Справа № 664/2619/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: судді Никифорова Є.О.,

при секретарі Імшеницькій К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просить встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 2001 року до моменту реєстрації їх шлюбу та визнати за нею право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 оскільки вказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала та пояснила, що у 2001 році вона познайомилася з ОСОБА_4 та з цього ж року вони почали проживати однією сім'єю в її квартирі в м. Херсоні де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, але шлюб не реєстрували. У 2005 році було продано квартиру у м. Херсоні, позичено 1000 дол. США, та 05.04.2005 року за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 при цьому договір було укладено на ім'я ОСОБА_4 27.05.2005 року було зареєстровано їх місце проживання у вказаній квартирі. 28.05.2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Зазначила, що належна померлому ОСОБА_4 квартира є їх спільною сумісною власністю, оскільки вона була придбана за їх спільні кошти під час їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Також пояснила, що під час спільного проживання з ОСОБА_4 вона в жодному іншому шлюбі не перебувала.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що померлий ОСОБА_4 був його батьком. Останній дійсно був у шлюбі з позивачем, але про час, коли вони почали проживати однією сім'єю до реєстрації шлюбу йому невідомо. Також пояснив, що доказів того, що спірна квартира придбана за особисті кошти його померлого батька, в нього немає.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що вона є матір'ю померлого ОСОБА_4 На її думку позивач намагається незаконним чином заволодіти майном її сина.

Згідно показів свідка ОСОБА_5, вона проживає по АДРЕСА_1 на одному поверсі із позивачем та її нині померлим чоловіком. Останні оселилися у їх будинку близько 13 років одночасно та проживали як одна сім'я. Через короткий проміжок часу після переїзду вони зареєстрували шлюб та зіграли весілля.

Свідок ОСОБА_6 надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_5

Згідно показів свідка ОСОБА_7, вона проживає по АДРЕСА_1 з 1996 року, працює двірником. Знайома з позивачем, яка оселилася у сусідньому будинку приблизно у 2005 році зі своїм чоловіком.

Згідно показів свідка ОСОБА_4 він є рідним братом померлого ОСОБА_4 Йому відомо, що позивач з його братом познайомились у 2001 році. З цього часу вони почали проживати спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу у м. Херсоні, а пізніше - у м. Цюрупинську до офіційної реєстрації шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2015 року позивачем зареєстровано шлюб з ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну останньому на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2005 року квартиру АДРЕСА_1. Факт реєстрації шлюбу та смерті ОСОБА_4 підтверджується відповідними свідоцтвами.

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці першої черги звернулися, крім позивача, його мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_2

З показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 вбачається, що після придбання спірної квартири позивач та її чоловік вселися до неї як одна сім'я, крім того, до проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, позивач із ОСОБА_4 з 2001 року в будь-якому іншому шлюбі не перебували.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу («Право спільної сумісної власності подружжя»).

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 2001 року та до моменту реєстрації шлюбу. Зазначений факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

Таким чином, квартиру АДРЕСА_1, що придбаний у 2005 році слід визнати об'єктом спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_4, оскільки його набуто під час спільного проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, при цьому жоден з них не перебував у будь-якому іншому шлюбі, доказів про придбання спірної квартири не за рахунок спільних коштів суду не надано.

Разом з тим, факт спільного проживання без реєстрацію шлюбу до 01.01.2004 року не має правового значення, а тому не підлягає встановленню в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач має право на визнання за нею права власності на ? частину квартири, оскільки вона є об'єктом спільної сумісної власності, і таке право оспорюється відповідачами як спадкоємцями після смерті ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 60, 70, 74 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до 27.05.2005 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі по 243,60 грн. з кожного.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров