Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоДьоміної О.О., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Парінової І.К., Ступак О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик» до Малого підприємства «Нектар» в особі керівника Плетенчука Трохима Іустимовича, третя особа - Білгород - Дністровська міська рада Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нежитловими будівлями шляхом перебудови самочинно збудованої будівлі, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик» на рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантик» в особі керівника Мельника В.Б. (далі - ТОВ «Атлантик») звернувся до суду із даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що рішенням Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 16 жовтня 2000 року № 638 Малому підприємству Нектар (далі - МП «Нектар») надано дозвіл на будівництво магазину «Бджільництво» за адресою: вул. Ізмаїльська 70а, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Позивач зазначав, що відповідачем розпочато будівництво магазину без відповідних погоджень, з істотним відхиленням від проектної документації та існуючих державних будівельних норм та правил, у зв'язку з чим просив суд зобов'язати відповідача за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою і нежитлових будівель, розташованих за адресою: вул. Ізмаїльська 70, м. Білгород-Дністровський, Одеська область шляхом проведення відповідної перебудови самочинно збудованої будівлі магазину. Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ТОВ «Атлантик» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Згідно із ст. ст. 15, 16, ч. 2 ст. 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією з сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Як роз'яснено у п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), ГПК України (ст. 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Відповідно до ст. 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. Згідно зі ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів. Враховуючи викладені вище приписи процесуального закону, підвідомчі господарському суду відповідно до ст. 12 ГПК України спори можуть бути розглянуті вказаним судом за умови відповідності суб'єктного складу сторін спору вимогам ст. 1 ГПК України. Вирішуючи спір, суд першої інстанції викладеного не врахував, не звернув уваги, що склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, та дійшов помилкового висновку про вирішення спору у порядку цивільного судочинства. Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув та помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За вимогами ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 340 ЦПК України. Керуючись ст. ст. 336, 340. 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик» задовольнити частково. Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року скасувати. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик» до Малого підприємства «Нектар» в особі керівника Плетенчука Трохима Іустимовича, третя особа - Білгород - Дністровська міська рада Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нежитловими будівлями шляхом перебудови самочинно збудованої будівлі - закрити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.О. Дьоміна Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак