АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6980/15 Справа: № 646/994/15-ц Категорія: «договірні правовідносини» Головуючий 1 інстанції: Шуліка Ю.В. Доповідач: Малінська С.М.
Рішення

іменем України

16 листопада 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді - Малінської С.М. ,

суддів : Даниленка В.М. , Бровченка І.О.

за участю секретаря : Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення депозитного владу та сум за прострочення виконання зобов'язання, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначав, що між ним та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір банківського вкладу № 002-20703-041214 (депозит Delta Premier (без поповнення) від 04 грудня 2014 року на суму 12000 доларів США, терміном до 04 березня 2015 року. По закінченні строку дії договору позивач звернувся до банку з вимогою повернути йому внесені на рахунок кошти у сумі 12000 доларів США та нараховані проценти, проте відповідач відмовив в поверненні сум, посилаючись на те, що кошти на цей день відсутні. В подальшому відповідач частково виконав зобов'язання за договором та повернув позивачу 9105 доларів 18 центів США. У зв'язку з чим ОСОБА_1, з урахування зменшених позовних вимог, просив стягнути з ПАТ «Дельта банк» на його користь 2894,92 доларів США та процентів в сумі 336,49 доларів США та у відшкодування моральної шкоди - 13722,37 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дельта банк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу від 04 грудня 2014 року 2894,92 доларів США; проценти в сумі 336,49 доларів США; 3 відсотки річних в сумі 13,81 доларів США. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 04 грудня 2014 року року між ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу № 002-20703-041214 (депозит Delta Premier (без поповнення) на суму 12000 доларів США, терміном до 04 березня 2015 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що банк не виконав своїх зобов'язання за вказаними договорами та не повернув внесені позивачем грошові кошти на його вимогу у визначені договорами строки, а тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Проте, повністю з такими висновками судів погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Зі змісту спірного депозитного договору банківського вкладу вбачається, що відповідно до п. 1.7 вказаного договору передбачено, що вклад повертається по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1.3 цього договору ( 04 березня 2015 року) шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок вкладника.

Згідно заяви представника позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.117 ) позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму депозиту 2894,92 доларів США , суму процентів - 336,49 доларів США , 3 проценти річних - 13,81 доларів США , 13 722,37 грн. у відшк5одування моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року діє тимчасова адміністрація.

Спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у п. п. 6, 16 ст. 2 якого дані такі визначення: ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Таким чином , у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ »Дельта банк» тимчасової адміністрації вимоги позивача , який є вкладником банку , про стягнення суми банківського вкладу , процентів не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм Закону .

За змістом ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти , одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку , спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4- вимоги вкладників - фізичних осіб у частині , що перевищує суму , виплачену Фондом ; 7-інші вимоги , крім вимог за субординованим боргом.

За таких обставин , судова колегія приходить до висновку , що , з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , позивач , як вкладник(кредитор) , може вимагати задоволення своїх майнових вимог в межах процедури ліквідації банку.

Щодо стягнення моральної шкоди , то враховуючи , що договором банківського вкладу не передбачено такої відповідальності банку , то судова колегія не знаходить підстав для задоволення в цієї частині позовних вимог.

Оскільки судом першої інстанцій не враховані зазначені положення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, відповідно до ст. 309 ЦПК України ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню с постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 2; 36; 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 509; 599; 1058 ; 1060 ЦК України ; ст.ст. 303; 304; 307; 309; 313-315; 317; 319 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення депозитного владу та сум за прострочення виконання зобов'язання, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :