Справа № 453/543/15-ц
№ провадження 2/453/281/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 університету управління та права, з участю третьої особи ОСОБА_3 про виплату всіх сум, що належать працівнику при звільненні та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільнені з 26 липня 2014 року по 26 лютого 2015 року у розмірі 16 605 грн. 89 коп., недоплачену розрахункову суму 400 гривень, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 лютого 2015 року по день фактичного розрахунку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював на посадах професора та доцента кафедри державного управління та місцевого самоврядування ОСОБА_2 університету управління та права. Наказом від 27.06.2013 року за №357-к з 30.06.2013 року його незаконно було звільнено. В подальшому згідно наказу виданого на підставі рішення суду його з 18.07.2014 року поновлено на роботі. Однак, з невідомих йому причин ректором університету наказом від 08.06.2014 року його знову незаконно звільнено з 26.07.2015 року. 26.02.2015 року йому було виплачено 7382 грн. 89 коп. за 112 днів невикористаної відпустки, хоча нарахована сума становить 8960 гривень. На даний час йому також не виплачено розрахункові виплати за 5 календарних днів у розмірі 400 гривень. У зв»язку з тим, що відповідач не виплатив належної суми при звільненні у передбачені законом строки, це стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

У судових засіданнях ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним у позові, просить такий задоволити. 10.11.2015 року в судове засідання не з»явився подав заяву за вх. №4995 згідно якої просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію за 5 календарних днів невикористаної відпустки. Також, додав розрахунок матеріального відшкодування за весь період затримки розрахунку при звільненні, в якому зазначив період з 09.08.2014 року по 10.11.2015 року, в розмірі 36892 грн. 23 коп. Стягнення за час вимушеного прогулу просить не проводити. Розгляд справи просить закінчувати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 університету управління та права у судових засіданнях позов не визнав, вважає, що такий заявлено безпідставно всі належні позивачу виплати ним проведено, а тому просить відмовити у позові. Крім того, подав до суду заперечення, в якому вказав, що позивачу за періоди з 01.06.2013 рок по 01.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року виплачено суму 35926,17 гривень, в тому числі і компенсація за 112 календарних днів невикористаної відпустки, відтак вважає, що всі виплати належні працівникові на день звільнення виплати були виплачені позивачу у повному обсязі, що, на його думку, свідчить про безпідставність позовних вимог, у задоволенні яких він просив відмовити.

В судове засідання, призначене на 10.11.2015 року, представник відповідача ОСОБА_2 університету управління та права ОСОБА_4 не з»явися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомленний належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд визначив причини неявки представника відповідача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_3 не поважними та ухвалив розглядати справу без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Таким чином у судове засідання не з'явилися всі учасники процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 620-к від 08.08.2014 року було звільнено з 26.07.2014 року з посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування ОСОБА_2 університету управління та права на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Одночасно бухгалтерію університету було зобов`язано нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 112 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 КЗпП України, передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено судом, відповідач не провів остаточний розрахунок із позивачем станом на день розгляду справи. Відтак, суд виходить з уточнених позовних вимог позивача щодо остаточного стягнення цих коштів, по день винесення рішення.

Суд бере до уваги те що середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок).

У відповідності п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому, згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством -календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Судом встановлено, що середній заробіток позивача у день становить 96 грн. 83 коп. Період затримки розрахунку при звільненні становить з 09.08.2014 року по 10.11.2015 рік 381 робочий день.

Оскільки розрахунок з позивачем не проведено, стягненню підлягає середньомісячний заробіток за період з 09.08.2014 року по 10.11.2015 року в сумі 36892 грн. 23 коп. з розрахунку 96.83 грн. (середній заробіток) х 381 ( робочих днів).

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку з невиплатою з вини відповідача при звільненні ОСОБА_1 всіх сум, що належали йому на день звільнення, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який становить 36892 грн. 23 коп.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 400 грн. компенсації за 5 календарних днів невикористаної відпустки підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідачем не було враховано, що щорічна основна відпустка має бути надана тривалістю пропорційно до відпрацьованого часу з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56 календарних днів.

Отже, відповідачем при звільненні ОСОБА_1 не було нараховано та виплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 01.07.2014 року по 26.07.2014 року, тривалістю 5 календарних днів, розмір якої становить 400 гривень (8960,00х5:112).

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 61, 62, 64, 79, 88, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 університету управління та права у користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 09.08.2014 року по 10.11.2015 року у розмірі 36892(тридцять шість тисяч вісімсот дев»яносто дві) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 університету управління та права на користь ОСОБА_1 недоплачену суму компенсації за 5 календарних днів невикористаної відпустки в розмірі 400 (чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 університету управління та права в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_5