Справа № 382/1013/15-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/5734/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 24 12.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І.,

та секретаря Роговської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк", про визнання неправомірним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та поновлення строків для звернення до страхової компанії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із вищевказаним позовом, який мотивували тим, що вони є спадкоємцями ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За свого життя ОСОБА_4 уклав з ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредитний договір № K3JWGK15003189 від 24 листопада 2004 року, та одночасно, з метою забезпечення зобов'язань позичальника за даним договором, того ж дня між ОСОБА_4 та ТДВ «СК «Кредо» було укладено договір особистого страхування позичальника, вигодонабувачем в якому був визначений саме ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Вказують, що 07 квітня 2010 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся із заявою до ТДВ «СК «Кредо» із вимогою про виплату страхового відшкодування у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проте ТДВ «СК «Кредо» відмовила ПАТ «КБ «ПриватБанк» у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із відсутністю страхового випадку та пропуску строку, встановленого для звернення до страховика із цією вимогою. Враховуючи ці обставини, просили суд визнати неправомірним рішення ТДВ «СК «Кредо» про відмову у виплаті страхового відшкодування та поновити строк для звернення до страховика із вимогою про виплату цих коштів.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року позов задоволено, визнано неправомірним та скасовано рішення ТДВ «СК «Кредо», прийняте на підставі страхового акту № L-260 від 21 травня 2010 року, про відмову у виплаті страхового відшкодування, поновлено строк позивачам з метою звернення до страхової компанії про виплату цих коштів та стягнуто судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТДВ «СК «Кредо» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вигодонабувач за договором страхування ПАТ «КБ «ПриватБанк» пропустив строк для звернення до страховика про виплату страхового відшкодування, а вимоги позивачів про поновлення їм строку для звернення до ТДВ «СК «Кредо» із вимогою про сплату цих коштів є безпідставними, оскільки вони є не вигодонабувачами за спірним договором особистого страхування, а тому не можуть ставити такі вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Однак зазначеним вимогам закону рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що страховиком було безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2004 року між ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 49), та ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № K3JWGK15003189, та одночасно, з метою забезпечення зобов'язань позичальника за даним договором, того ж дня між ОСОБА_4 та ТДВ «СК «Кредо» було укладено договір особистого страхування позичальника, вигодонабувачем в якому був визначений саме ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а. с. 45-48).

Відповідно до п. п. 5.1 п. 5 вказаного договору страхування, страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (а. с. 45).

Відповідно до п. п. 15.1 п. 15 цього договору, у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, страхувальник або застрахована особа, а у випадку смерті застрахованої особи - вигодонабувач, повинні у строк не пізніше одного року з дня настання події повідомити страховика про її настання (а. с. 46).

Також з матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2010 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ТДВ «СК «Кредо» із заявою про страхову виплату після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року страхувальника ОСОБА_4 (а. с. 43), тобто пізніше встановленого договором терміну для звернення до страховика із такою вимогою. На підставі зазначеної заяви ТДВ «СК «Кредо» був виданий страховий акт № L-260 від 21 травня 2010 року, яким за результатами розгляду цієї заяви було відмовлено вигодонабувачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки останнім було пропущено строк для звернення до страховика із вимогою про виплату цих коштів (а. с. 58).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

За змістом наведених законів України випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Із матеріалів справи вбачається, що вигодонабувач, ПАТ «КБ «ПриватБанк» - залучений до участі у справі як третя особа та згідно зі ст. 34 ЦПК України самостійних позовних вимог до страховика про стягнення на його користь страхової виплати не заявив.

Отже, у даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки право на стягнення страхової виплати зі страховика за договором і законом належить вигодонабувачеві ПАТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1229 ЦК України якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.

Тому, вигодонабувач ПАТ КБ «ПриватБанк» має виключне право на отримання страхового відшкодування, тобто у розумінні норм ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 985 ЦК України вказаний договір є укладеним на користь третьої особи.

Однак, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України місцевий суд на зазначені обставини уваги не звернув, наведені норми матеріального права не врахував та дійшов до передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: