Солом'янський районний суд м. києва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Грінченко Е.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк», кредитор, позивач або банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - позичальник, боржник або відповідач1), ОСОБА_2 (далі - позичальник, боржник або відповідач2) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 242 654,23 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 44.05-524/І від 19.05.2006 року (далі - договір, кредитний договір) відповідачі отримали кредит в сумі 95 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачі не виконують умови взятого на себе зобов'язання, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 30.03.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 242 654,23 грн., яка складається з : 1 966 770,88 грн. - заборгованість за кредитом; 1 275 883,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Саме порушення відповідачами своїх зобов'язань за договором і змусило позивача звернутись до суду.
Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованому у встановленому порядку місцем свого проживання, причину своєї неявки суду не повідомили (а.с.38, 39, 41, 42, 47, 48, 50, 51), що відповідно до положень ст.74 ЦПК України дає підстави суду вважати, що відповідачі належно повідомлені.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.43).
19.08.2015 року суд, за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» з 20.03.2014 року є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно з п. 1.2. ст. 1 нової редакції статуту ПАТ «Укрсоцбанк», погодженого Національним банком України 14.03.2014 року (а.с.6-12).
Судовим розглядом встановлено, що 19.05.2006 року відповідач ОСОБА_1 отримав у позивача ПАТ «Укрсоцбанк» кредит у розмірі 95 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на підставі кредитного договору № 44.05-524/І від 19.05.2006 року, строком до 18.05.2026 року на придбання нерухомого майна (а.с.25-29).
В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 44.05-524/І від 19.05.2006 року, між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки № 02-10/1291 від 19.05.2006 року відповідно до якого відповідач2 зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання відповідачем1 усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до договору, які можуть бути укладені в майбутньому(а.с.24).
Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат.
За приписами ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Як зазначається у п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 26 липня 2002 року № 01-8/870 вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних із знеціненням валюти боргу.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 95 000,00 доларів США, зі сплатою 12,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, до 18.05.2026 року.
Відповідно до п. 4.2. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків/ термінів повернення кредиту чи відповідної його частини та/або строків/термінів, сплати процентів чи комісій у випадках, визначених в будь-якому з п. п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4., цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмір 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.
Згідно п. 4.3. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог будь-якого з п. п. 3.3.2.-3.3.17. кредитного договору, відповідач зобов'язується на вимогу позивача, сплатити позивачу штраф у розмірі 3% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. за кожний випадок.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 30.03.2015 року за вищезазначеним договором утворилась заборгованість перед банком в сумі 137 908,86 доларів США, що еквівалентно 3 242 654,23 грн., яка складається з : 83 646,02 доларів США, що еквівалентно - 1 966 770,88 грн. - заборгованість за кредитом; 54 262,84 доларів США, що еквівалентно - 1 275 883,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.13-20).
Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки відповідачі не скористались своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази по справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідачів, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 654грн.00 коп. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 536, 553, 554, 1054 ЦК України та ст. ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя В.С. Кицюк