Справа № 291/917/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його батько ОСОБА_2, який помер 05.05.2010р., мав у приватній власності житловий будинок, розташований по вул.Щорса, 14 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області.

На даний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.

В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 помер 05 травня 2010 року в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

2

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Як вбачається зі спадкової справи №432/2010р., заведеної 19.11.2010р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлого 05.05.2010р. ОСОБА_2, єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв у встановлений законом строк спадщину, є його син ОСОБА_1 -позивач по справі.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 26.04.2011р. встановлено, що ОСОБА_2, який помер 05.05.2010р. , на час смерті володів на праві приватної власності житловим будинком житловою площею 73.3 кв.м з господарськими будівлями, розташованим по вул.Щорса, 14 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області.

На підставі вказаного рішення суду КП "Бердичівське МБТІ" 20.06.2011р. було проведено державну реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2

З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 09.02.2011р. вбачається, що житловий будинок №14 по вул.Щорса в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області має загальну площу 102.9 кв м, побудований він в 1967 році, господарські споруди побудовані також в 1967р..

Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшло право власності спадкодавця ОСОБА_2 на все спадкове майно, зокрема, і на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою.

Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 01.07.2015р. за №1472/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на спадщину ОСОБА_2, яка складається з вищевказаного житлового будинку, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок на час смерті спадкодавця та проведення реєстрації права власності на житловий будинок після смерті останнього.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності ОСОБА_2 на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на зазначене майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.120-127, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.), ст.ст.1216, 1217, 1223 , 1233-1236, 1261, 1268, 1296 ЦК України, Указом Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Законом УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_2, який помер 05.05.2010р. в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, а саме на:

-житловий будинок, загальною площею 102.9 кв.м, з господарськими будівлями: веранда, прибудова, сарай-літня кухня, гараж, вхід до підвалів, розташований за адресою: вулиця Щорса, 14 (Чотирнадцять) в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області.

2

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.