АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача Осадчого А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - Чередніченко Ганни Олександровича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» та ОСОБА_5 про стягнення збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду в травні 2015 року з зазначеним вище позовом , обґрунтовував свої вимоги тим, що 14 грудня 2013 року між позивачем та ОСОБА_6 укладено договір добровільного страхування «ПРОСТО-КАСКО» серії ПК №004982, предметом якого є страхування транспортного засобу LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1. 03 серпня 2014 року в м. Чернігові по вулиці Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_7, внаслідок якої було пошкоджено застрахованих автомобіль. Посилаючись на виплату страхового відшкодування у розмірі 7 481,21 гривень та на винуватість ОСОБА_5 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого як водія транспортного засобу ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована ВАТ HACK «Оранта», позивач просив суд стягнути зі ВАТ НАСК „Оранта" виплачену суму страхового відшкодування у розмірі по 6 971,21 гривень за вирахуванням франшизи у розмірі 510 гривень яку слід стягнути з ОСОБА_5

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про скасування рішення суду та постановлення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Мотивуючи свою вимогу тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу.

Відповідачі будучи повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з'явилися, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України (а.с.76, 78).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скаргою колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що відшкодування збитків, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, можливо лише за встановлення винуватості особи у завданні матеріальної шкоди застрахованому транспортному засобу. Між тим, доказів наявності вини відповідача ОСОБА_5 у вчиненні 03 серпня 2014 року в м. Чернігові по вулиці Шевченка дорожньо-транспортної пригоди та у заподіянні шкоди застрахованому транспортному засобу, за правилами ст. 60 ЦПК України, позивачем не було надано.

А тому вважав, що за відсутності належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження вини ОСОБА_5 у заподіянні шкоди застрахованому транспортному засобу відсутні підстави для його відповідальності, та відповідальності його страховика.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу, згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Постановлене судове рішення таким вимогам не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи 03 серпня 2014 року в м. Чернігові по вулиці Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 та транспортного засобу LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_7

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта».

Згідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за статтею 124 КУпАП закрито.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшовши до висновку про відсутність вини ОСОБА_5 у зв'язку з закриттям провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності не взяв до уваги, що адміністративне провадження було закрито судом на підставі п. 7. ст. 247 КУпАП, - закінчення строків накладення адміністративного стягнення, а не з підстав - відсутності складу адміністративного правопорушення.

Також у суду на час розгляду справи були відсутні дані, що зазначена вище постанова суду оскаржена або скасована.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, наявність постанови суду від 07.11.2014 року звільняє позивача від доказування події щодо дорожньо - транспортної пригоди та вини особи.

А відтак рішення суду, з урахуванням зазначених вище підстав підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 та ст. 310 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертаючись до суду з позовом просив суд задовольнити його вимоги та стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» затрати понесені позивачем по виплаті страхового відшкодування у сумі 6971, 21 гривни в порядку регресу. А також з ОСОБА_5 розмір франшизи 510 гривень, як суму страхового відшкодування.

Однак, колегія суддів вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені виходячи з того, що позивач 31 жовтня 2014 року у відповідності до платіжного доручення № 28064 виплатив страхове відшкодування за ремонт автомобіля « LEXUS RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 - 7481, 21 гривни.

У відповідності до ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно полісу АІ № 1816129 ліміт майнової відповідальності ОСОБА_5 за договором обов'язкового страхування складав 50 тисяч гривень, що є достатнім для відшкодування витрат понесених позивачем ( 7481, 21 гривни) у разу його звернення в порядку регресу до страхової компанії відповідача.

Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_5 510 гривень франшизи у якості страхового відшкодування не ґрунтуються на матеріалах справи та діючих нормах законодавства.

Так як, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) за правилами ст. 1194 ЦК.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні вимог щодо відповідача ОСОБА_5 про стягнення 510 гривень франшизи як сплаченого страхового відшкодування.

А відносно заявлених вимог до Відкритого акціонерного товариства « НАСК «Оранта», то провадження підлягає закриттю в порядку вимог ст. 310 ЦПК України з урахуванням положень п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК - справа не підлягає розгляду в порядку цивільного провадження, так як позивач ( ПрАТ «ПРОСТО - страхування») та відповідач ( ВАТ «НАСК «Оранта «) є юридичними особами.

Зазначене не позбавляє позивача права на повторне звернення за захистом порушених права до належного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 310, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - Чередніченко ГанниОлександровича задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року скасувати та постановити нове, за яким:

Приватному акціонерному товариству «ПРОСТО-страхування» відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

Провадження за позовними вимогами Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до Відкритого акціонерного товариства « Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування шкоди, закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: