У Х В А Л А

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного управління справами Президента України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Антарес» про визнання ордеру недійсним, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Антарес», ОСОБА_4, треті особи: Державне управління справами Президента України, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухомість Гриценко Людмила Леонідівна, про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного управління справами Президента України, ОСОБА_5 про визнання ордеру недійсним, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення та зняття особи з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 29 березня 2013 року він є власником квартири АДРЕСА_1. Від балансоутримувача вказаного будинку він дізнався, що відповідно до ордеру від 27 січня 2004 року НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_5 має право на проживання у спірній квартирі.

Посилаючись на порушення своїх прав власника, ОСОБА_4 просив поновити строк позовної давності щодо вимог про оскарження ордеру від 27 січня 2004 року НОМЕР_1, виданого житлово-господарським управлінням Державного управління справами, визнати вказаний ордер недійсним, визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірною квартирою, виселити її та зняти з реєстрації за вказаною адресою.

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «АНТАРЕС» (далі - ТОВ «МК «АНТАРЕС»), ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 № К-8, укладеного 15 березня 2013 року між ТОВ «МК «АНТАРЕС» та ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність такого договору вимогам закону, оскільки спірна квартира та майнові права на неї належать Державному управлінню справами Президента України й розпоряджатися ними може лише власник чи уповноважена ним особа, якою не є товариство.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_4 строк в частині визнання недійсним ордеру; визнано недійсним ордер НОМЕР_1 від 27 січня 2004 року, виданий житлово-господарським управлінням Державного управління справами ОСОБА_6 на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1; визнано ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_10, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_5 та відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що може бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Державного управління справами Президента України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Антарес» про визнання ордеру недійсним, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Антарес», ОСОБА_4, треті особи: Державне управління справами Президента України, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухомість Гриценко Людмила Леонідівна, про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик