АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка є законним представником і діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року зупинено провадження у вищевказаній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій, посилалась на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказувала, що суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зазначала, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі на даній стадії розгляду справи.

Крім цього, суд першої інстанції не розглянув заяву про забезпечення доказів в строки передбачені цивільно-процесуальним законодавством.

Просила ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати та постановити ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відхилити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із неможливості розгляду даної справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, яка перебуває в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та про визнання права власності на частину спадкового майна ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги, посилаючись на свідоцтво про право власності НОМЕР_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом НАК 948391.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, на які посилалась позивач, як на підставу позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України у п. 33 постанови від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що визначаюча наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Беручи до уваги предмети вищезазначених справ, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі, оскільки розгляд даної справи про припинення права на частку у спільному майні та про визнання права власності є неможливим до вирішення справи про визнання недійсним свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, яка розглядається Черкаським районним судом Черкаської області. Тобто ставиться питання про недійсність однієї з підстав позову у даній справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, є доцільним.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах процесуального закону, який, в даному випадку, не надає право суду, а зобов'язує зупинити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом порушено строки вирішення клопотання про забезпечення доказів не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вказані заперечення включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/3567/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13949/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Коваль О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.