Справа № 539/3018/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 08.08.1997 року зареєструвала із відповідачем шлюб. Подружні відносини припинені. Причиною розпаду сім"ї є втрата поваги та взаєморозуміння, відповідач тривалий час не працює, і перебуває на її утриманні. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Вона наміру зберегти сім"ї не має, на примирення не згодна.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохала суд шлюб, зареєстрований 08.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та нею, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сердюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №204 розірвати. Також прохала суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гуцул».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що їх сім»я із відповідачем розпалася остаточно, примирюватися не бажає , наявний зареєстрований шлюб суперечить її інтересам.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що не бажає розривати шлюб із позивачкою.

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступне.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 08.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сердюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб, актовий запис №204

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, при цьому, суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. За правилами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи обгрунтування позову позивачем, який примирюватися із відповідачем категорично відмовляється, напружену психологічну обстановку в сім"ї , те, що вжиті судом заходи примирення, а саме надання сторонам строку на примирення згідно ухвали суду від 09.09.2015 року, не призвели до збереження сім»ї, суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1

Не бажаючи розірвання шлюбу, відповідач жодного доказу та доводу щодо можливості збереження сім»ї не надав, мотивуючи це лише власним бажанням. Саме по собі бажання відповідача зберегти сім"ю за вищевикладених обставин не є підставою для відмови в позові.

Сам по собі факт визнання сторонами, що станом на час розгляду справи, вони проживають в одному житловому приміщені, не свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

За викладених обставин суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сім"я розпалася та відновити її неможливо.

Враховуючи бажання позивача щодо збереження теперішнього прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Гуцул»

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213-215, 218, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сердюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №204 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Гуцул».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Ю. А.