16 вересня 2015 Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою,
У серпні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою.
ОСОБА_1 стверджує, що є одноособовим власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом від 17.12.2014 року, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31126029 від 17.12.2014 року.
Свідоцтвом від 17.12.2014 року, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що колишнім власником вказаної квартири були відповідачка ОСОБА_2.
З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №2510 від 13.08.2015 року вбачається, що за адресою належної позивачці квартири зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 (колишній власник), ОСОБА_3 (донька колишнього власника), ОСОБА_4 (матір колишнього власника), ОСОБА_5 (батько колишнього власника), ОСОБА_6 (брат колишнього власника).
В звязку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засідання приймав участь представник позивачки за довіреністю, який заявив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачі по справі у судове засідання не з'явилися, представників не направили, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем проживання згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України, причини неявки суду не повідомляли.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 набула у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та здійснила реєстрацію права власності у порядку, передбаченому законом.
Відповідачка ОСОБА_2, яка та члени сімї якої зареєстровані у вказаній квартирі, є колишнім власником квартири.
З акту сусідів, підписи яких завірені за місцем проживання, від 06.08.2015 року, вбачається, що особи, зареєстровані в квартирі фактично не проживають в ній більш ніж пять років.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно п. 1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 163 ЖК України, ч. 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що за відсутніми наймачами та членами їхній сімї зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання стати на відповідний реєстраційний облік.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 150, 163 ЖК України, ст.ст. 346, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 58, 64, 158, 197, 209, 212 - 215, 218, 222, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 особами, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя -