Справа № 444/1113/14 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/3715/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи: 47
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ будинку та земельних ділянок в натурі,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ будинку та земельних ділянок в натурі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_3, є власником 2/3 часток житлового будинку, 2-х сараїв, гаражу, вбиральні, що знаходяться в АДРЕСА_1. Житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці, розміром 0,1 га, яка призначена для їх обслуговування, і в якій 2/3 частини належить йому на праві приватної власності. Решта 1/3 частин належить відповідачу по справі - ОСОБА_6. Вищевказане підтверджується технічним паспортом, витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно договорами дарування від 11.12.2013 року. Однак, вказаний будинок і господарські будівлі потребують проведення ремонтних робіт та коштів. На неодноразові звернення до відповідача по справі, щодо проведення робіт необхідних для підтримання будинку і господарських будівель в належному стані, він отримував відповідь, що в неї немає грошей, а якщо йому і потрібно то може робити сам. Проте будь-які роботи наштовхуються на спротив зі сторони ОСОБА_6 Вищевказані факти підтверджуються описами стану житлового будинку в технічному паспорті, а господарських будівель в довідці про технічний стан конструктивних елементів господарських будівель станом на 04.04.2014 року. За таких обставин єдиним способом реалізації та захисту його прав, як власника 2/3 частини вищевказаних житлового будинку та господарських будівель є звернення із позовом до суду про поділ будинку, господарських споруд та земельних ділянок в натурі. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Проведено реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 в натурі виділивши сторонам житлові приміщення, будівлі, споруди та земельні ділянки у відповідності до висновку експерта №147/14 від 12.09.2014 року.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_6.

ОСОБА_6 з оскаржуваним рішенням не погоджується, оскільки вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що з метою врахування інтересів усіх сторін суд повинен був прийняти та взяти до уваги один з варіантів, які самостійно запропонував експерт у висновку експерта №170/15 від 09.02.2015 року. Звертає увагу, що експертиза №147/14 від 12.09.2014 року є недосконалою, оскільки її такою визнав суд. В апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким провести реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 в натурі, виділивши сторонам житлові приміщення, будівля, споруди та земельні ділянки у відповідності до висновку експерта №170/15 від 09.02.2015 року варіант №1 розподілу житлового будинку та господарських будівель і споруд наближений до варіанту згідно питання №1 ухвали суду згідно часток 1/3 та 2/3 (схема №1)

ОСОБА_3 вважає рішення суду в частині компенсації ним ОСОБА_6 4177 грн. як відхилення від ідеальної частки є безпідставними. В решті з рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року погоджується, в зв"язку з чим в цій частині його не оскаржує. Вважає, що в оскаржуваній частині рішення суду судом допущено невідповідність висновків суду обставинам справи. Стверджує, що гараж під літ. "В" та сарай під літ "Г", які розташовані в АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, в зв"язку з чим ОСОБА_6 має компенсувати йому 2707 грн. за відступлення від ідеальної частки при поділі майна, як це вказано в уточненнях експерта від 17.11.2014 року за №1117/1-1117/1. В апеляційній скарзі просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року змінити в частині стягнення з нього 4177 грн. в користь ОСОБА_6 за перевищення ідеальної частки та стягнути з ОСОБА_6 2707 грн. в його користь за перевищення ідеальної частки при поділі майна. В решті рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_6 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що сторонам по справі, які є співвласниками, належить: позивачу ОСОБА_3 - 2/3 ідеальної частини, а відповідачу - ОСОБА_6 - 1/3 ідеальна частки у спільній власності на житловий будинок по АДРЕСА_1

Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 складеного Червоноградським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 складається з таких будівель і споруд: житловий будинок з мезоніном, підвал, сходи, сарай, гараж, сарай, вбиральня, огорожа 1, огорожа 2, ворота, колодязь.

Крім того, судом встановлено, що згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 вбачається, що позивач ОСОБА_3 (2/3 ід.ч.) та відповідач ОСОБА_6 ( 1/3 ід.ч.) є співвласниками земельних ділянок:

- земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,1000 га., розташованої по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1177 га., розташованої по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2

Для з'ясування обставин справи, у зв'язку із необхідністю володіння спеціальними знаннями, а саме, для вирішення справи необхідні спеціальні знання в області будівництва, ухвалами суду від 04.07.2014 року та 26.11.2014 року судом першої інстанції призначено судову будівельно-технічну експертизу та додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

За результати даних експертиз судом отримано два висновки: Висновок № 174/14 судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ будинку та земельних ділянок в натурі від 12.09.2014 року. та висновок експерта № 170/15 додаткової судової інженерно-технічної експертизи у цивільній справі № 444/1113/14-ц від 09.02.2015 року.

Як вбачається з висновку експерта № 147/14 від 12.09.2014 року, експертиза проведена із застосуванням витратного підходу.

Таким чином, у висновку експертизи встановлено, що вартість будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 визначена витратним підходом на дату оцінки становить 520798 грн.

На ідеальні частки співвласників припадає: ОСОБА_6 ( 1/3 ід.ч.) - 173599,0 грн.; ОСОБА_3 ( 2/3 ід.ч.) - 347199,0 грн..

Згідно даного висновку, експертом пропонується всього по будинковолодінню співвласнику ОСОБА_6 надати будівель та споруд на суму 169 422,0 грн., що менше ідеальної частки 4177,0 грн., а відтак, експертом пропонується, що ОСОБА_3 повинен сплатити співвласнику ОСОБА_6 за перевищення ідеальної частки.

Співвласнику ОСОБА_3 пропонується всього по будинковолодінню надати будівель та споруд на суму 351376,0 грн., що більше ідеальної частки на 4177,0 грн..

Аналізуючи висновк експерта № 147/14 від 12.09.2014 року щодо реального поділу житлового будинку та господарських будівель, він передбачає виділення ОСОБА_3.:

На першому поверсі житлового будинку: частину приміщення коридору ІІІ - площею 10,38 кв.м.; кухня 2-1 - загальною площею 15,2 кв.м; житлова кімната 2-2 - загальною площею 22,7 кв.м.; житлова кімната 1-4 - загальною площею 29,8 кв.м в якій замуровується дверний проріз. Всього ОСОБА_3 виділяється на 1 поверсі 78,24 кв.м. на суму 177182 грн. мезонін: коридор IV - загальною площею 13,3 кв.м; кухня 3-1 - загальною площею 20,9 кв.м.; житлова кімната 3-2 - загальною площею 29,8 кв.м.; житлова кімната 3-3 - загальною площею 18,5 кв.м.

Всього співвласнику ОСОБА_3 виділяється в мезоніні приміщення площею 82,3 кв.м. на суму 106740, грн.

В підвалі житлового будинку приміщення 11 площею 13.3 кв.м. вартістю 10167,0 грн., 1/2 частину сходів "сх." вартістю 364,0 грн,

Таким чином всього по житловому будинку ОСОБА_3 надається приміщень на суму 294452,0 грн..

По господарських будівлях пропонується надати позивачу сарай "Б", гараж "В" та сарай "Г", вбиральню частину огорожі, а всього на суму 56923,0 грн..

Разом це становить 351376,0 грн, що більше ідеальної частки на 4177,0 грн..

Відповідачу - ОСОБА_6, згідно даного висновку пропонується виділити наступні приміщення: перший поверх: частина коридору III- розміром площею 2.6 кв.м.; кухня 1-1 - загальною площею 20,9 кв.м.; житлова кімната 1-2 - загальною площею 18,5 кв.м.; житлова кімната 1-3 - загальною площею 22,4 кв.м, в якій замурувати дверний проріз що з'єднує кімнату 1-3 з кімнатою 1-4. Також пропонується надати сходи "сх." вартістю 425 грн. підвал - приміщення 1 площею 11.4 кв.м. вартістю 8714,0 грн..

Таким чином ОСОБА_6 пропонується надати всього приміщень на суму 169422,0 грн., що менше ідеальної частки на суму 4177,0 грн.

Також, згідно висновку експерта № 147/14 від 12.09.2014 року, земельна ділянка під будинком виділяється таким чином, що фактично відмежовує частину житлового будинку ОСОБА_3 і ОСОБА_6, що дозволяє їм самостійно впорядковувати, як житловий будинок так і прибудинкову територію без будь-яких залежностей одного співвласника від іншого. При цьому розміри кожної із земельних ділянок, які виділяються кожному із співвласників відповідають ідеальним часткам і не передбачається будь-якої компенсації.

Також, це стосується і земельної ділянки, для ведення ОСГ передбачаються дві окремі ділянки, розміри яких абсолютно відповідають ідеальним часткам і є досить простими в конфігурації.

Аналізуючи варіанти поділу житлового будинку за висновком експерта № 170/15 від 09.02.2015 року, то як в першому варіанті, так і в другому вони фактично збігаються з варіантом поділу житлового будинку, запропонованого в експертному висновку № 147/14 від 12.09.2014 року, саме: виділяються співвласникам ті ж приміщення, які вони фактично займають на сьогодні, проте з окремими відхиленнями. Зокрема: експертом не враховано незручності використання коридору 111 при поділі його на 1/2 та на 1/2, (а не на 1/3 та 2/3, що відповідає часткам), де ОСОБА_3 виділяється 6,6 кв.м. пропонується замурувати дверний проріз до кухні 2-1, залишивши тільки приміщення розміром 0,8 м. при цьому що замуруванню підлягає 1.10 м. Одночасно ОСОБА_6 частину коридору розміром 6,7 кв.м. експерт фактично змінює його цільове призначення на передпокій, оскільки згідно ДБНВ 2.2.-15.2005 ЖБН п.2.30 внцутрішньоквартирний коридор має мати 1.1 м, а для інвалідів з коляскою 1.15м. За такого поділу ОСОБА_6 матиме вхідні двері 1.1м (двопіллі двері та вікно з природнім освітленням), а вхідний проріз ОСОБА_3 матиме 0,8 м, і його розширити неможливо, адже поряд несучі стіни і буде тільки виключно штучне освітлення. Окрім цього експертом не вирішено питання сходів на мезонін для ОСОБА_3 Також експерт пропонує ОСОБА_8. у житловій кімнаті 1-4 при вході в будинок провести відгородження скляною перегородкою, а при вході влаштувати тамбур на місці існуючої деревяної прибудови (ганку) до житлового будинку, який є ветхим і його необхідно зносити. Проте при облаштуванні ОСОБА_8 технічно постане питання про віконний отвір в приміщенні 1-3, що виділяється ОСОБА_6 і в перспективі перегородження його частини.

Щодо земельних ділянок, то згідно вищезазначеного висновку спеціалізованого підприємства по виготовленні технічної документації ПВФ "Земельно ресурсний центр", згідно якого поділ земельних ділянок (по висновку судової інженерно-технічної експертизи № 147/14 від 12.09.2014 року) передбачає, що лінія розподілу земельної ділянки проходить по стіні будинку і повторює конфігурацію стіни до виходу по стіні будинку до фасаду будинку зі сторони вул. Воїнів УПА, що є важливим що ця лінія співпадає, як на 1 поверсі так і на мезоніні (див. Схему №1), що є визначальним для можливості виготовлення технічної документації щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства пропонується поділити відповідно до часток 2/3 і 1/3. В запропонованому варіанті земельна ділянка поділена з врахуванням вимог землевпорядного проектування і відповідає всім вимогам, і дає змогу раціонально використовувати обидві частини земельної ділянки.

Згідно варіанту № 1 (висновок додаткової судової інженерно-технічної експертизи № 170/15 від 09.02.2015 року) земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пропонується розділити згідно схеми поділу №2. Запропоновано поділити земельну ділянку між співвласниками так, щоб одному співвласнику в межі ділянки входила частина нежитлової будівлі (сарай), а другому гараж, нежитлова будівля (сарай) і частина нежитлової будівлі.

Згідно варіанту № 2 згадану земельну ділянку пропонується розділити згідно схеми поділу № 3. На даній схемі видно, що одному співвласнику передається частина житлового будинку, а також одна ціла нежитлова будівля (сарай) і частина другої нежитлової будівлі, другому співвласнику пропонується передати гараж і частину нежитлової будівлі.

Задовольняючи позов частково та проводячи реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 в натурі, виділивши сторонам житлові приміщення, будівлі, споруди та земельні ділянки у відповідності до висновку експерта №147/14 від 12.09.2014 року, суд виходив з тих підстав, що такий поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" для облаштування окремих квартир. Суд вважав, що запропонований варіант поділу земельних ділянок забезпечує можливість обслуговування співвласниками своєї частини житлового будинку та господарських будівель і споруд та вїзд-виїзд з кожної частини земельної ділянки на вул. Воїнів УПА м. Рава-Руська, що відповідає вимогам ДБН-360-92* "Містобудування. Планування і забудови міських і сілкових поселень". Таким, чином суд вважав, що запропонований висновком експерта №147/14 від 12.09.2014 року поділ будинковолодіння та земельних ділянок належних сторонам на праві спільної власності відповідає ДБН та за такого поділу співвласники і надалі користуються тими ж самими приміщеннями в житловому будинку, які вони і займають на сьогоднішній день, а господарські будівлі, які знаходяться на ветхому стані і які неможливо поділити, виділяються ОСОБА_3 та вважав, що весь цей поділ практично не порушує порядку користування приміщення, які склалися історично.

Проте, погодитися з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України ).

У відповідності до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст. ст. 58-59 ЦПК України.

При поділі будинку на дві рівні частини суд керується положеннями п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", згідно якої визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК України). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991р. " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок " вказано, що виділ в натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Оскільки поділ будинку згідно висновку експерта № 147/14 від 12.09.2014 року необхідно здійснити з переобладнанням та переплануванням будинку, такий поділ проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради.

Як вбачається з акту постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, благоустрою та охорони навколишнього природного середовища від 08 липня 2015 року (т.2 а.с. 68-68зв.) яким встановлено:

Гр. ОСОБА_3 проживає у будинку АДРЕСА_1 разом з сім'єю. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2013 року йому належить 2/3 частки будинку, 1/3 частки належить гр. ОСОБА_6

Гр. ОСОБА_3 звернувся до Рава-Руської міської ради з клопотанням про погодження перепланування житлового будинку АДРЕСА_1 яке пов'язане з втручанням у несучі стіни конструкції - стіни будинку у відповідності до пропозицій зазначених судовим експертом у висновку № 147/14 від 12.09.2014р.

Гр. ОСОБА_6 звернулася до Рава-Руською міської ради з письмовою заявою про то, що вона проти перепланування будинку відповідно до висновку судової інженерно- технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ будинку та земельних ділянок в натурі № 147/14 від 12.09.2014р. Гр. ОСОБА_6 у своїй заяві посилається на те, що у будинку вже є два існуючі входи, а в даному прикладі перепланування передбачається утворення додаткового входу шляхом поділу вже існуючого з розподілом коридору. На її думку, це може призвести до руйнування несучої стіни на першому поверсі та пошкодження її житлових приміщень. При огляді будинку гр. ОСОБА_6 повідомила комісії про те, що є ще кілька варіанти перепланування даного будинку, один з яких, на її думку, цілком прийнятний для взяття за основу та не порушує прав жодної сторони. Однак гр. ОСОБА_3 вважає, що будинок повинен бути перепланований за зразком висновку № 147-14 від 12.09.2014р.

Відповідно до 1.4.5.Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005р. для одержання дозволу на перепланування житлових будинків їх власники або уповноважені особи подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на перепланування з подачею згоди власників чи співвласників на перепланування приміщень, які перебувають у їх спільній власності.

Колегія суддів вважає, що перепланування, яке зазначене у рішенні суду першої інстанції погіршує умови проживання відповідача по справі - ОСОБА_6, з огляду на те, що у висновку судової інженерно-технічної експертизи №147/14 від 12.09.2014 року не вказано конкретно чи є ризики руйнування стіни, відсутність проектної документації розробленої відповідною організацією, яка несе відповідальність за проведення такого перепланування, а також відсутність згоди Рава-Руської міської ради на перепланування житлового будинку АДРЕСА_1, відсутність згоди ОСОБА_6 на вищевказане перепланування, що суперечить п. 1.4.5., абзацу 2 п. 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, є недопустимим.

Окрім цього, відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи №147/14 від 12.09.2014 року запропоноване перепланування передбачає втручання в несучі стіни, колегія суддів вважає, що втручання в несучі конструкції - стіни будинку відповідно до пропозицій, є неприпустимими, поскільки суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам сторін по справі.

Покликання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, де остання просить розділити будинок який є предметом спору в даній справі, у відповідності до нотаріально посвідченого договору користування жилим будинком від 22.08.1978 року, колегія суддів вважає безпідставними, поскільки у відповідності до ч. 4 ст. 358 ЦК України передбачено, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов"язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно, тобто, порядок користування спірним житловим будинком є визначений, а тому необхідності повторного розподілі будинку немає.

Запропонований ОСОБА_6 варіант розподілу спірного будинку у відповідності до висновку судового експерта №170/15 від 12.09.2014 року, суд не бере до уваги, поскільки відсутня згода ОСОБА_3 - іншого співвласника житлового будинку на запропоноване перепланування, а також відсутня згода Рава-Руської міської ради та відсутня розроблена технічна документація відповідною організацією, яка несе відповідальність за зазначене перепланування.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_3.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ будинку та земельних ділянок в натурі - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.П. Крайник