ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Притуляка С.А.,
при секретарі - Данилко Л.В.,
представника позивача - не зявився,
відповідача - не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №A3D5RX69630038 від 18.05.2012 року у розмірі 4425,78грн., яка складається з 1325,35грн. заборгованості за кредитом; 1,08 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2412,41грн.- пені за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 186,94 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Харцизьк, м. Іловайськ, вул. Дзержинського 34 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВК 406427 виданого Словянським МВ ГУМВС України в Донецькій області 03.08.2007 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 154 від 22.08.2015 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.
Судом встановлено, що 18.05.2012 року, шляхом подання заяви, між сторонами було укладено кредитний договір №A3D5RX69630038, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти на строк з 18.05.2012 року по 17.05.2013 року у розмірі 1590,26 грн. на придбання мобільного телефону зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних, щомісячний платіж при цьому складає 180,32грн. Крім того відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно-заставний договір, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія заяви з особистим підписом відповідача.
Згідно умов договору, відповідач зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом.
Відповідно до п.10 Кредитного Договору, при порушення Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Заяві, Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») понад 210 днів, щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, шо терміном повнрнення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом починаючи з 211 дня порушення вважається простроченою.
При порушення Позичальником зобовязань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений у Умовах та правилах за кожний день прострочки відповідно до п.12 Кредитного Договору.
Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), при порушенні Позичальником кожного із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.
При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. +5% від суми позову відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка).
Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 07.07.2015 року у відповідача виникла заборгованість, у розмірі у розмірі 4425,78грн., яка складається з 1325,35грн. заборгованості за кредитом; 1,08 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2412,41грн.- пені за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 186,94 грн. штрафу (процентна складова).
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Отже, оскільки відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема зобовязання щодо повернення позивачу грошових коштів, судом вбачається наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум неустойки у вигляді штрафу.
Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобовязань за повернення кредиту, просить стягнути з нього пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 2412,41 грн.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, розмір неустойки (пені), які позивач вимагає стягнути з відповідача становить 2412,41грн., а розмір заборгованості за кредитом становить 1325,35 грн., тобто розмір неустойки більше ніж в 1,5 рази перевищує розмір боргу.
З огляду на наведене, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, суд, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки до 1326,00грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 183,80 грн. та витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 630,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення меже бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.А. Притуляк