н/п 2/490/4093/2015 Справа № 490/8376/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївської міської ради про визначення часток та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

27 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати, що частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, який помер 28.05.2007 року та ОСОБА_6, яка померла 20.08.2014 року складають по 1/6 частки. Також просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка складається з 1/6 частки після смерті ОСОБА_7 та 1/6 частки після смерті ОСОБА_6

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог законодавства.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

6 листопада 1963 року ОСОБА_8 одружився на ОСОБА_9, після чого змінила прізвище на «Демьянович» (Свідоцтво про одруження від 6.11.1963 року видано та заповнено на російській мові).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1995 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_6 та членам його сімї: ОСОБА_5,ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11

28 травня 2007 року ОСОБА_5 помер.

20 серпня 2014 року ОСОБА_6 померла.

Позивачка, яка є єдиною спадкоємицею та донькою померлих, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, але постановами нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ними права спадкування за законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, а також те, що часта померлих співвласників не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідність зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївської міської ради про визначення часток та визнання права власності - задовольнити.

Визнати, що частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, який помер 28.05.2007 року та ОСОБА_6, яка померла 20.08.2014 року в квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/6 за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, - в порядку спадкування 1/6 частки після смерті ОСОБА_5, який помер 28.05.2007 року, та 1/6 частки після смерті ОСОБА_6, яка померла 20.08.2014 року.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.