Справа № 186/115/15-ц
13 листопада 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області
в складі: головуючої - судді Янжули С. А.
при секретарі: Лиман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
27 січня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи виконком Першотравенської міської Ради депутатів у м.Першотравенськ Служба у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради, Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
02 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
06 листопада 2015 року позивачка уточнила свої позовні вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 2003 року.
В 2004 році до неї звернувся відповідач ОСОБА_2, який є її знайомим, з проханням надати йому дозвіл на тимчасове проживання у вказаній квартирі і прописати його в ній, пояснюючи це тим, що реєстрація необхідна йому для працевлаштування. Вона дозволила йому проживати у вказаній квартирі за умови оплати ним комунальних послуг. До березня 2014 року у неї не було ніяких претензій, але з березня 2014 року відповідач перестав сплачувати комунальні послуги, тобто не виконує обов'язків по утриманню житлового приміщення. На даний час в неї скрутне фінансове становище, вона не спроможна сплачувати комунальні послуги, росте заборгованість з квартплати. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплатити борги та не допускати їх у подальшому, але він на зауваження не реагує. За таких обставин, вона почала вимагати звільнення відповідачем її квартири. Однак, відповідач не бажає звільнити квартиру та виписатися добровільно, останнім часом почав уникати її, на телефонні дзвінки не відповідає, двері квартири не відчиняє, чим чинить перешкоди у її праві розпоряджатися своєю власністю.
Відповідач ОСОБА_4, якого вона зареєструвала в спірній квартирі на прохання відповідача ОСОБА_2, з червня 2014 року по теперішній час фактично не мешкає в даній квартирі.
Вона має намір продати квартиру, а реєстрація в ній відповідачів створює перешкоди у здійсненні Конституційного права щодо вільного володіння, користування та розпорядження свою власністю.
Крім того, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходженням навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживанняі не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікунами) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Відповідно до п.2.3 "Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14 - річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вноситься до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.
Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 без надання іншого приміщення; визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням; зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зняти з реєстраційного обліку в спірній квартирі їх неповнолітнього сина ОСОБА_4
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просять їх задовільнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву в якій просить відкласти розгляд справи в зв'язку з її хворобою, з позовом не згідна, однак не надала суду підтвердження про поважність причини своєї повторної неявки в судове засідання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги в частині відповідача ОСОБА_2 підтримує, позовні вимоги в частині малолітнього ОСОБА_4 не підтримують, так як порушуються інтереси дитини. Просить суд винести рішення згідно чинного законодавства, враховуючи законні права та інтереси малолітньої дитини.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Дійсно, позивачка ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №5333 та засвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" №1378153 від 02 вересня 2003 року.
Згідно виписки з фінансово-особового рахунку від 09 січня 2015 року, зазначена квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_1, яка в ній не зареєстрована. В квартирі 09 грудня 2004 року зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. 20 січня 2005 року в ній було зареєстровано дружину ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. 20 вересня 2005 року в квартирі було зареєстровано сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.
17 липня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку у вказаній квартирі в зв'язку з їх виїздом до м.Дніпропетровська.
Актом ПП "Комунальщик-2" від 12 грудня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований, але не мешкає з 26 червня 2014 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_1.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчався в Першотравенській ЗОШ №3 в період з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2014 року, про що свідчить довідка директора зазначеного навчального закладу.
Згідно ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
У відповідність ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У відповідність ч.3 ст.98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ч.1 ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.
Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідність ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.
У відповідність ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі, власником її не являється, послуги по утриманню та обслуговуванню житла не сплачує, позивачка придбала зазначену квартиру і є її власником на праві приватної власності.
Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи, що позивачка є власником квартири, а відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди в її праві користування та розпорядження квартирою, враховуючи інтереси малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, суд вважає за необхідне задовільнити позов частково, усунувши перешкоди у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження своєю власністю шляхом виселення ОСОБА_2 з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення та стягти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 гривень, сплачений нею при пред'явленні позову до суду, відповідно ст.88 ЦПК України.
Відповідно ч.3 ст.232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 212, 214-215, 224-226,232 ЦПК України, ч.3 ст.98, ч.1 ст.99 ЖК України, ст.ст.316, 317, 391 ЦК України, ч.1,2 ст.71, ст.72 ЖК України, ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст.18 Закону України «Про охорону дитинства»,- суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженням житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання іншого житлового приміщення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при подачі позову до суду, в розмірі 243 (двохсот сорока трьох) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. А. ЯнжулЯнжула