Справа № 466/234/15 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/6296/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Симець В.І.

З участю відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк три місяці після набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України. Стверджує, що судом не взято до уваги роз»яснення надані у ч.3 п.24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що при розгляді зазначеної категорії справ суди перевіряють наявність або відсутність спадкової справи та наявність у спадковій справі обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказує, що така відмова має важливе значення для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У разі ж необґрунтованої відмови нотаріуса спадкоємець може оскаржити її у судовому порядку. Однак, позивач не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, відсутня обґрунтована відмова нотаріуса в її прийнятті, а відтак вважає передчасним висновок суду про продовження строку на прийняття спадщини. Стверджує, що суд в рішенні не навів поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Вказує, що позивач не обмежений в праві на листування, а тому міг звернутися із заявою поштою, що передбачено п.п. 3.3, 3.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім цього, апелянт зазначає, що про смерть ОСОБА_8 матері позивача та його сестрі було відомо одразу, оскільки останні були присутні на похоронах, а відтак мало бути відомо і позивачу. Зазначає, що позивач знав, що батько важко хворий, оскільки спілкувався кілька разів під час хвороби з ним особисто.

Враховуючи дані обставини, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами статті 4 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.02.2014 року міським відділом державної реєстраційної служби ЛМУЮ ( а.с.4).

Сторони по справі є дітьми померлого, що встановлено в судовому засіданні судом першої інстанції та підтверджується копіями свідоцтв про народження. ( а.с.5, а.с.8 спадкової справи №10/2014).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається із 4-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 83,20 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.09.1994 року, виданого відділом приватизації житла міської адміністрації квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10 ( а.с.14 спадкової справи №10/2014).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1270 ЦК України прописано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із вимог позовної заяви встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач не звернувся із заявою про прийняття такої.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 абз.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Визначаючи позивачу ОСОБА_5 додатковий строк три місяці для прийняття спадщини, суд першої інстанції належно перевірив обставини із-за яких був пропущений строк для прийняття спадщини, поважність причин пропуску такого строку та прийшов до вірного висновку, що позивачу не було належно повідомлено про день смерті батька.

Доводи відповідачів про те, що позивач ОСОБА_5 повинен був знати про смерть батька із телефонних розмов, що останньому було відомо про тяжку хворобу батька є припущеннями, адже ніхто із відповідачів не надіслав листа, телеграму чи в інший спосіб, який би був належним і допустимим доказом не повідомив позивача про ці обставини, про їх день.

Відповідно до ст. 60 п.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В роз»ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначено, що поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини суди переважно визнають тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі у Збройних Силах України тощо.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що позивач ОСОБА_5 завчасно звернувся в суд із вимогою визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, оскільки не звертався у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та не отримав постанови нотаріуса про відмову у видачі йому свідоцтва на спадщину, яку вправі оскаржити, не спростовують висновків суду. У заяві про прийняття спадщини від 15 липня 2014 року відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що інших спадкоємців передбачених ст.1261 Цивільного кодексу України та пережившого подружжя немає (а.с.1).

За приписами статті 1272 ч.2 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи між позивачем і відповідачами немає згоди та порозуміння, а є заперечення відповідачів на прийняття спадщини позивачем.

Згідно із статтею 308 ЦК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 .1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

О.Ф.Павлишин