Справа № 428/3743/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні Сєверодонецького міського суду Луганської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом, в якому із урахуванням уточнених позовних вимог та заміни відповідача просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти в сумі 1235500 грн.

З метою забезпечення позову, представник позивача 28.10.2015 року подала заяву, в якій просить суд накласти арешт (заборону на відчуження) на майно ТОВ СП «Здоровя» на суму заявлених позовних вимог в розмірі 1235500 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно із пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд зазначає, що представником позивача не було доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме представником позивача не було надано доказів того, що можливий продаж відповідачем майна ТОВ СП «Здоровя» призведе до ситуації, за якої у відповідача не буде іншого майна за рахунок якого можливо виконати рішення суду.

Суд також звертає увагу на те, що представником позивача не додано переконливих доказів того, що ТОВ СП «Здоровя» станом на час розгляду справи належить саме відповідачу ОСОБА_3 і вказана особа є єдиним власником товариства. Матеріали справи таких доказів також не містять.

Суд також зазначає, що представник позивача просить накласти арешт (заборону на відчуження) на майно ТОВ СП «Здоровя», проте у прохальній частині заяви не конкретизує на яке саме майно ТОВ СП «Здоровя» слід накласти арешт (вид майна, адреса розташування майна, тощо) і якою є орієнтовна вартість такого майна.

Враховуючи викладене, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Копії ухвали надіслати представнику позивача та відповідачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Б. Баронін