Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Сивенюк О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перший міський відділ у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Перший міський відділ у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, зазначивши, що 22.10.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, після реєстрації якого сторони стали проживати разом у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу та знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42, кв. 96. Також після реєстрації шлюбу відповідач був прописаний у вище зазначеній квартирі. Однак спільне життя у сторін не склалося, в звязку з чим 18.11.2014 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Позивач зазначила, що відповідач не проживає в даній квартирі з середини травня 2013 року, однак добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється, в силу чого позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42, кв. 96 у звязку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин та зобовязати 1-й міський відділ у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України після набрання рішенням законної сили зняти відповідача з реєстрації в квартирі № 96, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42.
Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Представник третьої особи будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, під час вирішення справи покладається на думку суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2014 року, яке набуло законної сили 29.11.2014 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), зареєстрований 22.10.2002 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управляння юстиції Вінницької області, актовий запис № 2395. Також даним рішенням суду встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2014 року. (а.с. 34).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, виданого Виконкомом Вінницької міської ОСОБА_1 народних депутатів на підставі рішення від 29.03.1993 року № 183, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності квартира спільного заселення, яка знаходиться за адресою вул. 600-річчя, 42 кв. 96, м. Вінниця (а.с. 5).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3, померлого 15.01.2000 року, є дружина ОСОБА_1, яка успадкувала майно, що складається з 1/2 частини квартири під номером 96, яка розташована в місті Вінниці, по вул. 600-річчя, в будинку під номером 42. (а.с. 10).

Технічний паспорт на квартиру № 96, буд. № 42, по вул. 600-річчя, м. Вінниця зазначає, що власником даної квартири є ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Таким чином судом встановлено, що позивач є власником квартири, що розташована в м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42, кв. 96 при цьому ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі на правах члена сімї, однак, починаючи з вересня 2014 року та по день ухвалення рішення суду, а саме: 03.11.2015 року включно - по місцю реєстрації не проживає.

Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норма ст. 391 ЦК України прописує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зміст ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні чітко визначає підстави зняття з реєстрації місця проживання особи в даних правовідносинах, а саме: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

За даних обставин, враховуючи, що відповідач набув права користування відповідним житлом як член сімї позивача, при цьому, розірвавши шлюб з позивачем - перестав перебувати із останньою в родинних стосунках, а відтак перестав бути членом відповідної сімї, з огляду на беззаперечні докази відсутності відповідача по місцю своєї реєстрації, яка в даному випадку носить формальний характер, понад один рік, що є правовою підставою, в розумінні норми ст. 405 ЦК України, для втрати відповідачем права користування відповідним жилим приміщенням, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобовязання 1-й міський відділ у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України після набрання рішенням законної сили зняти відповідача з реєстрації то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки така вимога є передчасною та не грунтується на наявності відповідних спірних правовідносин щодо відмови зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 на підставі остаточного рішення суду про позбавлення відповідної особи права користування житловим приміщенням, при цьому суд не наділений повноваженнями щодо врегулювання неіснуючих спірних правовідносин, або правовідносин, які, можливо, виникнуть в майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 3, 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. . 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 96, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42.

В частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. понесених судових за сплату судового збору.

Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя