АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/7338/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: право власності.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод» до ОСОБА_8, 3-особа: Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» - про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Харківський канатний завод» (далі - ПАТ «Харківський канатний завод») звернулося в суд із вказаним позовом, який уточнило у січні 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 24 лютого 1999 року між АТВТ «Харківський канатний завод», правонаступником якого є ПАТ «Харківський канатний завод» та Торгівельно-комерційним товариством з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» укладено договір купівлі-продажу №4-1470 нежитлових приміщень підвалу №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, за ціною 42 000 грн., що була встановлена за домовленістю сторін.

28 квітня 2000 року між Торгівельно-комерційним товариством з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» та ОСОБА_8 на Харківській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого остання придбала у власність нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, у зв'язку з чим покупцю 5 червня 2000 року видано реєстраційне посвідчення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Укладені договори купівлі-продажу, предметом яких є спірні нежитлові приміщення, нотаріально не посвідчені.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22 червня 2011 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу спірних приміщень від 24 лютого 1999 року, укладений між АТВТ «Харківський канатний завод» та Торгівельно-комерційним товариством з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» з підстав, невідповідності укладеного договору вимогам закону, відсутності повноважень представника продавця на укладання договору від імені продавця - юридичної особи, яка цей договір не схвалила та оспорила в судовому порядку.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 338 ЦК України, ПАТ «Харківський канатний завод» просило суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_8 на його користь нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4 - 34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, та визнати за ним право власності на вказані приміщення.

Відповідачка ОСОБА_8 в особі свого представника, представник третьої особи - Торгівельно-комерційного товариства з іноземними інвестиціями «Харків-Москва», позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року, позов задоволено.

Визнано за ПАТ «Харківський канатний завод» право власності на нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові.

Витребувано нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові з незаконного володіння ОСОБА_8 на користь ПАТ «Харківський канатний завод».

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано право власності за ПАТ «Харківський канатний завод» на нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4 - 34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1.

Витребувано у ОСОБА_8 на користь ПАТ «Харківський канатний завод» нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4 - 34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Харківський канатний завод» судовий збір в сумі 420 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4 - 34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, вибули з володіння ПАТ «Харківський канатний завод» поза його волею.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1, 3 пункту 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України. Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 1999 року АТВТ «Харківський канатний завод», правонаступником якого є ПАТ «Харківський канатний завод» та Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» уклали на Харківській товарній біржі договір купівлі-продажу №4-1470, згідно з яким АТ «Харківський канатний завод» продало, а Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» придбало у власність нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м. за ціною 42 000 грн., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові (а. с. 11 том №1).

28 квітня 2000 року Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» та ОСОБА_8 уклали на Харківській товарній біржі договір купівлі-продажу №Н6-14, згідно з яким Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» продало, а ОСОБА_8 придбала у власність нежитлові приміщення в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м. за ціною 43 093 грн. 20 коп., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові ( а. с.64-65 том №1 ).

5 червня 2000 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» видало реєстраційне посвідчення, яким посвідчило, що нежитлові приміщення підвалу №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., розташовані по АДРЕСА_1 в м. Харкові зареєстровані за ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу Н6-14, укладеного на ХТБ 8 квітня 2000 року (а.с.66 том №1).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22 червня 2011 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу спірних приміщень від 24 лютого 1999 року, укладений між АТВТ «Харківський канатний завод» та Торгівельно-комерційним товариством з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» з підстав, невідповідності укладеного договору вимогам закону, відсутності повноважень представника продавця на укладання договору від імені продавця - юридичної особи, яка цей договір не схвалила та оспорила в судовому порядку (а. с. 114-132 том №1).

Розділом 7 Статуту АТ «Харківський канатний завод» визначено перелік органів управління товариством, до яких, зокрема належать: загальні збори акціонерів (п. 7.1), правління - виконавчий орган (п. 7.9), президент (генеральний директор, голова правління) ( п. 7.13)

Згідно п. 7.1 Статуту АТ «Харківський канатний завод» розпорядження майном не віднесене до виключної компетенції загальних зборів акціонерів.

Відповідно до п. 7.10 Статуту АТ «Харківський канатний завод» до повноважень правління товариства віднесено вирішення всіх питань діяльності товариства, які не віднесені до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, а п. 7.13.6, 7.13.7 Статуту АТ «Харківський канатний завод» передбачено, що президент (генеральний директор, голова правління) має право розпоряджатися майном товариства в межах компетенції, відкривати рахунки в банках, укладати угоди і забезпечувати їх виконання (а. с. 18-39 том №1).

Скасовуючи рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходила з того, що суди не надали правової оцінки повноваженням органу правління на розпорядженням майном товариства на підставі виданої довіреності від 24 лютого 1999 року на ім'я Полякова О.М., виписці з протоколу засідання правління АТ Харківський канатний завод» №65, в якій визначена необхідність продажу нежитлового приміщення, визначена договірна вартість нежитлового приміщення та надано право юрисконсульту позивача підписати відповідний договорі.

З копії виписки з протоколу №65 засідання правління АТ «Харківський канатний завод» залученої до справи вбачається, що правління АТ «Харківський канатний завод» постановлено затвердити договір купівлі-продажу центральної столової заводу та встановлено ціну її продажу 42 000 грн., а також надало право підписання договору купівлі-продажу центральної столової заводу юрисконсульту АТ «Харківський канатний завод» Полякову О.М. (а. с. 99 том №1).

Наведене свідчить, що правління АТ «Харківський канатний завод» до повноважень якого п. 7.10 Статуту АТ «Харківський канатний завод» віднесено вирішення питань діяльності товариства, які не віднесені до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, надало свою згоду на відчуження спірних нежитлових приміщень підвалу покупцю та визначило ціну їх продажу.

З копії доручення №01/174 від 24 лютого 1999 року залученої до справи вбачається, що генеральний директор АТ «Харківський канатний завод» Щупак уповноважив юрисконсульта АТ «Харківський канатний завод» Полякова О.М. укласти договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 в м. Харкові від імені АТ «Харківський канатний завод» (а. с. 98 том №1).

Зазначене свідчить, що генеральний директор АТ «Харківський канатний завод» до повноважень якого п.7.13.6 Статуту АТ «Харківський канатний завод» віднесено право розпоряджатися майном товариства в межах його компетенції, надавав свою згоду на відчуження спірних нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 в м. Харкові.

Крім того, з копії листа №2-/325 від 19 квітня 2002 року генерального директора АТ «Харківський канатний завод» Щупак Н.Е., адресованого міському голові м. Харкова вбачається, що АТ «Харківський канатний завод» схвалювало факт продажу частини нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 в м. Харкові (колишня центральна столова) покупцю ОСОБА_8 та просило міську голову надати в оренду у сумісне користування в рівних з покупцем частках земельну ділянку площею 531,67 кв. м. (а. с.213).

Зважаючи на те, що правління і генеральний директор АТ «Харківський канатний завод», які відповідно до Статуту АТ «Харківський канатний завод» мали право на відчуження майна товариства та надали свою згоду на продаж нежитлових приміщень в підвалі №V-ХХІ 1-го поверху №1-34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, а також те, що АТ «Харківський канатний завод» отримало від покупця за договором купівлі-продажу грошові кошти у розмірі 42 000 грн. та розпорядилося ними на свій розсуд, колегія суддів визнає, що спірні нежитлові приміщення вибули із володіння АТ «Харківський канатний завод» з волі його власника.

Вирішуючи спір, суд не звернув увагу на вказані обставини та помилково дійшов висновку про те, що нежитлові приміщення підвалу №V-ХХІ 1-го поверху №1, 2, 4 - 34 літ. «А-2», загальною площею 906,1 кв. м., які знаходяться по АДРЕСА_1 в м. Харкові, вибули з володіння ПАТ «Харківський канатний завод» поза його волею.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ПАТ «Харківський канатний завод» до ОСОБА_8, 3-особа: Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод» до ОСОБА_8, 3-особа: Торгівельно-комерційне товариство з іноземними інвестиціями «Харків-Москва» про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: