АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9825/15 Справа № 199/4722/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Богун О. О. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі: - Добролюбовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи на стороні позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_10 про стягнення суми авансу та грошових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 серпня 2014 року між нею та відповідачкою було укладено письмову угоду, за умовами якого вони домовились укласти договори купівлі продажу 40/100 частини будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га.

З метою виконання зобов'язань вона передала ОСОБА_6 попередню оплату в рахунок суми за основними договорами в розмірі 2000 доларів США.

Відповідно до домовленості позивачка на протязі вересня - листопада 2014 року знешкодила бур'яни та чагарники, провела обрізання дерев, за допомогою співвласників будинку частково накрили дах, для збереження цілісності майна встановила паркан з хвірткою. На благоустрій будинку ОСОБА_7 витратила 5805 грн.

Оскільки відповідачка ввела її в оману щодо розміру земельної ділянки, який виявився значно меншим, позивачка вважає, що у відповідачки виник обов'язок повернути грошові кошти, одержані як попередня оплата у рахунок суми за основними договорами та кошти затрачені на благоустрій будинку, земельної ділянки та оформленні відповідних документів.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 де треті особи на стороні позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 третя особа на стороні відповідача ОСОБА_10 про стягнення суми авансу та грошових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що станом на день винесення рішення складає 42992 (сорок дві тисячі дев'ятсот дев'яносто дві) гривні 40 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

Вирішено питання шодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове рішення яким відмовити у задоволені позивних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 серпня 2014 року між сторонами було укладено письмова угода щодо продажу 40/100 частини будинку, розташованого по вулиці Спотривній в м. Дніпропетровську, за ціною 20000 доларів США.

З метою виконання зобов'язань позивачка передала ОСОБА_6 попередню оплату в рахунок суми за основними договорами в розмірі 2000 доларів США.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно вимог частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ч.1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі - продажу будинку та частин земельних ділянок.

Оскільки договори купівлі - продажу частини будинку та земельної ділянки , які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передана позивачкою відповідачці грошова сума в розмірі 2000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачці, тому висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення авансу є правильним.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: