Справа № 520/2797/15-ц
Провадження № 2/520/2532/15
17.09.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Гудові В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд, -
ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою заборгованість зі сплати аліментів за період з 09 серпня 2009 року по 09 серпня 2014 року в сумі 89.954 гривень, а також пеню у розмірі 1.022.865 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2010 року з ОСОБА_2 на її користь щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, в твердій грошовій сумі у розмірі 1.500 гривень, починаючи з 09 серпня 2009 року по 09 серпня 2014 року.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи на надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що під час перебування у шлюбних відносинах у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
22 січня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
21 січня 2010 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення, на підставі якого щомісячно стягувались з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина 1.500 гривень щомісячно. Рішення набрало законної сили.
Однак, відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментам, хоча в разі прострочення сплати аліментів передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Положеннями ч. 1 ст. 196 СК Українипередбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз'яснено, що передбаченаст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена ст. 196 СК санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це в договорі.
В разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, відтак вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 09 серпня 2009 року по 09серпня 2014 року є обґрунтованою.До позову, позивачем надано також розрахунок неустойки (пені) по несплаті аліментів.
Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у ОСОБА_2 дійсно виник правовий обов'язок сплатити ОСОБА_1П.з неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період 09 серпня 2009 року по 09серпня 2014 року в розмірі 1.022.865 гривень, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3ст. 88 ЦПК Україниякщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з ОСОБА_2.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.
Отже, з огляду на вищевказане, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11,60,80,88,212-215,224-225 ЦПК України, ст.ст.180-184,196 СК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Олександровичапро стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 09 серпня 2009 року по 09 серпня 2014 року у розмірі 1.022.865 (один мільйон двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят пять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
В іншій частині - відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно дост. 223 ЦПК України.
Суддя Рева С. В.