У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 15 липня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати незаконним застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та скасувати відповідний наказ.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в

межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив із необґрунтованості позовних з вимог, а такої врахував, що факт порушення позивачем трудової дисципліни знайшов своє підтвердження достовірними та переконливими доказами.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

За ч.1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Трудове законодавство визначає порушення трудової дисципліни як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Судом встановлено, що наказом головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 18 лютого 2015 року №19-од «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_2 - лікарю ультразвукової діагностики, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, невиконання функціональних обов'язків, покладених на нього Посадовою інструкцією, Положеннями про відділення __________________________________________________________________________

Справа № 569/278215-ц Головуючий в суді І інстанції - Сидорук Є.І.

Провадження № 22-ц 787/1922/2015 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

ультразвукової діагностики та Колективним договором між адміністрацією закладу та профспілковим комітетом, а саме за відмову під час чергування виїхати на ургентний виклик оперативно диспетчерської служби для надання допомоги ОСОБА_7.(а.с. 3).

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення стала службова записка лікаря приймального відділення ОСОБА_8 від 09 лютого 2015 року та службова записка реєстратора медичного оперативно диспетчерської служби КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_9 від 10 лютого 2015 року (а.с. 32, 33).

Для застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, зокрема главою 10 КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Окрім цього, для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, необхідно встановити, що невиконання чи неналежне виконання ним своїх трудових обов'язків мало місце з його вини, тобто, було вчинено умисно або з необережності.

Відповідно до п.2.8 Положення про відділення ультразвукової діагностики одним із основних завдань, покладених на лікарів відділення ультразвукової діагностики є організація та проведення висококваліфікованої невідкладної і консультативної допомоги населенню за участі лікарів ультразвукової діагностики.

Як вбачається із службових записок ОСОБА_8 та ОСОБА_9, 09 лютого 2015 року ОСОБА_2 порушив даний пункт, відмовившись надавати ургентну (невідкладну) допомогу пацієнтці ОСОБА_7, котра її потребувала та якій було проведено хірургічну операцію.

Матеріали справи містять графік ургентних виїздів лікарів відділення УЗД КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» від 28 січня 2015 року, затверджений заступником головного лікаря з хірургічної роботи ОСОБА_10, на лютий 2015 року, з якого видно, що ОСОБА_2 був черговим лікарем 8, 9, 10, 11 лютого 2015 року (а.с. 36). Таким чином, він був зобов'язаний саме в цей день з'явитися на виклик чергової медсестри для огляду хворої, проте не зробив цього, чим порушив вищезазначені норми.

9 лютого 2015 року лікарським колективом відділення УЗД РОКЛ з участю адміністрації закладу проведено збори, на яких обговорено факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 Останній на збори був запрошений.

Матеріали справи містять протокол № 1 засідання комісії по перевірці трудової дисципліни лікаря УЗД ОСОБА_2 з якого вбачається, що 9 лютого 2015 року о 14 годині в кабінеті головного лікаря позивачу запропоновано надати письмові пояснення про причини відмови надати ургентну допомогу хворій. ОСОБА_2 письмових пояснень не надав.

Доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки не містять обґрунтованих спростувань законних висновків суду першої інстанції.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Н.М.Ковальчук

Судді : підпис З.М.Максимчук

підпис М.П.Григоренко

Згідно:суддя-доповідач Н.М.Ковальчук