Справа № 317/2651/15-ц
№/п 2/317/1512/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.

при секретарі Пономарчук О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами в порядку спадкування за законом, вказавши на те, що 22.11.2001 р. помер батько позивача ОСОБА_3, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Григорівка вул. Садова, буд. 25 Запорізького району Запорізької області.

При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини позивачу була видана Постанова про відмові у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В звязку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він змушений був звернутися до суду з позовною заявою.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з'явилася, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився, однак надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у редакції 2003 р. до правовідносин, які виникли до вступу в силу цього кодексу, застосовуються норми законодавства, діючого раніше, а саме Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 р.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 331917, виданим повторно 28.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 51.

Факт належності ОСОБА_3 житлового будинку з господарським спорудами в с. Григорівка Запорізького району Запорізької області підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим 04.08.1987 року секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до ст. 128 ЦК 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 р., яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до довідок № 566, 567 наданих виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_2 дійсно проживає та зареєстрований разом з ОСОБА_3, який помер 22.11.2001 р. за адресою с. Григорівка вул. Садова, буд. 25 Запорізького району Запорізької області з 1987 р. по теперішній час.

На запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області надано копію спадкової справи № 346/15, відкриту після смерті ОСОБА_3, з матеріалів якої вбачається, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину належним чином, інших спадкоємців немає.

Відповідно до інформаційних довідок, які містяться в матеріалах справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію зазначеного нерухомого майна відсутні.

Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно з п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються.

Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведені ті обставини на які він посилається в позові, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,15,118,119, 136,137 ЦПК України, ст. ст. 529, 534, 548,549 ЦК України в редакції 1963 року, п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, що розташовані в с. Григорівка вул. Садова, буд. 25 Запорізького району Запорізької області, а саме: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шийкою «ПГ» в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Яркіна С.В.