У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

Рішенням Кіровського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та проведено її поділ.

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину вказаної квартири за кожним.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 60 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1> майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом право спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. ст. 69 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1>, 70 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_312/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1> дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2010 року по 08 вересня 2014 року, мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю (а. с. 5, 7).

Під час перебування в шлюбі сторонами за договором купівлі-продажу квартири від 19 вересня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстром № 972, придбано чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 76,4 кв. м, житловою площею 47,5 кв. м (а. с. 66‒67).

Згідно з висновком про вартість майна оціночна вартість спірної квартири станом на 18 вересня 2012 року (час придбання) становить 258 900 грн (а. с. 73, 74).

У п. 1.4 вказаного договорі купівлі-продажу вказано про те, що ОСОБА_3 підтвердив, що спірна квартира купляється за згодою дружини, ОСОБА_2, що підтверджується її заявою (а. с. 9‒10).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 19 вересня 2012 року ОСОБА_2 надала згоду своєму чоловікові, з яким перебуває в шлюбі, на укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, гроші, які витрачаються на придбання об'єкта нерухомості, є їх спільною сумісною власністю. Їй відомо, що відповідно до законодавства України придбана квартира буде вважатися об'єктом права спільної сумісної власності як така, що набувається ними за час шлюбу (а. с. 13).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Кіровського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун