Провадження № 2/201/41/2015р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.12.2014р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 28.01.2015р. провадження по справі було зупинено у звязку з наданням сторонам терміну для примирення 6 місяців (а.с. № 18), та ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.07.2015р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 19).

Позивачка, у позовній заяві та в наданій суду 21.09.2015р. заяві, в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 29.07.1995р. в відділі РАГС Жовтневої райвиконкому м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, 08.12.2002р. народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з вересня 2014р. Причиною припинення шлюбних відносин стали зловживання відповідачем алкогольними напоями, застосування фізичної сили до позивачки, у звязку з чим виникали конфлікти. Сторони хоча й проживають разом, проте не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Просила шлюб розірвати та залишити собі прізвище «Желтоног». Також в наданій суду 21.09.2015р. заяві просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с. № 21), про причини не явки суд не сповістив. Раніше, 28.01.2015р., в наданій суду заяві, відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення, що й було враховане.

Таким чином, враховуючи, що відповідач надав суду свої пояснення, то суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України, за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.1995р. у відділі РАГС Жовтневої райвиконкому м. Дніпропетровська під актовим записом № 709 (а.с. № 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, 08.12.2002р. народження (а.с. № 6).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, у звязку з чим виникали конфлікти та що в свою чергу призвело до неможливості подальшого співіснування подружжя. Посилання позивачки на те, що шлюбні стосунки припинено через застосування відповідачем фізичної сили, суд оцінює критично, через їх недоведеність.

Сторони хоча й проживають разом, проте мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з вересня 2014р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько року тому і з цього часу більше не відновлювалися, наданий судом 28.01.2015р. шестимісячний строк примирення позитивних результатів не приніс (а.с. № 18), позивачка від позову не відмовилася, а відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи в судове засідання не зявився та належних доказів в обґрунтування своєї незгоди з розірванням шлюбу не надав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки залишається «Желтоног».

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29.07.1995р. у відділі РАГС Жовтневої райвиконкому м. Дніпропетровська під актовим записом № 709 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, 08.12.2002р. народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 не змінюється.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Жовтневого відділу РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Н.В.Ткаченко