Провадження № 2/752/5381/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Сальниковій Н.М.,

секретаря - Захаревської Н.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2015 року представник позивача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу.

Вимоги мотивовані тим, що 29.11.2013 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2/, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda» /д.н.з. НОМЕР_1/ під керуванням ОСОБА_3

ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 23 137 грн. 95 к. Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку зазначені кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника співвідповідача або ж про відкладення розгляду справи не надав.

Керуючись ст.ст.169,224-226 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.169 ЦПК України.

Суд повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2013 року в м. Києві на пр.-ті Науки, 33 за участі ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано механічних пошкоджень автомобілю автомобіля «Mazda» /д.н.з. НОМЕР_1/, що належить ОСОБА_3

21.05.2013 року між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС/ 2588802, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2/.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23 137 грн. 95к., що підтверджується копієй платіжного доручення №320 від 26.01.2015 року.

Положеннями ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

У системному взаємозв'язку з п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення для вирішення страховиком питання про виплату страхового відшкодування має його повідомлення страхувальником про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок страховика повідомити письмово страхувальника про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічні роз'яснення й містяться у постанові Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до ОСОБА_1, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування в підтвердження страхування відповідачем особистої цивільно-правової відповідальності, з огляду на надані сторонами в розпорядження суду докази, суд приходить до висновку, що завдана шкода ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в повному обсязі підлягає стягненню саме з ОСОБА_1

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що кошти по оплаті судового збору в сумі 243 грню 60 к. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208-209,224-226,292,294-296 ЦПК України, ст.ст.993,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» /р/р № 1700 МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», / кошти в розмірі понесних витрат в сумі 23 137 грн. 95 к.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» /р/р № 1700 МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», / судовий збір у сумі 243 грн. 60 к.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Голосіївського районного суду м.Києва Н.М.Сальникова