Справа № 442/3840/15 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/5967/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді - Берези В.І. , суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофінанс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофінанс» в користь ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів у розмірі 36300 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. відмовлено.

Рішення оскаржив позивач ОСОБА_2, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування зазначеної апеляційної скарги вказує, що суд не проаналізував, чи відповідають умови договору Закону України «Про фінансовий лізинг», не звернувся до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» , зокрема ст. 6, де йдеться про умови відповідальності сторін за неналежне чи невиконання умов договору, договір повинен передбачати відповідальність. Оскільки він передчасно, на виконання ще неукладеного договору сплатив кошти відповідачу, то право на це майно у відповідача не виникло, і він має право витребувати його як безпідставно набуте. Сплачені на виконання неукладеного договору грошові кошти підлягають поверненню на підставі ст.1212 ЦК України як безпідставно набуте майно.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, у відсутності відповідача, який повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2014 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_2 укладено договір фінансового лізингу №0098. Відповідно до п.1.1. предметом Договору є трактор Кені 440, з додатками №1-3, які містять графіки сплати першого, другого лізингових платежів, специфікації, всі три додатки підписані сторонам і є відповідно до п. 8.1 Договору невід'ємними його частинами.

Пунктами 1.7., 1.8. такого Договору передбачено, що предмет договору передається у користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати останнім на рахунок лізингодавця авансового платежу (50% вартості предмету лізингу), комісії за організацію та оформлення договору (10% вартості предмету лізингу) та комісії за передачу предмета лізингу (3% вартості предмету лізингу). Лізингоодержувач має можливість сплачувати авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання договору платежами, визначеними в додатку № 1 до договору, та розрахований по формулі, визначеній у п.8.2.2. договору.

Згідно квитанції 4467.127.1. від 05.06.2014 року Полтавського ГРУ ПАТ «Приватбанк» ТзОВ «Лізингова Компанія «Автофінанс» ОСОБА_2 сплачено 29000 грн. за ЗОЗГ. Угоди №009880: 290 грн. як комісія з платника ОСОБА_2 (квитанція №4467.127.2 від 05.06.2014 року Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк») та 7300 грн. КЗО згідно угоди №00988 А відтак та 73 грн. комісії ( квитанція від 05.06.2014 року №2 відділення №346, АТ «ІМЕКСБАНК»).

Як видно з матеріалів справи, 24.12.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області у цивільній справі №442/4899/14-ц було винесено рішення, яким в позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоФінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу №009880 з додатками від 05.06.2014 року до договору фінансового лізингу №009866 з додатками від 05.06.2014 року недійсними; стягнення сплаченого реєстраційного платежу в сумі 7300 грн., сплаченого авансового платежу в сумі 29000 грн., сплачену комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в сумі 73 грн.; сплачену комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в сумі 290 грн.. - відмовлено. Апеляційним судом Львівської області рішення залишене без змін. Зазначеним рішенням встановлено, що вказаний договір був спрямований на набуття цивільних прав та обов'язків сторін, і їх волевиявлення було вільним, та вимоги про застосування наслідків недійсності договору шляхом стягнення коштів переданих на виконання договору є похідними від вимоги про визнання даного договору недійсним.

Як видно з позовних вимог позивача, звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилається на безпідставність отримання грошових коштів відповідачем та просить такі кошти повернути згідно із положеннями ст. 1212 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про те, що підписавши договір фінансового лізингу, позивач підтвердив свою обізнаність з умовами договору та висловив свою згоду з цими умовами, узгодив договірні відносини, сплатив авансовий платіж, що таким не спростовано, а тому зробив висновок про те, що такий отримав доступну та своєчасну інформацію під час його підписання та вимоги про повернення безпідставно набутих коштів та стягненням моральної шкоди є безпідставними.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Згідно з правилами ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`зана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають за наявності таких вимог: необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої; набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов'язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності.

Враховуючи те, що між сторонами склались договірні правовідносини, неналежне виконання обов`язків однією із сторін таких відносин, а саме відповідачем, про що вказує позивач, є підставою для відповідальності за порушення зобов`язання. А тому, неналежне виконання умов договору не є підставою для повернення грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду встановленим обставинам.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 312,314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.