.07.2014 року спільна сумісна власність на квартиру була перетворена на спільну часткову з визначенням рівних часток кожному співвласнику (по 1/3 частині). За договором дарування від 21.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_3 подарувала 1/3 частину квартири позивачу ОСОБА_1 Навесні 2015 року відповідач ОСОБА_3 разом зі своїми неповнолітніми дітьми та чоловіком виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації в межах Державної програми з надання сприяння добровільному переселенню в Російську Федерацію співвітчизників, що мешкають за кордоном, і оселились у м. Калінінград. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 набули громадянство Російської Федерації та 10.07.2015 року зареєстрували своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають, у зв'язку з чим позивачі просять суд визнати відповідача ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № 228 в будинку № 10 по вулиці Новокузнецькій в місті Запоріжжі.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, про час та місце були повідомлені своєчасно та належним чином, довірили свої інтереси представляти ОСОБА_8, який надав до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином. До суду надійшов лист з Російської Федерації, яким ОСОБА_3 повідомила, що не заперечує проти задоволення позову, так як в м. Калінінград їм надали квартиру, де вони зареєстрували своє місце проживання. На теперішній час вона з чоловіком вже прийняли громадянство Російської Федерації, повертатись на України вони не мають наміру.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування у судове засідання не зявився, про день, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних доказів та заперечень суду не надали.

Суд, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивачам та відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8333 від 17.12.1996 року видане Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності (а.с. 3).

Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 21.07.2014 року спільна сумісна власність на квартиру була перетворена на спільну часткову з визначенням рівних часток кожному співвласнику (по 1/3 частині) (а.с. 4-6).

За договором дарування від 21.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_3 подарувала 1/3 частину квартири позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7-9).

ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою № 1770 від 08.10.2015 року, виданою Центром обслуговування абонентів № 11 (а.с. 18).

Згідно свідоцтв № 6080, № 6079 про реєстрацію місця проживання, виданих 10.07.2015 року відділом УФМС РОСІЇ по Калінінградській області, Московського району, м. Калінінграду неповнолітні ОСОБА_5В,. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25-26).

Довідкою № б/н від 13.08.2015 року, виданою ТОВ Керуюча компанія «Майстер», підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та неповнолітніми дітьми зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідача та неповнолітніх дітей за адресою квартири позивачів, яка є їх власністю, перешкоджає останнім в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від них додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.

Отже порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні квартирою. У звязку з наведеним суд вважає, що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.

Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не потребує додаткового позбавлення останнього права користування зазначеним приміщенням.

Враховуючи наведене суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Так як, позивачами не заявлено вимоги щодо стягнення судового збору з відповідачів, суд вважає за доцільне її не розглядати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користуванні та розпорядженні квартирою № 228 в будинку № 10 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування квартирою № 228 в будинку № 10 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя: ОСОБА_9