Справа № 127/4390/15-ц
Провадження № 2/127/2578/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» та ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач в березні 2015 року звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до НАСК «Оранта» про відшкодування страхової виплати в сумі 18179 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.04.2014 року за участю позивача, який керував на підставі довіреності від 04.03.2013 року автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2, під керування ОСОБА_2 з вини останнього сталась дорожньо-транспортна пригода. Вина ОСОБА_2 у вказаному ДТП підтверджена постановою суду, згідно якої він визнаний винним за ст. 124 КУпАП. Відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ВАТ НАСК «Оранта» (поліс № 5705689 від 25.12.2013 року), ОСОБА_2 звернувся із заявою про страхове відшкодування, реєстраційний № 3715 від 12.06.2014 року.

Згідно висновку 20.04.2015 року головного спеціаліста ТОВ «Гарант - Асістанс» матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту складає 8604,97 грн.

НАСК «Оранта» 22.07.2014 року надіслала ОСОБА_1 розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким розмір його становить 8444,97 грн.

Позивач не погодилася з таким розміром відшкодування і замовила оцінку у експертів Вінницького відділення КНДІСЕ.

Згідно висновку авто товарознавчого дослідження № 1059/14-21 від 14.07.2014 року розмір матеріального збитку складає 10912,96 грн., а розмір відновлювального ремонту на той час складав 17079,12 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2015 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 28.05.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку судового експерта 04.09.2015 року № 1015/15-21 ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4 складає 25413,22 грн. На даний час вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093 без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 35037,75 грн.

19.10.2015 року ОСОБА_1 надала суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути на користь позивача кошти в розмірі 36883,95 грн., що складаються із страхового відшкодування на відновлювальний ремонт у розмірі 35037,75 грн., 708,48 за проведення автотоварознавчого дослідження, 745,48 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, 42,24 грн. вартість поштових відправлень, 350 грн. за послуги евакуатора, також 778 грн. витрачених у звязку з лікуванням та діагностикою та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов з викладених в ньому підстав підтримав, просив суд його задоволити.

Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні подала заперечення проти позову, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Належним чином повідомлений судом про дату та час розгляду справи співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в сукупності судом встановлені факти та правовідносини, що їм відповідають.

Так, судом встановлено, що 22.04.2014 року за участю позивача, який керував на підставі довіреності від 04.03.2013 року автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2, під керування ОСОБА_2 Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнаний ОСОБА_2, що підтверджується постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 30.05.2014 року, справа № 136/1049/14-п.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідачем НАСК «Оранта», що підтверджується полісом № 5705689 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.12.2013 року. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну визначено в сумі 100000 грн., розмір франшизи 510 грн.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, що зазнав пошкоджень в результаті ДТП, вбачається, що власником автомобіля ВАЗ 21093, державний номер 30985МА, є ОСОБА_4 Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ВАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_2 звернувся із заявою про страхове відшкодування, реєстраційний № 3715 від 12.06.2014 року .

Згідно висновку 20.04.2015 року головного спеціаліста ТОВ «Гарант - Асістанс» матеріальний збиток згідно мов страхування, завданий власникові ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту складає 8604,97 грн.

Позивач не погодилася з таким розміром відшкодування і замовила оцінку у експертів Вінницького відділення КНДІСЕ.

На даний час ВАТ НАСК «Оранта» не згодна із висновком експертно товарознавчого дослідження № 1059/14-21 від 17.07.2014 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 28.05.2015 року за клопотанням ОСОБА_1М судову авто товарознавчу експертизу.

Згідно висновку судового експерта 04.09.2015 року № 1015/15-21 ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4 складає 25413,22 грн.. На даний час вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093 без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 35037,75 грн.

Судом встановлено, що між сторонами виникли позадоговірні (деліктні) зобов'язання з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, що регулюються главою 82 ЦК України, а також Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. ОСОБА_5 має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 51 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи № 1015/15-21, виконаного 04.09.2015 року Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1, складає 25423,22 грн. (а.с. 67-83).

За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути суму збитку в розмірі франшизи в сумі 510 гривень, з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - 24913,22 гривень як такі, що підтвердженні в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

При цьому суд вважає, що не підлягає до задоволення сума 35037,75 гривень, оскільки експертом визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Суд бере за основу висновок експерта, а не автотоварознавчі дослідження, оскільки згідно ст. 66 ЦПК України висновок експерта як один з доказів - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Також до задоволення підлягає вартість витрат за послуги евакуатора в сумі 350 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт, складеного 22.04.2014 року між ОСОБА_1 та представником підрядника в особі ФОП ОСОБА_6 (а.с. 9).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо наявності підстав для відмови в позові на підставі того, що позивачем не є власником транспортного засобу, оскільки згідно п. 13 ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Як вбачається з нотаріально посвідченої довіреності від 04.03.2013 року ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_4, уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися від імені ОСОБА_4 (продати, обміняти, здавати в оренду) належним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РКС № 123612, виданого Канівським РП ДАІ Золотінського МРЕВ 16 травня 1998 року, транспортним засобом марки ВАЗ, моделі 21093, 1991 року випуску, колір червоний, двигун № НОМЕР_5, кузов (коляска) № ХТА210930№1022709, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований в Канівському РП ДАІ Золотоніського МРЕВ 16 травня 1998 року (а.с. 4).

Також як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2014 року (а.с. 5) ОСОБА_1 під час скоєння ДТП керувала автомобілем ВАЗ 21093, державний номер 30985 М.А.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 26-1 обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_1М була заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, заподіяних каліцтвом, тривалим перебуванням на лікуванні, фізичним болем, нервовим стресом, неможливості вести звичний для себе спосіб життя.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, визначає її розмір 1000 гривень, який є співмірним і достатнім заподіяним моральним стражданням позивачу.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

Позивачем на підтвердження витрат, повязаних з лікуванням та діагностикою, надано платіждне доручення від 10.07.2015 року на суму 580 гривень та квитанцію до прибуткового кассового ордеру № 4644 від 16.07.2014 року на суму 198 гривень. Водночас позивачем не доведено причинно-наслідковий звязок щодо вчиненного 22.04.2014 року ДТП та проведеним в липні 2014 року оглядом лікаря-невролога та обстеженням головного мозку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, за таких підстав судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених вимог.

В той же час, витрати повязані із проведенням оцінки матеріального збитку в розмірі 708,48 грн., не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України, так як експертне дослідження було проведено не на підставі ухвали суду, а також не є збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, так як не є витратами, які особа зробила або повинна була зробити для відновлення пошкодженого майна, вид вказаної шкоди не передбачений також ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у їх стягненні слід відмовити.

Не підлягають задоволенню також вимога щодо стягнення витрат, повязаних з вартістю поштових відправлень, оскільки вказані витрати не є судовими витратами та не є шкодою в розумінні положень ЦК України, а є витратами, повязаними з забезпеченням надання стороною своїх доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1172, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування (франшизу) в сумі 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 24913 (двадцять чотири тисячі девятсот тринадцять) гривень 22 копійки, 350 (триста пятдесят) гривень 00 копійок послуги евакуатора та моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5 гривень 10 копійок.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 262 гривні 63 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя