Справа № 363/2080/13ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С.І.
Провадження № 22-ц/780/3512/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 26 10.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

При секретарі: Якимчук Ю.С.

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 травня 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа: виконком Вишгородської міської ради як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ТОВ«КредитніІніціативи» звернулося до суду з даним позовом та просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2619/0808/71-079 від 19.08.2008 року, яка станом на 19.02.2013 року складає 2 004 343,62 гривні, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності- незалежним експертом на стадії оцінки майна, підчас проведення виконавчих дій.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 травня 2014 року позов задоволено частково, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19.08.2008 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом І інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору № 2619/0808/71-079 від 19.08.2008 року укладеного між ВАТ „Сведбанк", що є правонаступником ПАТ „Сведбанк" та ОСОБА_2, остання отримала кредит в розмірі 115000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.09.2028 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ „Сведбанк" , що є правонаступником ПАТ „Сведбанк", та ОСОБА_2 .19.08.2008 року було укладено договір іпотеки № 2619/0808/71-079-Z-1, відповідно до якого відповідачка надавала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1

28.11.2012 року між Банком та ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс", було укладено Договір факторингу №15 .

28.11.2012 року ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс" передала права, відповідно до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги ТОВ „Кредитні ініціативи„ до Відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № № 2619/0808/71-079 від 19.08.2008 року та Іпотечному договору від 19.08.2008 року № 2619/0808/71-079-Z-1.

Відповідачка ОСОБА_2 належним чином не виконувала умови укладеного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, що становить станом на 19.02.2013 року - 1 808 238,62 грн., із яких:

- заборгованість по кредиту - 909 427,55 гривень;

- заборгованість по відсотках-415 194,71 гривна;

- пеня 196 105 гривень.

Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- копією кредитного договору (а.с.5-10);

- копією іпотечного договору (а.с.11-13);

- копією договору факторингу (а.с.17-27);

- копією передачі прав по іпотечному договору (28).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд І інстанції керувався положеннями ст.ст. 1048, 1049 ЦК України та ст. ст. 33, 39 ЗУ «Про іпотеку» та виходив з того, що відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації майна на прилюдних торгах.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти .

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і способі реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу , встановленого ст.38 цього Закону .

В судовому засіданні було доведено , що ВАТ «Сведбанк» належним чином було виконано умови договору відповідно якого відповідачка ОСОБА_2 отримала кошти в розмірі 115000 доларів США, а відповідачка ОСОБА_2 неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання по вищезазначеному договору, та станом на 19.02.2013 року має заборгованість по кредиту в розмірі 1 808 238,62 гривень, а тому в рахунок погашення заборгованості по вищезазначеному кредитному договору необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Оскільки при розгляді справи встановлено та доведено факт неналежного виконання відповідачем обов»язків згідно умов укладеного між нею та позивачем кредитного договору, наслідком чого стало утворення заборгованості за ним, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що висновки суду І інстанції відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом І інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 травня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: