Справа №549/536/15-ц
Провадження№2/549/225/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Бибик О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до Гільцівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, - встановив:

У жовтні місяці 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його баба - ОСОБА_2.

Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,52 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого Гільцівською сільською радою від 26 грудня 2001 року та майнового паю в розмірі 640 гривень на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2 За заповітом, спадкоємцем майна померлої є його батько та тітка ОСОБА_3, які відмовилися від прийняття спадщини на його користь. У відповідності з ст.1223 ЦК України, він є спадкоємцем померлої, просив суд визнати право власності на спадкове майно, за ним.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися подали до суду заяви в яких прохали розглянути справу без їх участі, з позовними вимогами згідні.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з»явилися суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла баба позивача - ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка площею 2,52 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого Гільцівською сільською радою від 26 грудня 2001 року та майновий пай в розмірі 640 гривень на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_3 за заповітом спадкоємцем майна померлої є батько позивача ОСОБА_4, обов»язкової частки тітка ОСОБА_3.

За заповітом, посвідченим секретарем Гільцівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 14 жовтня 2002 року, ОСОБА_2, заповіла все своє майно ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Батько позивача ОСОБА_4 та тітка ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 - позивача по справі, що підтверджується відповідними заявами від 07 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Позивач є онуком померлої ОСОБА_2 і відноситься відповідно до ст.1265 ЦК України до п»ятої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження батька ОСОБА_4

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна своєї баби за законом, він має право на його спадкування.

У описовій частині позову позивач вказує, що його баба мала також майновий пай, але у прохальній частині позовної заяви він не просить визнати право власності на майновий пай. Тому суд не розглядає обставини успадкування позивачем даного майнового паю.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку та майновий пай у позивача немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. 328, 392, 1265, 1273 ЦК України, ст. ст. 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 жителем АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гільцівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого Гільцівською сільською радою від 26 грудня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий