Справа №: 398/2387/15-ц
"12" листопада 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.
з участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 (надалі позивач) в травні 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №6, що розташована в будинку №31 по вул. Димитрова, смт. Димитрове, м. Олександрія, Кіровоградської області, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач у справі є його колишня дружина, яка раніше була зареєстрована за вказаною адресою, однак декілька років фактично з ним не проживає. Вона проживає за іншою адресою. Саме позивач є власником вказаної квартири відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2006 року, посвідченого нотаріально (зареєстрованого в Олександрійському МБТІ). Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користуватись вказаним приміщенням його квартири.
В судовому засіданні позивач наполягає на позовних вимогах, посилаючись на викладені обставини, стверджує, що за вказаною адресою проживає саме він, а наявність реєстрації в квартирі бувшої дружини чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, зокрема щодо отримання субсидій.
Відповідач в судове засідання зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач була належним чином повідомленою про дату, час, та місце розгляду справи в суді, оскільки поштові відправлення за останнім відомим місцем реєстрації її проживання повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час, та місце розгляду справи в суді за останнім відомим місцем реєстрації її проживання.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4 -15, 16, 22, 316-319, 321, 322, 405 ЦК України.
Ст. 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.
Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.
За змістом ст. 391 ЦК України право власності є непорушним і власник має право вимагати усунення перешкод при здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном.
Правовідносини сторін врегульовані ст. 405 ЦК України, за змістом якої член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Судом встановлено, що саме позивач у справі є власником квартири №6, що розташована в будинку №31 по вул. Димитрова, смт. Димитрове, м. Олександрія, Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2006 року, посвідченого нотаріально (зареєстровано в реєстрі № 1-2161).
Вказане Свідоцтво було зареєстровано в Олександрійському МБТІ 29 листопада 2006 року.
Суд також приймає до уваги, що в квітні 2006 року в Димитрівській селищній раді міста Олександрія Кіровоградської області між сторонами було зареєстровано шлюб. Згодом, за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 13 липня 2011 року між подружжям шлюб було розірвано.
Згідно акту від 06 травня 2015 року відповідач у справі зареєстрована саме за вказаною адресою, однак з 2011 року вона не проживає в квартирі №6 у будинку №31, що розташований вул. Димитрова в смт. Димитрове, м. Олександрія, її особисті речі в квартирі також відсутні.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Суд вважає доведеним, що відповідач по справі ОСОБА_2 втратила право користуватись житлом в квартирі №6 у будинку №31, що розташований по вул. Димитрова в смт. Димитрове, м. Олександрія, Кіровоградської області, яка належить позивачу у справі відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2006 року, оскільки саме він є власником квартири, фактично в ній постійно проживає.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4 -15,16, 22, 316-319, 321, 322, 405 ЦК України, ст.ст. 3 -11, 15, 57-60, 84-88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №6, що розташована в будинку №31 по вул. Димитрова, смт. Димитрове, м. Олександрія, Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2006 року, посвідченого нотаріально (зареєстровано в реєстрі № 1-2161) та зареєстрованій в Олександрійському МБТІ 29 листопада 2006 року.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Копію заочного рішення не пізніше пятиденного строку надіслати відповідачу.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10-денного строку з дня проголошення рішення або протягом цього ж часу з дня отримання копії рішення.

Суддя: