Справа № 627/1362/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого - Л.В.Вовк

з участю секретаря О.С.Казакової,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що в березні 2014 року позичив відповідачу 19 000 грн. При цьому , відповідач пообіцяла повернути борг по першій вимозі та в сумі 22 000 грн. На підтвердження договору позики , відповідач написала розписку. В березні 2015 року він звернувся до відповідача з вимогою повернути гроші , однак відповідач повідомила , що коштів в неї на даний час не має. Викладені обставини змусили його звернутися до суду. Прохав стягнути з відповідача борг в сумі 22 000 грн. та сплачений судовий збір.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просить суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, прохав задовольнити, пояснивши, що в зв»язку з хворобою дітей , не мала можливості повернути борг.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Стаття 1046 ЦК України визначає договір позики як договір, за яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, якщо за договором позики передано грошові кошти, то повертаються також грошові кошти у такій самій сумі.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами 27.03.2015 року мав місце факт передачі грошей у сумі 19 000 грн. Крім того, між сторонами була домовленість про повернення боргу у сумі 22 000 грн. Відповідно до розписки від 27.03.2014 року відповідач ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 19 000 грн. в якості позики без строку повернення.

На прохання позивача , борг відповідачем не повернуто , а отже, неповернутою залишилась сума боргу в розмірі 22 000 грн., як зазначено в розписці .

За таких підстав суд вважає про необхідність стягнення боргу з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 496,94 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 борг в сумі 22 000 ( двадцять дві тисячі ) грн. та сплачений судовий збір у розмірі 496 ( чотириста дев»яносто шість) грн. 94 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4