Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 44 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно - експлуатаційної частини району до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: квартирно - експлуатаційний відділ м. Житомира про виселення та зняття з реєстрації за апеляційною скаргою Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно - експлуатаційної частини району на рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014р. Будинкоуправління №3 звернулось до суду з позовом, уточнивши вимоги, просили на підставі ст..132 Житлового Кодексу України виселити відповідачів з АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації. Зазначали, що 10.07.1995р. на ім'я ОСОБА_3, який служив у ВЧ №36846, його дружину та сина - відповідачів по справі, був виданий ордер НОМЕР_1 на право зайняття у гуртожитку спірної жилої площі. Оскільки 04.06.2004р. ОСОБА_3 знято з реєстраційного обліку, тому відповідачі повинні звільнити займане житло.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 17 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Будинкоуправління №3 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідачі вселялись в кімнату гуртожитку тимчасово, як члени сім'ї військовослужбовця ЗСУ і самостійного права на проживання не набули, на квартирному обліку для покращення житлових умов ці особи не перебувають. На час зміни статусу гуртожитку відповідачі вже втратили право на проживання в спірному житлі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.07.1995р. на ім'я ОСОБА_3, який служив у ВЧ №36846, його дружину та сина - відповідачів по справі, був виданий ордер НОМЕР_1 на право зайняття спірної жилої площі - кімнати АДРЕСА_1 (а.с.7). 30.01.2003р. шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали (а.с.6). 04.06.2004р. ОСОБА_3 було знято з реєстраційного обліку зазначеної вище квартири.

Із матеріалів справи вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 перебуває на балансі Будинкоуправління № 3 Міністерства оборони України (а.с.9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської Ради за №106 від 12.02.2009р. гуртожитку по АДРЕСА_1 наданий статус житлового будинку (а.с.8).

При зверненні до суду із позовом, позивач посилався на ст.ст.124,125,132 ЖК України та положення Наказу Міністерства Оборони України №737 від 30 листопада 2011р., зареєстрованого в МЮУ 10 січня 2012р. за №24/20337 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».

Згідно зі ст.124,125,132 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання їм іншого жилого приміщення. Без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у ст.124 цього Кодексу, не може бути виселено, серед іншого, одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у ст.125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Наказ Міністерства Оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року, зареєстрованого в МЮУ 10 січня 2012р. за №24/20337 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями» передбачає, що військовослужбовці та члени їх сімей, за відсутності в них за місцем проходження служби жилого приміщення, мають право на отримання службових жилих приміщень. Службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов'язків військової служби. (п. 3.1 Наказу). На підставі рішення про надання жилого приміщення КЕВ (КЕЧ) району видає військовослужбовцю (працівнику) спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. (п. 5.3 Наказу). Особа, яка звільнена з військової служби і має вислугу менше ніж 10 років у календарному обчисленні, підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім'ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством. У разі якщо особа, звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ЗСУ, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім'ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні. Працівник, який звільнений з роботи і має стаж роботи менше ніж 10 років, підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім'ї, які з ним проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сім'ї, військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у 2-місячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбачені ст.116 ЖК (п. 5.10 Наказу).

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК" у справах про виселення зі службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради про включення їх до числа службових. (п.19). Якщо гуртожиток надано у зв'язку з роботою, слід з'ясовувати вид трудового договору, укладеного між позивачем і відповідачем, і за яких підстав він був припинений, маючи на увазі, що згідно зі ст.132 ЖК без надання іншого жилого приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим трудовим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, або звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину. При припиненні трудового договору з інших підстав вони, як і особи, перелічені в ст.125 ЖК, можуть бути виселені лише з наданням іншого жилого приміщення. (п. 22)

За таких обставин, коли гуртожиток по АДРЕСА_1 у 2009р. отримав статус житлового будинку, суд обґрунтовано відмовив у позові.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно - експлуатаційної частини району відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: