Справа № 461/8842/15-ц
Провадження № 2/461/2380/15
У Х В А Л А

11.11.2015 р. Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 48404,32 грн. на купівлю транспортного засобу. 28.03.2008 року між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави, предметом якого визначений транспортний засіб ВАЗ 111730 110 30, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором визначений до 28.03.2013 року. Станом на 10.07.2015 року відповідач не виконує зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 80054,54 грн.

Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 12.01.2015 року укладено договір поруки, за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно в межах суми 50 грн.

Позивач просить суд:

1) стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 80004,54 грн.;

2) стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 50 грн.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 48404,32 грн. на купівлю транспортного засобу (а.с.13-14). Розділом 2 договору передбачено, що сторони встановили забезпечення кредиту саме у вигляді застави транспортного засобу.

Оскільки в кредитному договорі відсутні посилання щодо забезпечення виконання грошового зобовязання порукою, суд приходить до висновку, що умови договору поруки від 12.01.2015 року (а.с.42), укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, свідчать про відсутність спільності предмету позову банка до ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Крім того, вказаний договір поруки був укладений через 06 років після підписання та вже на стадії виконання кредитного договору.

Суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги до відповідачів, які не повязані між собою нерозривно і мають різні підстави для їх вирішення. Вимога про стягнення заборгованості за кредитом стосується лише відповідача ОСОБА_1 і виникає з правовідносин на підставі укладених між ними кредитного договору, а тому повинна розглядатись судом із дотриманням загальних правил територіальної підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування цього відповідача.

Вимога про стягнення коштів за договором поруки в межах суми 50,00 грн. стосується відповідача ОСОБА_2, і виникає з договору поруки, укладеного між ним та позивачем.

З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним розєднати вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором поруки.

Керуючись ст.ст. 15, 126, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Розєднати в самостійні провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки у сумі 50 грн., виділивши в окреме провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Фролова