Справа № 211/5013/15-ц
Провадження № 2/211/2013/15
23 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Папариги В.А.,
при секретарі: Ручка М.Л.,
за відсутністю сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням та розподіл особових рахунків,
11.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_2 про визначення права користування житловим приміщенням та розподіл особових рахунків. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, згідно свідоцтва про право власності на житло № 1007 від 26.10.2007 року, квартира АДРЕСА_1 належить їй та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності ( по ? частині кожному). Вони з відповідачем не можуть між собою дійти згоди з питання порядку користування належним їм житлом, оплати комунальних та експлуатаційних витрат, тому просить суд виділити їй у користування згідно технічного паспорту: кімнату 2 площею 17,3 кв.м., а відповідачу залишити кімнату 1, площею 12,5 кв.м., в загальному користуванні залишити: кухню, площею 8,6 кв.м., ванну кімнату, площею 3,3 кв.м., вбиральню, площею 1,2 кв.м., коридор, площею 7,3 кв.м. 07.08.2015 року вона звернулась до ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» з проханням розділити особові рахунки, оскільки вона сплачує витрати за спожиті житлово-комунальні послуги, але їй було відмовлено, у звязку з тим, що для розділення особових рахунків між власниками, має бути визначено порядок користування житловим приміщенням, також просить суд розділи фінансово-особовий рахунок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гутовського, 21/98 зі сплати за комунальні послуги між нею та ОСОБА_2
У судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку. Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 26 заява). Представник третьої особи ТОВ «Житлосервіс-КР» надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують ( а.с. 16 заява). Відповідач повторно в судове засідання не 'зявився, про день та час розгляду справи був повідомленей у встановленому законом порядку
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № Д 1007 від 26.10.2007 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № Д 2029 від 05.09.1993 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках по ? частині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 4 копія свідоцтва на право власності на житло, а.с. 5 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Вказана квартира житловою площею 29,8 кв. м., загальною площею 53,8 кв.м. розташована на сьомому поверсі девятиповерхового житлового будинку та складається з двох житлових кімнат наступними розмірами: 1-а жила кімната 12,5 кв.м, 2 жила кімната 17,3 кв.м. та має слідуючи побутові приміщення: кухню 8,6 кв.м.; ванну кімнату 3,3 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м.; коридор 7,3 кв/м., квартира обладнана лоджією 3,6кв.м. ( а.с. 6 копія технічного паспорту).
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Крім того, відповідно до ст. 317, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що між сторонами, які є співласниками спірної квартири, виник спір з приводу встановлення порядку користування житловим приміщенням, позивач фактично виключена з числа користувачів спільного майна, чим порушені її права як співвласника квартири, хоча позивач має рівні з іншим співвласником житла права щодо користування спільним майном, тому позов підлягає до часткового задоволення.
При цьому суд, виходячи з технічних характеристик квартири, приходить висновку про можливість встановлення вказаного позові порядку користування спірною квартирою.
В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині розподілення фінансово-особових рахунків для сплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат на спірну квартиру, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що в цій частині її права порушені і вона позбавлена можливості, як співвласник житла вирішити це питання в порядку договірних відносин з надавачами житлово-комунальних та експлуатаційних послуг.
При цьому суд виходить з того, що одним зі способів захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного цивільного права за ст. 16 ЦК України є зміна правовідношення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак такий спосіб має бути встановлений законом або договором.
Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Разом із тим, такого способу захисту цивільних прав як розподілення фінансово-особових рахунків для сплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат на квартиру законодавством України не передбачено.
Правовідносини з обслуговування будинку й прибудинкової території, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються на договірних підставах.
Статтею 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно ст. 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), та ін.
За положеннями ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Враховуючи наведене, та, керуючись ст. ст. 317, 321, 358 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212-215, 223-233 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визначити порядок користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2, а саме:
- визначити у користування ОСОБА_1 - житлову кімнату розміром 17,3 кв.м.;
- визначити у користування ОСОБА_2 - житлову кімнату розміром 12,5 кв.м.;
- залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2: кухню 8,6 кв.м.; ванну кімнату 3,3 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м.; коридор 7,3 кв/м.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_3