АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/854/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 22-ц/789/1369/15 Доповідач - Козак І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю ОСОБА_1 та його представника, ОСОБА_2 та представника Постолівської сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи відділ Держземагенства в Гусятинському районі, Постолівська сільська рада Гусятинського району Тернопільської області про визнання нікчемним, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов'язання відновлення стану земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання нікчемним, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 та зобов'язання відновлення стану земельної ділянки, а саме, відповідно до конфігурації, що існувала на момент купівлі ним будинковолодінні у 2010р.

Рішенням Гусятинського районного суду від 24.09.2015р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою на нього, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, ОСОБА_1 вказує, що відповідач у справі порушив його права, захопивши частину будинковолодіння, яка належить йому на праві власності за договором купівлі-продажу від попередніх власників. На думку апелянта, суд безпідставно не врахував того, що попередні власники користувались земельною ділянкою під літньою кухнею, а тому до нього відповідно перейшло право користування у тому ж обсязі, що і було в продавців.

ОСОБА_2 в свою чергу проти апеляційної скарги заперечує. Вказує, що оскільки літня кухня була знесена і не могла бути відчужена Продавцями як така, що не існує, то і прав у ОСОБА_1 на ту частину земельної ділянки виникнути не могло. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду від 24.09.2015р. без змін.

Третя особа Постолівська сільська рада проти апеляційної скарги теж заперечує і зазначає, що конфігурація земельної ділянки ОСОБА_1 відповідає кадастровому плану земельної ділянки та акту визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі на момент укладення договору купівлі-продажу. Тому апеляційну скаргу просить відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2010р. між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (Продавці) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6

Із договору купівлі-продажу вбачається, що земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який відчужується, - не приватизована, загальною площею - 0,2375 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

На земельній ділянці розташований глиняний житловий будинок загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., що зазначений у генплані під літ. "А" і надвірні будівлі та споруди: сарай з дошки - під літ. "В", сарай з дошки - під літ. "Г", сарай глиняний - під літ. "Д", огорожа металева - під №1, ворота металеві під №2 (а.с.109-110).

Згідно Витягу про Державну реєстрацію прав Гусятинського комунального БТІ від 18.02.2011р. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВРА№219049 від 08.11.2010р.

ОСОБА_2 згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 05.08.2012р. є власником земельної ділянки площею 0, 25 га в АДРЕСА_1 на підставі Рішення сесії Постолівської сільської ради від 26.05.2011р. №59.Суміжний землекористувач - гр. ОСОБА_1 (а.с.29).

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.07.2010р. вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 є власниками житлового будинку по АДРЕСА_1. Об'єкт складається з житлового будинку - літ. "А", сараю - під літ. "В", сараю - під літ. "Г", сараю - під літ. "Д", огорожі - під №1, воріт під №2. Згідно примітки - літню кухню літ. Б знесено (а.с.32).

Згідно рішення Постолівської сільської ради від 21.08.2010р. №237 гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки площею 0,2375 га, яка розміщена в АДРЕСА_1 (а.с.6).

У Свідоцтві про право на спадщину за заповітом на ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі №697 у спадковій справі №384 за 2009р. яке міститься в Технічній документації із землеустрою гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, літня кухня не значиться.

Дана Технічна документація в подальшому затверджена не була.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч.3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Попередніми землевласниками гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 прав власності чи користування на земельну ділянку оформлено не було, ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не приватизована. Літня кухня, яка була розміщена на спірній земельній ділянці, знесена, в документах Продавців не значиться.

Згідно рішення Постолівської сільської ради від 26.05.2011р. №51 гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,2375 га (а.с.50).

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, станом на 18.02.2011р., власником якого є ОСОБА_1, літня кухня, на яку посилається апелянт, не значиться.

Згідно ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти (правова позиція Верховного суду України у справі № 6-2 цс15 від 11.02.2015р.).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів зміни конфігурації його земельної ділянки внаслідок оформлення ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України (діючої в редакції на момент отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку - 15.08.2012р.) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалось державними актами.

Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Рішення Постолівської сільської ради від 26.05.2011р. № 59 не оспорювалось.

Безпідставним є посилання ОСОБА_1 щодо переходу до нього права на земельну ділянку, на якій була розмішена літня кухня, так як на момент укладення договору літньої кухні не було, вона була знищена, а отже, не могла бути об'єктом права власності, яке б перейшло від попередніх власників.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Апелянтом не надано жодних доказів щодо захоплення відповідачем належної саме йому земельної ділянки, а тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.О. Козак