У Х В А Л А

17.11.2015 Справа №607/17255/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про вжиття заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків.

Представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 і знаходяться у них або інших осіб в межах суми позовних вимог, що становить 626941 грн. 98 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 систематично порушує свої зобовязання відповідно до договору та вимог чинного законодавства, а також враховуючи його недобросовісну поведінку, зокрема те, що неповернення в зазначений строк суми кредиту призвело до значних матеріальних збитків позивача, невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості на загальну суму 626941 грн. 98 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб. Разом з тим у заяві про забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, заявником не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову, а саме: необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, який позивач просить застосувати; не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову саме того виду, про вжиття якого просить заявник, може призвести до утруднення чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви, виконання зобовязань за договором було забезпечено заставою майна згідно укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу марки «Вольксваген» модель Тігуан, 2013 року виробництва, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що постановою державного виконавця від 27.01.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення в рахунок погашення боргу в сумі 285438 грн. 19 коп. на вищезазначений транспортний засіб. Проте, заявником не зазначено жодних відомостей щодо наявності чи відсутності накладеного арешту на вищевказане рухоме майно, на яке звернено стягнення.

Тобто, у заяві не зазначено інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, зокрема, щодо належності відповідачам майна та знаходження такого майна у інших осіб, не конкретизовано, на яке саме майно слід накладати арешт.

Таким чином, у заяві ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про забезпечення предявленого ним позову відсутні відомості, необхідні для забезпечення позову, які відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України повинні бути зазначені в заяві.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних обставин, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику як подану без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про вжиття заходів забезпечення позовупро забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_4