Провадження №2/485/703/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської

області в складі: головуючого судді Устіченка К.І.,

при секретарі Коренець H.A.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 серпня 1993 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №24. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. З 2013 року подружжя проживає окремо, відповідач покинув сім"ю та виїхав до Росії. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними склалися неприязні стосунки. Вважає, що збереження сім"ї неможливе, а тому просила суд шлюб розірвати та залишити їй після розлучення шлюбне прізвище.

У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та просила суд про задоволення позовних вимог.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1993

року в Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської

області, актовий запис №24, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії IІ-

ФП №3200940 (а.с.6).

Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має.

У 2013 році подружжя припинило сімейні стосунки, на теперішній час проживають окремо, відповідач виїхав до Російської Федерації.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги.

Спору про поділ майна та місце проживання дітей сторони не мають.

Позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить довідка виконавчого комітету Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.8).

За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі.

На прохання позивачки відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу суд залишає їй шлюбне прізвище "Демидова".

Керуючись ст.ст.З, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 серпня 1993 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 24 - розірвати.

Залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Демидова».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ