РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15558/14-ц

пр. № 2/759/570/15

09 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Завадському О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним заповіт, вчинений ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. на користь відповідачки, посилаючись на те, що підпис в даному заповіті не належить ОСОБА_3

Представник відповідачки проти позову заперечує, посилаючись на те, що ОСОБА_3 особисто підписав заповіт від 9.11.2011р. на користь своєї дружини ОСОБА_2, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

3-тя особа - Головне Управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилось, про день слухання справи повідомлене належним чином, просить слухати справу у відсутність його представника..

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3 /ас 3/.

Після його смерті залишилось майно - будинок АДРЕСА_1

Згідно заповіту, посвідченому 9.06.2011р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 заповів все своє майно відповідачці ОСОБА_2 /ас 39/.

Відповідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Згідно ч. 1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як вбачається зі змісту заповіту від 9.06.2011р., він посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В., прочитаний заповідачем ОСОБА_3 та містить його підпис.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка, посилаючись на те, що підпис на заповіті належить не заповідачу, жодного доказу цього суду не представила.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2015р. за клопотанням представника позивачки була призначена судова почеркознавча експертиза, проте позивачкою її вартість не сплачена, достовірні зразки підписів експерту не надані, а тому матеріали справи повернуті без проведення експертизи з повідомленням про неможливість надання висновку /ас 87, 95-96/.

Таким чином в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що підпис в заповіті від 9.06.2011р. належить не заповідачу, а тому законних підстав для визнання його недійсним у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1247, 1257 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя