Справа № 308/6431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

В позовній заяві зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 20 листопада 2013 року, відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами по вул. Барвінковій, 13 у м. Ужгород. На підставі ст. 1261 ЦК України вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем майна ОСОБА_2, в тому числі із врахуванням 1/2 частки, від якої відмовилася ОСОБА_3, її мати, на її користь, яка проживає з нею і її сімєю. У оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з надвірними побудовами, нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори їй було відмовлено, оскільки ОСОБА_2 являється головою колгоспного двору (згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 886 від 14 грудня 1977 року). На підставі погосподарської книги колишнього с. Дравці до колгоспного двору входили: ОСОБА_2 голова колгоспного двору, ОСОБА_3 її мати, ОСОБА_4 сестра, ОСОБА_5 сестра, ОСОБА_6. Після смерті батька, її сестри знали про відкриття спадщини, але із заявою до нотаріуса не звернулися. ОСОБА_4 одружилася (ОСОБА_7Ю.) і у 1984 році виписалася з даної адреси і переїхала на вул. Інтернаціональну, 44, м. Ужгорода, з цієї дати не брала участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (засвідчено у будинковій книзі від 24.11.1972 р.). У 1991 році ОСОБА_5 одружилася (ОСОБА_8Ю.) і переїхала жити за іншою адресою, також не брала участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. У 2008 році була знята з реєстрації і проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (район Шахти). У 1990 році вона одружилася (ОСОБА_1Ю.) і разом з чоловіком ОСОБА_9 та згодом синами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживає далі за даною адресою. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами по вул. Барвінкові, 13 у м. Ужгород.

Позивачка в судове засідання не зявився. Подала до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Першої Ужгородської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_2 при житті був власником будинку № 13 по вул. Барвінкова в м. Ужгород (а.с. 9).

20.11.2013 р. ОСОБА_2 помер, що стверджується даними його свідоцтва про смерть, і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с. 7).

Згідно нотаріально завіреної заяви дружини померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3, остання відмовилася від прийняти спадщини після померлого чоловіка на користь доньки померлого ОСОБА_1 (а.с. 8).

З листа Першої Ужгородської державної нотаріальної контори від 27.02.2015 р. вбачається, що нотаріусом розяснено позивачці звернутися для вирішення питання по спадкуванню житлового будинку з надвірними спорудами № 13 по вул. Барвінковій в м. Ужгород до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (а.с. 6).

В порядку ст. 1268 ЦК України після смерті батька позивачка прийняла спадщину, продовжуючи проживати у спадковому будинку та будучи там зареєстрованою як за місцем проживання (а.с. 11).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважають набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги наведене, з врахуванням вимог ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд вважає, що невизнане право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України ст.ст. 16, 328, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м. Ужгород по вул. Барвінкова, № 13 Ужгородського району Закарпатської області, України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.