Справа № 303/1715/13-ц
04 листопада 2015 року м. Ужгород
Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:
головуючої - Боднар О.В.
суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.
при секретарі - Маринець Д.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -
у с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити по даній справі додаткове рішення та стягнути з позивача ОСОБА_2 на свою користь судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу адвоката.
Зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухваливши 22 серпня 2014 року рішення по даній справі не вирішив питання про відшкодування на його користь судових витрат.
Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України справа розглянута апеляційним судом за відсутності сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.
Розглянувши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу у розмірі 89 223,00 грн.
Рішенням Мукачівського міськрайоннного суду від 06 листопада 2013 року (а.с. 95-97) вказаний позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 89 223,00 грн. та судові витрати у розмірі 1 008,00 грн.

Справа розглядалась апеляційним судом повторно.

Рішенням апеляційного суду від 22 серпня 2014 року (а.с. 208-212) рішення суду першої інстанції скасовано.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2013 року, у виді накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1, в розмірі заявленого позову на суму - 89 223,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК України.

У разі, якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом, на підставі статті 220 ЦПК України або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 447,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06 листопада 2013 року, що підтверджується квитанцією № ПН34329 від 15 листопада 2013 року (а.с. 107), та 280,00 грн. - за подання касаційної скарги на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2014 року, що підтверджується квитанцією № 118 від 17 лютого 2014 року (а.с. 163), тобто в загальному розмірі 727,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Що стосується вимоги заявника про стягнення на його користь витрат на правову допомогу адвоката, то така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як зазначено в п.п. 47,48 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи міститься лише витяг з угоди про надання правових послуг (у цивільних справах), укладеної між адвокатом Герасько Л.Ю. та ОСОБА_1, та ордер серії З № 5502 про надання правової допомоги ОСОБА_1 в Мукачівському міськрайонному суді та апеляційному суді Закарпатської області (а.с. 28-29).

При цьому ні в угоді ні в ордері не зазначено, що правова допомога надається саме по даній справі. Крім того, ОСОБА_1 не доведено та не підтверджено документально витрати на правову допомогу; не надано квітанції про оплату послуг адвоката, розрахунку наданої правової допомоги (акту виконаних робіт, не зазначено скільки годин адвокат надавав правову допомогу, не визначено вартість однієї людино-години), як це передбачено Законом України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

За таких обставин, підстави для задоволення вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 727,00 грн. (сімсот двадцять сім грн. 00 коп) судових витрат.

В задоволенні вимоги заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Додаткове рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В. Джуга С.Д.