УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати припиненою поруку, встановлену договором поруки від 22 квітня 2008 року № CL35413, укладеного між ним та публічним акціонерним товариством «УніверсалБанк» (далі - ПАТ «УніверсалБанк»).

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що для забезпечення належного виконання позичальником ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором від 22 квітня 2008 року № CL35413 між ним та ПАТ «УніверсалБанк» укладено вказаний вище договір поруки.

Посилаючись на збільшення відповідачем без його згоди відсоткової ставки за кредитом та зміну строку виконання зобов'язання з 25 березня 2015 року на 27 травня 2014 року, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що відсоткова ставка за кредитом банком не підвищувалася, що також підтверджується матеріалами справи; при цьому судом враховано невиконання позичальником ОСОБА_5 умов угоди від 27 червня 2012 року про припинення зобов'язань за договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком), у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про продовження дії договору кредиту у редакції від 22 квітня 2008 року, а тому порука за договором не припинилася, і відповідно до вимог ст. 559 ЦК України зобов'язання за договором поруки є чинними та такими, що підлягають виконанню.

Докази та обставини, на які посилаються заявники в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська