Номер провадження: 22-ц/785/6858/15
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 26.01.2002року вона уклала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_4.

Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Також позивачка вказує, що на даний час відповідач працює старшим механіком на іноземних судах при посередництві компанії Ем Ес Сі Крюінг Сервісес, його середня заробітна плата складає приблизно 8 000 доларів США у місяць.

З урахуванням викладеного, у зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, ОСОБА_3 звернулася до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні 01.04.2015року представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується присутністю його представника у судовому засіданні 02.03.2015року та підписом представника на розписці від 02.03.2015року, у судове засідання 01.04.2015року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

24.12.2014 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів у повному обсязі.

В обґрунтування наданих заперечень представник відповідача посилається на те, що позивачка - ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_2 проживають у квартирі АДРЕСА_1, разом з ними проживає їх син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник відповідача зазначає, що позивачка - ОСОБА_3 ніде не працює, доходу не має, а тому утримання їх малолітнього сина відбувається за рахунок зняття позивачкою коштів кожен місяць з особистого банківського рахунку відповідача у АКБ "Південний", у зв'язку з чим, твердження позивачки про те, що відповідач не приймає участі в утриманні їх малолітнього сина не відповідає дійсності та спростовуються письмовими доказами.

Представник відповідача також вказує на те, що не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що відповідач працює головним механіком на іноземних судах при посередництві компанії Ем Ес Сі Крюінг Сервісес та його середня заробітна плата складає 8000 доларів США, оскільки з відповіді на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_2 не є співробітником ТОВ "Ем Ес Сі Крюінг Сервісес", йому заробітна плата не сплачується, тобто він не співпрацює та не працює у вказаній компанії.

З урахуванням викладеного, у зв'язку з тим, що матеріали справи не містять жодного доказу про те, що відповідач проживає окремо від свого малолітнього сина, не приймає участі у його утриманні, представник відповідача просить суд у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Рішенням суду позов був задоволений частково. Було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2014року й до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог було відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 3).

З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку) вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю - ОСОБА_3 та батьком - ОСОБА_2, і сестрою - ОСОБА_5 (а.с. 4).

На виконання вимог ухвали суду ТОВ "Ем Ес Сі Крюінг Сервісес" надіслало на адресу суду довідку про доходи ОСОБА_2 від 18.11.2014року за №559, зі змісту якої вбачається, що за 2010-2014р.р. ТОВ "Ем Ес Сі Крюінг Сервісес" надавались послуги з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном ОСОБА_2 щодо працевлаштування на посаду у такій послідовності: період плавання та щомісячна заробітна плата відповідача: 29.04.2010-26.09.2010 - 1705,00доларів США, 13.03.2011-26.08.2011 - 1705,00доларів США, 15.09.2011-22.03.2012 - 2059,00доларів США, 04.08.2012-02.12.2012 - 3000,00доларів США, 21.01.2013-01.06.2013-3098,00доларів США, 29.06.2013-15.10.2013 - 2059,00доларів США, 18.02.2014-17.07.20414 - 2142,00доларів США (а.с. 20).

Крім того, на виконання вимог ухвали суду АТ "УкрСиббанк" надіслало на адресу суду роздруківку руху кошів за рахунками Абраменко О.В, за період з 2012р. по 2015р., з якої вбачається, що на платіжну картку відповідача здійснювались безготівкові поповнення на суму 9 000 доларів США, 8 700 доларів США, 5 000 доларів США, 9 100 доларів США, 10 800 доларів США та інші.

Таким чином, судом правильно було встановлено, що дохід відповідача є нерегулярним, мінливим, оскільки заробітну платню він отримує тільки під час перебуванні у плаванні, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд виходив з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням положень ст. 184 СК України, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано позов задовольнив частково, а саме стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2014року й до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

З огляду на розмір заробітної плати відповідача ОСОБА_2, сплата аліментів на дитину в сумі 5000,00грн., що складає еквівалент близько 200 доларів США, дійсно відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Суд при цьому роз'яснив сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький