Дата документу 06.11.2015
Справа № 334/7753/14-ц
Провадження № 2/334/103/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Колесник С.Г., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», Запорізьке обласне управління з питань захисту прав споживачів, товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Тревел», про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який неодноразово уточнювала в ході розгляду справи. На обґрунтування вимог посилається на те, що 26.06.2014р. з метою придбання авіаквитків сполученням Амстердам-Київ-Амстердам вона звернулася до туроператора «Тревел Тур», розташованого за адресою м. Запоріжжя, проспект Леніна, 177, а 27.06.2014р. придбала у туроператора «Тревел Тур» електронні авіаквитки на літак, який здійснював переліт від м. Амстердам до м. Київ, рейс №РS 102, та від м. Київ до м. Амстердам, рейс № РS 101, сплативши за них, згідно квитанції, ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16100 грн.

При цьому менеджер туроператора «Тревел Тур» ОСОБА_3 пояснила, що повний тариф вартості квитків може дати тільки наступного дня і запевнила, що при поверненні квитків втрачається тільки тариф квитка, а аеропортовий та комісійний збори в повному обсязі повертаються, за послуги туроператору «Тревел Тур» платиться тільки 70 грн. на всіх квитках.

У зв'язку з аварією літака рейсу МН17, приймаючи до уваги рекомендації уряду ОСОБА_4 не здійснювати тимчасово візити з дітьми літаком, особи, для яких позивачкою були придбанні авіаквитки, їх не використали.

23.07.2014р. позивачка звернулася до туроператора «Тревел Тур» із заявою про повернення коштів за невикористані квитки, у чому їй було відмовлено з тих підстав, що квитки є не поворотними. При покупці авіаквитків про зазначену істотну обставину не було жодної інформації.

Представник ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» повідомив, що повернення засобів за невикористаний квиток здійснюється за місцем придбання квитка - в касі агентства з продажу перевезень і агентства, де був оформлений квиток, та назвав приблизну для повернення суму вартості одного квитка 1876,00 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 письмово повідомила, що перевізні документи були оформлені не туроператом «Тревел Тур», а агентом ТОВ «Дельта Тревел», відповідно до агентської угоди з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України». Всі гроші, які були сплачені туроператору «Тревел Тур», були перераховані на рахунок ТОВ «Дельта Тревел», квитки не поворотні і штрафні санкції по поверненню великі. З моменту замовлення квитків до моменту їх оплати менеджер туроператора «Тревел Тур» ОСОБА_3 ні разу не повідомила про те, що квитки туроператор «Тревел Тур» набуває не напряму через авіакомпанію перевізника, а діє через посередницьку фірму, що здорожує вартість квитків, чим було порушено її права як споживача. Також не було надано інформацію про те, що придбання квитків через іншого агента уможливить повернення коштів за невикористані квитки.

Вважає відмову туроператора «Тревел Тур» в поверненні коштів безпідставною і просить стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 сплачену за квитки грошову суму 8292,00 грн. з розрахунку 2073 грн. за кожен квиток, вартість якого складається з аеропортових зборів 1987,00 грн., у тому числі сервісний збір агента ТОВ «Дельта Тревел» - 34,00 грн., сервісний збір посередника відповідача ФОП ОСОБА_2 52,00 грн.

Отримуючи кошти за авіаквитки, відповідач ФОП ОСОБА_2 діяла не на підставі укладеного договору, а набула зазначені кошти без достатньої правової підстави, оскільки у неї не було підстав отримувати кошти за авіаквитки, як і не було делегованого авіакомпанією права на реалізацію квитків, чи права на замовлення і придбання квитків від імені позивачки, а тому відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 1212 ЦК України зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживач послуги має право на належну якість обслуговування. Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань є порушенням прав споживача і завдало позивачці моральної шкоди, що виявилось у тривалому знаходженні в нервовому стані і тривоги через невизнання права позивачки на повернення грошових коштів; підвищеному тиску, головних і серцевих болях, так як стан здоров'я перебував у постійному зриві і напрузі, моральному приниженні. Позивачка як інвалід 3 групи приймає багато лікарських препаратів, а з наступним нервовим зривом довелося звернутися до лікарів і додатково проходити обстеження. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 3350,00 грн., що є співмірним розміру понесених матеріальних витрат на придбання ліків у розмірі 2618,00 грн.

З наведених підстав, згідно заяви про збільшення позовних вимог від 25.02.2015р. (а.с.208-209 т.1), просить стягнути з відповідача грошові кошти за невикористані авіаквитки в кількості 4 штук у загальному розмірі 8292,00 грн., моральну шкоду у розмірі 7308,00 грн., понесені матеріальні витрати на придбання ліків у розмірі 2456,00 грн.

В судовому засіданні позивач, її представник підтримали вимоги позову і просили його задовольнити з наведених вище підстав.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивач ОСОБА_1 не є належним позивачем по даній справі, оскільки відповідно до «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 №735, повернення коштів за квиток здійснюється особі, що зазначена у квитку. Аналогічне положення закріплено в «Правилах повітряних перевезень пасажирів і багажу ПрАТ «Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України», повернення коштів здійснюється за умови надання документів, що посвідчують особу та документу, що посвідчує право на отримання грошових сум.

Стаття 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, не поширюється на спірні правовідносини. Відповідач набув кошти за білети на законних підставах, оскільки діє як посередник на підставі Угоди про надання посередницьких послуг від 17.02.2014р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Дельта Тревел». А ТОВ «Дельта Тревел» є агентом ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» на підставі агентського договору. Тобто ФОП ОСОБА_2 набула кошти за придбання квитків на договірних підставах.

Доводи позивача про необхідність надання інформації про тариф в письмовій формі у вигляді пам'ятки не ґрунтується на вимогах жодного нормативно-правового акту. Вся необхідна інформація про продукцію відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» розміщена за місцем реалізації квитків у Кутку споживача ТОВ «Тревел Тур» та ФОП ОСОБА_2, а саме, Закон України «Про захист прав споживачів», «Повітряний кодекс України», «Правила повітряних перевезень та багажу» від 30.11.2012 №735, пам'ятка пасажира «Про придбання авіаквитка» та інші, які знаходяться у вільному доступі всіх клієнтів.

Під час бронювання квитків ОСОБА_1 була повідомлена про вартість, умови й обмеження під час перевезення та правила використання тарифу (про не поворотність тарифу та паливного збору) в усній формі у чіткій відповідності до «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу» ОСОБА_1 було роз'яснено всі зазначенні положення під час бронювання 26.06.2014р. та вона потребувала час на роздуми в зв'язку з отриманням роз'яснення про неповоротність даного тарифу та паливного збору. Також ОСОБА_1 було видано Підтвердження бронювання з метою, щоб вона мала змогу ще раз ознайомитись з умовами тарифу в он-лайн системі через сайт «Тревел Тур» та була надана інформація про можливість задати питання через контакт-центр ПрАТ «Авіакомпанія МАУ» та шляхом направлення запиту електронною поштою до ПрАТ «Авіакомпанія МАУ».

До проведення бронювання позивачу було повідомлено про ціну 4 квитків та відповідно кожного з них у чіткій відповідності до ст. 15 ч. З Закону України «Про захист прав споживачів». Також під час бронювання ОСОБА_1 було роз'яснено, що в разі несплати за квитки до 27.06.2014р. до 18.40 бронювання квитків було б анульовано автоматично.

Лише після роздумів та погодження на такі умови позивач 27.06.2014р. оплатила вартість квитків, та їй додатково до проведення оплати було повторно роз'яснено правила тарифів.

Після прийняття пасажирами рішення про відмову від польоту, позивач виявила бажання повернути кошти за придбані квитки, однак не погодилася на повідомлену їй до повернення суму.

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем п. 3 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає яким чином була завдана шкода відповідачем позивачу та в чому вона виразилась.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення витрат на придбання ліків в сумі 2618,00 грн., однак взагалі не зрозуміло правові підстави зазначених вимог та чому ці витрати має відшкодовувати відповідач. Витрати на лікування понесла ОСОБА_1 22.07.2014р., а вперше позивач звернулась із заявою про анулювання квитків 23.07.2014р., відповідь отримала ще пізніше. Тобто жодного зв'язку між цими подіями немає.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 7308 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць, починаючи з 15.08.2014р. (з дня звернення до суду), обґрунтовує свої душевні страждання необхідністю судового процесу. Реалізація відповідачем своїх законних процесуальних прав не є порушенням прав позивача. Не укладення мирової угоди між позивачем і відповідачем, а також захист відповідачем свої прав в процесі розгляду даної справи не може бути підставою для стягнення моральної шкоди. Саме позивач не бажає укладати мирову угоду та відкидає будь-які пропозиції відповідача та третіх осіб ТОВ «Дельта Тревел» та ПрАТ МАУ, наприклад, здійснити перебронювання квитків на будь-яку дату до 01.09.2015р. без будь-яких штрафних санкцій.

Позивач в якості правових підстав відшкодування моральної шкоди визначає ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 23 ЦК України, разом з тим, спеціальними нормативними актами, які регулюють правовідносини в галузі міжнародних перевезень та міжнародним договором - Варшавською конвенцією, не передбачено стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» надала письмові заперечення проти позову, зазначивши, що за посередництвом туристичного оператора ТОВ «Дельта Тревел» та туристичної агенції «Тревел Тур» (фізична особа-підприємець ОСОБА_2А.) позивач придбала для громадян ОСОБА_4 чотири авіаквитки для здійснення міжнародного повітряного авіаперевезення, загальна вартість яких становила суму 15756,00 грн. Під час оформлення та придбання авіаквитків, позивач, як організатор та спонсор зазначеного міжнародного повітряного перевезення громадян ОСОБА_4, ознайомилася та в повній мірі погодилася з умовами договору міжнародного повітряного перевезення, правилами застосованого тарифу та правилами авіаперевізника.

Рейс РS 102-26.07.14 за маршрутом перевезення Амстердам - Київ було виконано згідно з розкладом польотів. Особи, для яких було придбано квитки, на власний розсуд відмовилися від здійснення міжнародного повітряного перевезення у прямому та зворотному сполученнях, не прибули на посадку в повітряне судно, відмовившись від польоту. Вважається, що ці пасажири розірвали договір міжнародного повітряного перевезення в односторонньому порядку і повернення коштів за невикористані авіаквитки здійснюється за правилами застосованого тарифу у квитках та за місцем їх придбання.

Позивачу, який за власним бажанням та свідомо придбав авіаквитки за спеціальним тарифом, було запропоноване належне відшкодування залишку сплачених сум за односторонню та необґрунтовану відмову від укладеного ним договору міжнародного повітряного перевезення. Таким чином, продавець авіаквитків свої зобов'язання за встановленим порядком продажу авіаквитків та їх добровільного повернення виконав.

Авіакомпанія МАУ жодних прав позивача та громадян ОСОБА_4 не порушила і виконала свої зобов'язання у правовому полі, встановленому правилами міжнародного та національного законодавства України.

Третя особа ТОВ «Дельта Тревел» в судове засідання не зявилась. Надали до суду письмові пояснення, просили розглянути справу в їх відсутність.

Представник третьої особа Запорізьке обласне управління з питань захисту прав споживачів в судовому засіданні підтримав доводи позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.06.2014р. ОСОБА_1 звернулася до туроператора «Тревел Тур», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 177, з метою придбання авіаквитків повідомленням Амстердам-Київ-Амстердам.

Консультація по підбору авіаперевезення, бронювання авіаквитків здійснювалися працівником ТОВ «Тревел Тур» на підставі угоди №17-02-14/1 від 17.02.2014р. між ТОВ «Тревел Тур» і ФОП ОСОБА_2 (а.с.246-249 т.1).

Відповідно до розділу 1 цієї угоди виконавець ТОВ «Тревел Тур» зобовязується надавати послуги замовнику ФОП ОСОБА_2, зокрема: пошук, залучення покупців; консультації по підбору авіаперевезення на рейсах різних авіакомпаній; здійснювати бронювання авіаквитків на міжнародні рейси через Систему бронювання на сайті у відповідності з заданими пасажиром (особою, що придбаває авіаквитки) параметрами; доводити до пасажирів (осіб, що придбавають авіаквитки) передбачену чинним законодавством України інформацію, включаючи, але не обмежуючись: правила повітряних перевезень пасажирів та багажу, правила застосування тарифів, візові правила країн, розмір штрафів при поверненні квитків, ознайомлення з правилами проходження прикордонного митного контролю, надання іншої супутньої інформації на вимогу пасажирів (осіб, що придбавають авіаквитки); передавати пасажиру (особі, що придбаває авіаквитки) електронний авіаційний перевізний документ відповідно до зробленого бронювання (PNR) у вигляді печатної форми маршрутного листа в офісі виконавця або електронною поштою. Вартість послуг включає сервісний збір (збір, встановлений виконавцем в якості компенсації за надання послуг за кожне бронювання), розміри якого наведені у додатку 1 до угоди.

27.06.2014р. ОСОБА_1 придбала за посередництвом ТОВ «Тревел Тур» (ФОП ОСОБА_2А.) для громадян ОСОБА_4 чотири електроні авіаквитки: №566 НОМЕР_1 (HAGENAAR LEONARD), №566 НОМЕР_2 (VERBYTSKA ANASTASIYA), №566 НОМЕР_3 (HAGENAAR VIKTORIA RACHEL), №566 НОМЕР_4 (HAGENAAR GABRIELLA ABIGAIL) для здійснення міжнародного повітряного авіаперевезення за маршрутом Амстердам - Київ на рейс РS 102 - 26.07.14 та у зворотному напрямку на рейс - РS 101 - 10.08.14 (а.с.9-15 т.1). Перевізник - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України».

За квитки ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_2 16100,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27.06.2014р. (а.с.6 т.1). За кожний квиток було сплачено 4025,00 грн., з яких тариф 1952,00 грн., такси 1987,00 грн. і 86,00 грн. сервісний збір.

За рахунком-фактурою №М00132445 від 27.06.2014р. ФОП ОСОБА_2 перерахувала за бронювання авіаквитків всі отримані від ОСОБА_1 грошові кошти (за винятком сервісного збору) у сумі 15864,00 грн. на рахунок ТОВ «Дельта Тревел» (а.с.193, т.1).

ФОП ОСОБА_2 діяла на підставі угоди про надання посередницьких послуг від 17.02.2014р. з ТОВ «Дельта Тревел» (сертифікат на право продажу авіаційних перевезень №АП0465, а.с.182 т.1), яке відповідно до агентської угоди з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» оформило авіаквитки за маршрутом Амстердам-Київ-Амстердам (номера електронних квитків №566 НОМЕР_1 (442, 443, 444) і перерахувало зазначені грошові кошти (за винятком комісії агента) перевізнику ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» (а.с.158-160, 177-180 т.1).

Таким чином, відповідач ФОП ОСОБА_2 отримала грошові кошти за придбання електронних авіаквитків на договірних підставах, оскільки діяла як посередник на підставі Угоди про надання посередницьких послуг від 17.02.2014р., укладеної між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Дельта Тревел», яке є агентом ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» на підставі агентського договору між ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» і ТОВ «Дельта Тревел».

23.07.2014р., після прийняття пасажирами рішення про відмову від польоту, ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Тревел Тур», до ФОП ОСОБА_2 із заявами про скасування придбаних нею авіаквитків та заявою від 25.07.2014р. про надання інформації по тарифам (а.с.153 т.1, а.с.109 т.2).

ФОП ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Дельта Тревел» із заявами про анулювання авіаквитків (заявка №8ISRDY) та про надання інформації про суму і строк повернення грошових коштів (а.с.156-157 т.1).

ТОВ «Дельта Тревел» листом від 30.07.2014р. №0414 повідомило, що вартість кожного квитка складається з тарифу 1952,00 грн., сервісного збору агента ТОВ «Дельта Тревел» - 34,00 грн., та аеропортових зборів: ТХ01 - 203 грн. YК, ТХ02 - 24 грн. UD, ТХ03 - 1218 грн. YG (паливний збір), ТХ04 - 48 грн. UA, ТХ05 - 252 грн. RN, ТХ06 - 33 грн. VV, ТХ07 209 грн. СJ. У відповідності до використаного у квитках тарифу, перевізник повертає аеропортові збори за винятком паливного збору, що становить 769,00 грн. по кожному квитку. Сервісний збір ТОВ «Дельта Тревел» за процедуру повернення будь-якого квитка становить 250,00 грн., тому до повернення по кожному квитку становить 519,00 грн. (а.с. 158 т.1).

На заяви позивача від 23.07.2014р. і 25.07.2014р. ФОП ОСОБА_2 листом від 01.08.2014р. №01-08-14/1 надала позивачу інформацію по зазначеним тарифам та поверненню грошових коштів (а.с.27 т.1). Тим самим, 24.07.2014р. продавець авіаквитків запропонувала позивачу повернути кошти за невикористані авіаквитки за правилами застосованого тарифу.

ОСОБА_1 відмовилася від отримання коштів у зазначеному розмірі.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтувала свої позовні вимоги посиланням на положення ст. 1212 ЦК України, вважає спірні грошові кошти безпідставно набутими відповідачем.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому (правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-122цс14).

За вимогами ст. 11 Повітряного кодексу України, ст. 908 ЦК України, при виконанні повітряних перевезень, перевізник зобов'язаний дотримуватись загальних правил повітряних перевезень, які визначають Умови перевезення та відповідальність перевізника.

Згідно зі ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ст.910 ЦК України, за договором перевезення пасажира перевізник зобов'язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 911 ЦК України пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п.1, п.3 глави 1 Розділу ІІ «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 № 735 (далі Правила), правила застосовуються до будь-якого міжнародного і внутрішнього перевезення пасажирів або багажу, яке здійснюється повітряним судном за плату або по найму.

Усі перевезення пасажирів і багажу, що зазначені в пункті 1 цієї глави, є об'єктом правил перевізника, а також тарифних нормативів перевізника, чинних на дату видачі квитка (оформлення електронного квитка), а якщо таку дату неможливо визначити - на дату початку перевезення. Під час перевезення пасажирів і багажу використовуються правила, тарифи і збори, що діють на дату оформлення квитка.

Відповідно до змісту п. 4 глави 1 Розділу ІІ Правил, український перевізник встановлює свої правила повітряних перевезень пасажирів і багажу. Відповідно, діють Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (далі Правила МАУ).

Згідно п.1 глави 1 розділу IV Правил, п. 5.1.1 Правил МАУ, пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про повітряне перевезення та відображають умови перевезення пасажира і багажу. Відсутність, помилковість в оформленні або втрата квитка та багажної квитанції не впливають на дійсність договору перевезення.

Електронний квиток електронний документ, що включає маршрут-квитанцію, видану авіаперевізником або від імені авіаперевізника, електронні купони та, у разі використання, документ для посадки.

Згідно п. 5.1.9 Правил МАУ вважається, що у разі придбання пасажиром електронного квитка на Інтернет-сайті авіакомпанії чи через контактний центр авіакомпанії та отриманого на свою електронну адресу, або придбаного на Інтернет-сайті агентства, пасажир ознайомився та погодився з цими Правилами повітряних перевезень пасажирів та багажу і Умовами договору перевезення у квитку. У випадку незгоди з Умовами договору перевезення або відмови від перевезення, пасажир має право анулювати своє бронювання і повернути квиток продавцю за правилами застосованого тарифу.

Згідно п. 5.4.7 Правил МАУ, квиток, виданий за спеціальним тарифом, чинний для перевезення тільки до дати, визначеної у квитку і на умовах, встановлених правилами застосування тарифів авіакомпанії.

Глава 8 розділу IV Правил, п. 5.8.1, п. 5.8.2 Правил МАУ встановлюють, що квиток може бути пред'явлений перевізнику для повернення сплачених сум за частково або повністю не використане перевезення, якщо таке повернення дозволяється правилами застосування тарифів. Повернення сум за невикористані квитки проводиться з дотриманням вимог правил застосування тарифів, встановлених перевізником.

Згідно розділу IV Правил, розділу VІІ Правил МАУ, тарифи, що використовуються, - це встановлені й опубліковані перевізником або від імені перевізника (або якщо не опубліковані, то розраховані згідно з тарифними нормативами перевізника) тарифи на рейс або рейси з місця відправлення до місця призначення, зазначені у квитку, які чинні у день оплати квитка для відповідного класу обслуговування. Кожний тариф передбачає правила його використання, якими встановлюються строк дії квитка, умови використання тарифу та повернення сум за невикористану частину перевезення тощо. Правила застосування тарифів затверджуються керівником перевізника та розміщуються на сайті перевізника та повинні бути доступними пасажирам для ознайомлення.

Правила застосування тарифів для вільного доступу пасажирам для ознайомлення розміщуються на Інтернет-сайті МАУ.

Тарифи не включають транспортні послуги між терміналами аеропорту і між аеропортами та міськими терміналами.

Аеропортові збори (такси) за надання послуг пасажирам під час обслуговування їх в аеропорту встановлюються та затверджуються відповідно до чинного законодавства і повинні бути опубліковані у формі, доступній користувачам.

Аеропортові збори (такси), збори (такси) перевізника не входять до тарифу, а разом з тарифом становлять повну вартість перевезення.

Згідно п. 7.1.5 Правил МАУ, встановлений авіакомпанією або агентом з продажу перевезень «сервісний збір», що оплачений пасажиром за оформлення квитка та надання інших послуг, повязаних з підбором та оптимізацією маршруту перевезення тощо, до загальної вартості квитка не входить і сплачується пасажиром окремо від загальної вартості квитка. Аеропортові збори (такси), збори (такси) авіакомпанії, встановлені за користування будь-якими послугами чи обладнанням, можуть включатися до вартості перевезення або сплачуватися окремо з наданням документу, який підтверджує оплату цих послуг (п.7.2.1 Правил МАУ). Аналогічні положення містяться у главі IV Правил.

Повернення коштів за квиток регламентовано розділом ХХ Правил МАУ.

Згідно п. 20.1.1 повернення коштів за невикористаний квиток (його частину) здійснюється за місцем придбання квитка в касі агентства з продажу перевезень, в касі з продажу перевезень авіакомпанії або в касі представництва авіакомпанії та у тій валюті, у якій квиток було оплачено.

Розмір сум коштів, що повертаються за невикористаний квиток (його частину) залежить від правил застосованого тарифу і тарифних нормативів авіакомпанії та виду відмови від перевезення Сервісний збір продавця квитка до вартості квитка не входить і поверненню не підлягає (добровільна чи примусова) (п. 20.1.4).

Згідно п. 20.1.8 повернення коштів здійснюється за зверненням пасажира у день розірвання договору перевезення або протягом часу чинності квитка (предявлення квитків до каси за місцем їх оформлення, отримання перевізником звернення пасажира про повернення коштів за невикористане перевезення, яке оформлене електронним квитком). У разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору перевезення в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів, рахуючи з наступного дня від дня звернення особи.

У випадку добровільного повернення коштів за квиток, коли пасажир бажає повернути суму, сплачену за квиток, і таке повернення дозволяється правилами застосованого тарифу, то така сума розраховується згідно з тарифним нормативом авіакомпанії. Пасажиру повертається сума всіх невикористаних аеропортових зборів (такс) і зборів (такс) перевізника. Встановлений сервісний збір авіакомпанією або агентством з продажу за оформлення квитка не входить до вартості квитка і поверненню не підлягає. (п. 20.3.1, п. 20.3.2).

Аналогічні положення щодо повернення коштів за квиток встановлені розділом XIX Правил.

Відповідно до п. 8 розділу X Правил, час закінчення посадки у повітряне судно залежить від обставин відправлення рейсу і встановлюється перевізником, про що пасажири інформуються безпосередньо в аеропорту відправлення. У разі запізнення пасажира або неприбуття на посадку в повітряне судно вважається, що пасажир відмовився від польоту, крім випадків, якщо це сталося з вини перевізника або суб'єкта наземного обслуговування.

Згідно інформації перевізника, рейс РS 102-26.07.14 за маршрутом перевезення Амстердам - Київ було виконано згідно з розкладом польотів.

Пасажири на власний розсуд прийняли рішення про відмову від здійснення міжнародного повітряного перевезення у прямому та зворотному сполученнях. У такому випадку вважається, що ці пасажири розірвали договір міжнародного повітряного перевезення в односторонньому порядку, і повернення коштів за невикористані авіаквитки здійснюється за правилами застосованого тарифу у квитках та за місцем їх придбання.

Згідно інформації перевізника та агента з продажу ТОВ «Дельта Тревел», авіаквитки були придбані за правилами тарифу G1UIANL, придбані за таким тарифом авіаквитки є не поворотними. За правилами тарифу поверненню підлягає частина не використаних аеропортових зборів, крім паливного (а.с. 177-185 т.1, а.с.66 т.2).

Приймаючи до уваги, що вартість кожного квитка складається з тарифу 1952,00 грн., сервісного збору агента ТОВ «Дельта Тревел» - 34,00 грн., які згідно Правил МАУ не повертаються, та аеропортових зборів: ТХ01 - 203 грн. YК, ТХ02 - 24 грн. UD, ТХ03 - 1218 грн. YG (паливний збір), ТХ04 - 48 грн. UA, ТХ05 - 252 грн. RN, ТХ06 - 33 грн. VV, ТХ07 209 грн. СJ, з яких паливний збір поверненню не підлягає, у відповідності до правил використаного у квитках тарифу, у звязку з відмовою пасажирів від квитків, поверненню підлягають аеропортові збори у сумі 769,00 грн. по кожному квитку. Сервісний збір ТОВ «Дельта Тревел» за процедуру повернення будь-якого квитка становить 250 грн., відтак всього до повернення по кожному квитку належить сума 519,00 грн., повернення вартості невикористаних авіаквитків здійснюється за місцем придбання квитка.

Доводи відповідача, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі, оскільки не являється пасажиром за договорами перевезення, є безпідставними, оскільки згідно п. 20.1.6 Правил МАУ повернення коштів здійснюється в тому числі спонсору, що сплатив за перевезення.

Положення XXIX розділу Правил встановлюють правила інформування пасажира, які поширюються на всіх перевізників та їх агентів з продажу та/або обслуговування, які здійснюють оформлення квитків на повітряні перевезення на території України. Перевізник (його агент з продажу) в офісі з оформлення перевезень зобов'язаний розмістити на видному та доступному для споживачів місці таку інформацію: своє повне найменування, місцезнаходження;копії документів (ліцензії, сертифікати, свідоцтва) щодо здійснення перевезень (продажу перевезень); телефон територіального органу у справах захисту прав споживачів; книгу зауважень та пропозицій.

Перевізник (його агент з продажу) під час оформлення квитків обов'язково повинен довести до відома пасажирів інформацію про правила перевізника щодо перевезень пасажирів і багажу на паперових носіях у вигляді пам'ятки для пассажира, а у разі перевезення за спеціальним тарифом про вартість, умови й обмеження перевезення усно під час бронювання, а у разі застосування електронного квитка - через сайт, за допомогою якого здійснюється бронювання.

Аналогічне положення закріплено і в Правилах МАУ (розділ XXXI).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що безпосередньо вона консультувала та пришукувала для позивачки найбільш дешеві квітки для її родини. Під час бронювання квитків ОСОБА_1 була повідомлена про вартість, умови й обмеження під час перевезення та правила використання тарифу (про неповоротність тарифу та паливного збору) в усній формі у чіткій відповідності до «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу» (розділ XXIX). Аналогічне положення закріплено і в Правилах МАУ (п. 31.3).

Крім того, Детальні умови Договору перевезення викладені в Правилах МАУ, що розміщені на сайті: www.flyuia.com; розділи: Інформація та послуги / нормативи.

ОСОБА_1 було роз'яснено всі зазначенні положення під час бронювання 26.06.2014р. та вона потребувала час на роздуми в зв'язку з отриманням роз'яснення про неповоротність даного тарифу та паливного збору.

Також ОСОБА_1 було видано Підтвердження бронювання з метою, щоб вона мала змогу ще раз ознайомитись з умовами тарифу в он-лайн системі через сайт «Тревел Тур» та була надана інформація про можливість задати питання через контакт-центр ПАТ «Авіакомпанія МАУ» та шляхом направлення запиту електронною поштою до ПАТ «Авіакомпанія МАУ» (телефон та електронна адреса розміщені на сайті ПАТ «Авіакомпанія МАУ» у вільному доступі).

Ще до проведення бронювання позивачу було повідомлено про ціну 4 квитків та відповідно кожного з них у чіткій відповідності до ст. 15 ч. З Закону України «Про захист прав споживачів» - ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов'язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. Тобто закон вимагає визначення повної ціни без додаткових доплат і не вимагає розшифрування з чого складається ціна.

Також під час бронювання ОСОБА_1 було роз'яснено, що в разі несплати за квитки до 27.06.2014р. до 18.40 бронювання квитків було б анульовано автоматично.

Відповідно до п. 8.1.6. Правил МАУ до моменту оплати повної вартості перевозки бронювання є попереднім і договір на перевозку є неукладеним. Згідно п. 8.1.7.в разі несплати вартості замовленого білету у встановлений строк, який встановлений авіакомпанією або її агентом, то авіакомпанія (її агент) мають право анулювати здійснене бронювання без повідомлення пасажира.

Лише після роздумів та погодженням на такі умови позивач 27.06.2014р. оплатила вартість квитків. 27.06.2014р. додатково до проведення оплати їй було повторно роз'яснено правила тарифів.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що не була безпосередньо присутньою при бронюванні позивачкою квитків в ТОВ «Тревел Тур», а очікувала в коридорі, тому суд її пояснення оцінює критично.

Таким чином, судом не встановлено, що при бронюванні позивачем авіаквитків 26.06.2014р. та 27.06.2014р. відповідачем було порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює право споживача на інформацію про продукцію, та положення Правил перевезення щодо інформування пасажира.

Заявляючи про відшкодування шкоди, спричиненої порушенням відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права на інформацію про продукцію, позивач не обґрунтувала і не довела, що її матеріальні витрати на придбання ліків у розмірі 2456,00 грн. на лікування, повязані із захворюванням, спричиненим недостовірною або неповною інформацією про продукцію.

ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності (а.с.41 т.1), згідно виписки з медичної карти з 21.07.2014р. по 01.08.2014р. знаходилася на лікуванні (а.с.43 т.1), 22.07.2014р. придбала ліки згідно чека №901165121 на суму 2618,00 грн. (а.с.42 т.1). Тобто, захворювання у позивача виникло до її звернення із заявою про анулювання квитків 23.07.2014р., витрати на лікування також мали місце 22.07.2014р., тобто до виникнення спірної ситуації щодо повернення вартості квитків.

Таким чином, позивачем не наведено жодних фактичних даних та не надано жодних доказів на підтвердження того, що захворювання, яке мало місце з 21.07.2014р., та понесені 22.07.2014р. витрати на ліки, повязані з наданою відповідачем інформацією при бронюванні позивачем авіаквитків 26.06.2014р. та 27.06.2014р.

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо стану здоровя позивачки і її хвилювань щодо даної ситуації, відомі їм зі слів ОСОБА_8, і не спростовують вищевказаних висновків суду.

Вимоги позову в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав. Споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Однак компенсація моральної шкоди можлива тільки у випадках заподіяння її небезпечною для життя та здоровя продукцією, а будь які докази цього по справі відсутні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Позовні вимоги про стягнення на користь позивачки з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено завдання моральної шкоди, та позовні вимоги не ґрунтуються ні на умовах укладеного між сторонами договору, ні на вимогах законодавства України.

Таким чином, аналізуючи в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки по кожному квитку по 519,00 грн., що разом становить 2076,00 грн.

В іншій частині позову вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 908, 910, 911 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», Запорізьке обласне управління з питань захисту прав споживачів, товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Тревел», про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невикористані квитки у загальній сумі 2076,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Колесник С. Г.