Справа № 201/6949/15-ц
У Х В А Л А

21 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примус зареєструвати позови та визначити суддів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача.

В судовому засіданні третьою особою ОСОБА_3 заявлене клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що позивач зловживає своїми правами.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі пояснивши, що робітники Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська грубо порушили її конституційне право на звернення до суду за захистом її прав, не прийняв та не зареєструвавши її одинадцять позовних заяв в автоматизованій системі документообігу суду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання.

Вислухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвало закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд визнати з боку відповідача порушення її права на доступ до правосуддя, що виразилося в тому, що відповідач не вніс до автоматичної системи документообігу суду жодної з одинадцяти поданих нею позовних заяв та не визначив автоматично суддю для розгляду кожного позову, а також просила зобовязати відповідача зареєструвати подані нею до суду позовні заяви та визначити суддів для їх розгляду. Тобто вимоги позивача про визнання дій відповідача щодо невнесення до автоматичної системи документообігу позовних заяв та не визначення судді, а також зобовязання здійснити зазначені дії не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такий спір містить публічно-правовий зміст.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки.

Пункт 22 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» передбачає що відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона звернулася до суду за захистом її порушеного конституційного права, яке виразилось в не реєстрації саме робітниками Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська її одинадцяти позовних заяв в автоматизованій системі документообігу суду та просила зобовязати відповідача вчинити дані дії та визначити суддів для їх розгляду.

Враховуючи, те що позивач звернулася до суду саме зі спором який містить публічно правовий зміст, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, разом з тим суд розяснює позивачу її право на звернення для вирішення даного спору до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст. 205, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примус зареєструвати позови та визначити суддів закрити, розяснивши позивачу її право на звернення для вирішення даного спору до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Демидова