Справа № 182/4742/15-ц
Провадження № 2/0182/2837/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.,

при секретарі Рахуба О.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, суд

Встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

23.10.2014 р. помер його вітчим ОСОБА_3.

Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить квартира АДРЕСА_1.

За життя вітчим не склав жодних заповідальних розпоряджень, інших спадкоємців після його смерті немає.

Спадщину прийняв шляхом вступу в управління та розпорядження спадковим майном, так як з дитинства проживав з ОСОБА_3 однією сімєю. До дня смерті вітчима піклувався та доглядав за ним, купував ліки, сплачував комунальні платежі.

Державним нотаріусом другої Нікопольської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та розяснено право про звернення до суду в звязку з чим ним подано позовну заяву за вимогами якої він просить встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, просив суд їх задовольнити.

Представник Територіальної громади в особі виконкому Нікопольської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: в тому числі, родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_1, позивача по справі (а.с. 75).

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 1993 року стали проживати саме однією сімєю без реєстрації шлюбу, з усіма притаманними ознаками шлюбно-сімейних відносин за адресою квартира АДРЕСА_1.

23.10.2014 р. ОСОБА_3 помер. (а.с. 10)

31.12.2014 р. померла його мати ОСОБА_4 (а.с. 65)

Відповідно до Акту ОСББ «Молодість» та довідки ОСББ «Молодість» від 02.08.2015 р. ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_3 проживали однією сімєю в АДРЕСА_2 з 1993 р. (а.с. 67)

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, пояснивши при цьому кожний окремо, що ОСОБА_3 ставився до ОСОБА_1 як до рідного сина. Сусідам навіть не було відомо, що ОСОБА_1 є не рідним сином ОСОБА_3, а з ОСОБА_4 ОСОБА_3 не знаходилися у офіційному шлюбі.

Коли захворів ОСОБА_3, ОСОБА_1 піклувався за нього, доглядав його після двох інсультів та після його смерті займався похованням.

Зазначені обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи додатками наданими КП «Ритуальна служба», чеками та фото таблицею. (а.с. 60-64, 69-74)

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Отже, суд вважає встановленим факт спільного проживання ОСОБА_1 з 1993 р. як пасинка зі спадкодавцем по день смерті ОСОБА_3, тобто по 23.10. 2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 23.11.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за реєстровим № 1-2700 (а.с. 6, 7-8, 11, 12-47).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 спадковим майном не розпорядився (а.с. 51-53).

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає, тому відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_3 отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим спадкодавцем ОСОБА_3 з 1993 року по день смерті 23.10.2014 року, тобто понад пять років, тому суд вважає, що ОСОБА_1 набув право на спадкування після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги по закону.

Оскільки позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268, ч. 3 ст. 1269 ЦК України, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 23.11.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за реєстровим № 1-2700.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 15, 37, 57, 60, 212-215, 218, 224, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1264, 1268-1270 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 43,7 м2, житловою площею 30,5 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 23 жовтня 2014 року в м. Нікополь.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9