Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2015 Справа №607/8151/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, третя особа Департамент освіти і науки Тернопільського обласної державної адміністрації, про скасування наказу про перерозподіл обовязків, стягнення втраченого заробітку та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, третя особа Департамент освіти і науки Тернопільського обласної державної адміністрації, про скасування наказу № 49-к від 09 квітня 2015 року «Про перерозподіл обовязків між працівниками кафедри педагогіки і психології» (далі наказ № 49-к) та зобовязання відповідача виплатити їй втрачений заробіток у розмірі 10 % до посадового окладу, який їй перестав виплачуватись на підставі оспорюваного наказу. Позов обґрунтовувала тим, що з 01 вересня 2003 року її призначено на посаду доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, про що укладено письмовий трудовий договір (контракт). 31 серпня 2011 року укладено додаткову угоду до контракту, якою термін дії трудового договору продовжено до 31 серпня 2016 року. 13 квітня 2012 року, без її відому та згоди, видано наказ № 55-к від 13 квітня 2012 року «Про переведення ОСОБА_1І.» (далі наказ № 55-к), відповідно до п. 1 якого її переведено на посаду доцента кафедри педагогіки і психології Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, та відповідно до п. 2 цього наказу доручено виконувати обовязки завідувача кафедри педагогіки і психології. 09 квітня 2015 року її ознайомили з наказом № 49-к від 09 квітня 2015 року «Про перерозподіл обовязків між працівниками кафедри педагогіки і психології». Відповідно до п. 1 зазначеного наказу скасовано з 09 квітня 2015 року п. 2 наказу № 55-к від 13 квітня 2012 року «Про переведення ОСОБА_1І.» та відповідно до п. 2 наказу № 49-к припинено з 09 квітня 2015 року виплату ОСОБА_1 доплати в розмірі 10 відсотків до посадового окладу. Позивач вважає наказ № 49-к незаконним, оскільки її не було попереджено за 2 місяці про зміну істотних умов праці відповідно до вимог ст. ст. 32, 103 Кодексу законів про працю України.

До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про доповнення позовних вимог, просила скасувати наказ № 66-к від 12 травня 2015 року про оголошення їй догани (далі наказ № 66-к), обґрунтовуючи тим, що вважає цей наказ незаконним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги про скасування наказу № 49-к підтримала з викладених у позовній заяві обставин, уточнила вимоги в частині стягнення втраченого заробітку просила стягнути з відповідача в її користь 2049 гривень, починаючи з 09 квітня 2015 року по день ухвалення рішення, перевіривши при цьому правильність обчислення суми, що підлягає стягненню, оскільки вона не володіє спеціальними бухгалтерськими знаннями та може помилятися в обчисленні сум, тому просила стягнути таку суму, яка відповідає 10% посадового окладу за вказаний період. Позовні вимоги про скасування наказу № 66-к підтримала, в їх обґрунтування зазначила, що догану їй оголошено незаконно. Зокрема, підставою цього наказу стала її відсутність на робочому місці з 08 години 30 хвилин до 11 години 21 квітня 2015 року. Однак, вона відлучалася з метою відвідування відкритого уроку в Тернопільську спеціалізовану школу І ступеня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов з метою вивчення досвіду використання розвивальної технології навчання для поповнення і оновлення матеріалів з теми «Інноваційні технології навчання», які вона викладає на курсах підвищення кваліфікації. Відповідно до Статуту Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти вона як науково-педагогічний працівник, що відноситься до професорсько-викладацького складу, має право бути присутньою на уроках у школі, та зобовязана регулярно вивчати, узагальнювати, поширювати передовий педагогічний досвід та освітні технології. Перебування на відкритому уроці підтверджується виданою дирекцією школи довідкою, відсутність на роботі зафіксована в журналі тимчасових відлучень. Таким чином, вона не допустила порушення трудової дисципліни, відтак наказ № 66-к є незаконним. З цих підстав позивач просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, вважає оспорювані накази незаконними, просив позов ОСОБА_1 задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 позову не визнали, пояснили, що у 2012 році був затверджений новий штатний розпис Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, в якому відсутня посада завідувача кафедри. Крім цього, перевіркою контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області 07 лютого 2011 року встановлено невідповідність вимогам закону нарахування викладачам, які не мали вченого звання професора, доплати за завідування кафедри в розмірі 20 %. Також наказ МОН України № 557 від 26 вересня 2005 року передбачає, що науково-педагогічним працівникам, які обрані чи призначені на посади професорів, але не мають відповідного вченого звання, один раз строком до двох років від часу першого обрання чи призначення встановлюється 19 тарифний розряд. ОСОБА_1 не має вченого звання професора, але була призначена на посаду завідувача кафедри (професора). Відповідно до Положення про кафедру загальне керівництво кафедрою згідно з функціональними обовязками здійснює науково-педагогічний працівник кафедри, на якого відповідним наказом директора покладається виконання обовязків завідувача кафедри. Всі ці обставини стали підставою винесення наказу № 55-к від 13 квітня 2012 року «Про переведення ОСОБА_1І.», з яким вона була ознайомлена і заперечень на нього не мала. 09 квітня 2015 року, з метою активізації науково-методичної роботи в інституті, посилення ролі і місця кафедри педагогіки і психології у справі підвищення якості навчального процесу на курсах підвищення кваліфікації педагогічних працівників, видано наказ № 49-к від 09 квітня 2015 року «Про перерозподіл обовязків між працівниками кафедри педагогіки і психології». З зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлено. Його винесенню також послугувала доповідна записка заступника директора з наукової роботи ОСОБА_6 від 08 квітня 2015 року, в якій відображено, що ОСОБА_1 не зуміла виконати ряд поставлених їй доручень, а також доповідна записка завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 08 травня 2015 року. Крім цього, відповідно до Закону України «Про вищу освіту» керівник кафедри обирається строком на 5 років та не може перебувати на посаді більш як 2 строки. ОСОБА_1 перебувала на цій посаді більше 10 років. Таким чином наказ № 49-к відповідає вимогам закону.

Оскільки за період з 09 квітня 2015 року ОСОБА_1 не виконувала обовязків завідувача кафедри, а їх виконувала інша особа, то відповідно ОСОБА_1 не може бути виплачено доплату в розмірі 10 % до посадового окладу, за виконання роботи, яку вона не здійснювала.

Щодо вимог про скасування наказу № 66-к, то вважають їх також безпідставними, оскільки ОСОБА_1 порушила правила внутрішнього трудового розпорядку, не поставила до відому керівництво кафедри про її відсутність на роботі, самовільно змінила розклад занять, що підтверджується письмовими доказами, а тому правомірно була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

З цих підстав представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що Департамент освіти і науки Тернопільського обласної державної адміністрації щорічно затверджує штатний розпис Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, і будь-яких змін у ньому за період з 2011 року по 2015 рік щодо посади доцента, завідувача кафедрою педагогіки і психології не відбулося. Вважає позов ОСОБА_1 підставним та просив його задовольнити.

Судом досліджено надані сторонами докази:

Як слідує з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працює в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти з 2001 року. 01 вересня 2003 року призначена, порядком переведення, на посаду доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології за контрактом (а.с. 10).

Відповідно до контракту, укладеного 01 вересня 2003 року, ОСОБА_1 призначена на посаду доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти на строк з 01 вересня 2003 року до 31 серпня 2006 року (а.с. 50).

Відповідно до п. 6.10 контракту умови контракту змінюються тільки за письмовою згодою сторін (а.с. 51-звор.).

Сторони визнали, що після закінчення строку дії контракту його було продовжено на новий строк.

31 серпня 2011 року укладено додаткову угоду до контракту з доцентом, завідувачем кафедри педагогіки і психології ОСОБА_1, відповідно до якої термін дії контракту продовжено до 31 серпня 2016 року (а.с. 5).

Відповідно до атестата доцента 02ДЦ № 013379 від 19 жовтня 2006 року рішенням атестаційної колегії від 19 жовтня 2006 року, протокол № 4/26, ОСОБА_1 присвоєно вчене звання доцента кафедри педагогіки і психології (а.с. 234).

13 квітня 2012 року директором Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти видано наказ № 55-к від 13 квітня 2012 року «Про переведення ОСОБА_1І.» (а.с. 29).

Відповідно до п. 1 зазначеного наказу ОСОБА_1 переведено на посаду доцента кафедри педагогіки і психології з 13 квітня 2012 року з оплатою праці згідно 19 тарифного розряду та відповідно до п. 2 цього наказу їй доручено виконувати обовязки завідувача кафедри педагогіки і психології.

Підставою видачі наказу зазначено: штатний розпис Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 01 квітня 2012 року.

Наказ № 55-к зареєстрований у книзі наказів по особовому складу (а.с. 148 149).

Доказів ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеним наказом на пропозицію суду не надано.

Відповідно до Положення про кафедру загальне керівництво кафедрою згідно з функціональними обовязками здійснює науково-педагогічний працівник кафедри, на якого відповідним наказом директора покладається виконання обовязків завідувача кафедри (а.с. 189).

09 квітня 2015 року в.о. директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти видано наказ № 49-к «Про перерозподіл обовязків між працівниками кафедри педагогіки і психології» (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 зазначеного наказу скасовано з 09 квітня 2015 року п. 2 наказу № 55-к від 13 квітня 2012 року «Про переведення ОСОБА_1І.» та відповідно до п. 2 наказу № 49-к припинено з 09 квітня 2015 року виплату ОСОБА_1 доплати в розмірі 10 відсотків до посадового окладу.

В зазначеному наказі вказано, що він виданий з метою активізації науково-методичної роботи в інституті, посилення ролі і місця кафедри педагогіки і психології у справі підвищення якості навчального процесу на курсах підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Наказ № 49-к зареєстрований у книзі наказів по особовому складу (а.с.144 145).

Доказів ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеним наказом на пропозицію суду не надано.

19 квітня 2015 року ОСОБА_1 запропоновано підписати додаткову угоду до контракту Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 01 вересня 2003 року з доцентом кафедри педагогіки і психології ОСОБА_1 на строк з 09 квітня 2015 року до 31 серпня 2016 року (а.с. 27), від підписання якої ОСОБА_1 відмовилася (а.с. 28).

Відповідно до штатних розписів Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти станом на січень 2011 року (а.с. 177 - 180), травень 2012 року (а.с. 116 119), 01 квітня 2013 року (а.с. 112 - 115), 21 лютого 2014 року (а.с. 108), 01 січня 2015 року (а.с. 76 79) на кафедрі педагогіки і психології Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти передбачена посада: доцент, завідувач кафедрою.

Як слідує з витягу з акту ревізії контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області від 07 лютого 2011 року, у Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти за період з 01 листопада 2007 року по 01 грудня 2010 року встановлено невідповідність вимогам закону нарахування викладачам, які не мали вченого звання професора, доплати за завідування кафедрою в розмірі 20 % (а.с. 99).

Відповідно до акту ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області 05 грудня 2014 року, аналогічних порушень в інституті за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2014 року не виявлено (а.с. 101).

З доповідної записки заступника директора з наукової роботи ОСОБА_6 від 08 квітня 2015 року слідує, що кафедра педагогіки і психології, яку очолює ОСОБА_1, не змогла, на його думку, повністю зреалізувати ідеї, які закладені в системі підвищення кваліфікації та неперервної професійної освіти. ОСОБА_1, на яку покладено виконання обов'язків щодо організації роботи кафедри і якій колишнє керівництво доручило (з незрозумілих причин) розробити методичні рекомендації щодо виконання випускних робіт, не зуміла справитися з таким важливим дорученням. Запроваджені з 2011 року форми випускної роботи були і залишаються зразком авторитарного стилю керівництва і не відображають дійсних запитів слухачів до підвищення своєї кваліфікації, що шкодить справі. Вважає за доцільне доручити іншим науково-педагогічним працівникам розробити конкретні пропозиції щодо форми і змісту випускних робіт, унеможливити різного роду перекручування та намагання одержати неправомірну вигоду з боку окремих недобросовісних осіб. Потребує також активізація роботи щодо наукового керівництва та супроводу педагогічного експерименту на базі Синьківської ОСОБА_8 ст. Заліщицького р-ну, за який відповідає ОСОБА_1 Крім цього, вважає, що доцільно змінити профіль діяльності та назву кафедри, а саме перейменувати її на кафедру педагогіки і психології післядипломної освіти.

Зазначена доповідна записка зареєстрована в журналі обліку вхідних документів (а.с. 223).

З доповідної записки завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 08 травня 2015 року слідує, що під час передачі йому доцентом ОСОБА_1 кафедральної документації відсутні протоколи засідань кафедри, за винятком одного, за 2015 рік; Положення про кафедру; посадові обовязки працівників кафедри не відповідають персональному складу та займаним посадам; вміст папок хаотичний, складений безсистемно і не відповідає номенклатурі справ; у текстах документів часто трапляються змістові та граматичні помилки. В документах кафедри відсутні будь-які матеріали про хід та результати педагогічного експерименту на базі Синьківської ОСОБА_8 ст. Заліщицького р-ну, за який відповідає ОСОБА_1 (а.с. 186)

12 травня 2015 року в.о. директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти видано наказ № 66-к, відповідно до якого за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, керуючись статтями 147 149 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1, доценту кафедри педагогіки і психології, оголошено догану. Підстави: доповідна записка доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 21 квітня 2015 року; Акт про відсутність на робочому місці від 21 квітня 2015 року (а.с. 90).

З доповідної записки завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 21 квітня 2015 року слідує, що він не зміг виконати доручення щодо повідомлення ОСОБА_1 про передачу документів кафедри після 15 години 21 квітня 2015 року, оскільки ОСОБА_1, не попередивши його, 21 квітня 2015 року з 08 години 30 хвилин до 11 години 40 хвилин була відсутня на робочому місці (а.с. 93).

Як убачається з акту про відсутність працівника на роботі від 21 квітня 2015 року, ОСОБА_1 21 квітня 2015 року з 08 години 30 хвилин до 11 години 40 хвилин була відсутня на робочому місці (а.с. 94).

З пояснювальної записки ОСОБА_1 слідує, що 21 квітня 2015 року вона відвідала Тернопільську спеціалізовану школу І ступеня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов з метою вивчення досвіду використання розвивальної технології навчання у початковій ланці для поповнення і оновлення матеріалів з теми «Інноваційні технології навчання», яку викладає на курсах підвищення кваліфікації, відвідала відкритий урок з рідної мови (з використанням розвивальної технології) з метою надання науково-методичної консультації на прохання адміністрації закладу. Запис про те, що йде в школу, зробила у «Книзі реєстрації тимчасових відлучень...» 20 квітня 2015 року в кінці робочого дня. Після приходу 21 квітня 2015 року об 11 годині на роботу, вона зробила відповідний запис у вказаній Книзі. Також просила взяти до уваги, що 21 квітня 2015 року вона провела дві лекції (III пара у вчителів математики і фізики, IV пара у практичних психологів), тобто працювала без перерви на обід (а.с. 91).

Пояснення ОСОБА_1, дані нею в акті про відсутність працівника на роботі є аналогічними зазначеним вище поясненням.

Як слідує з довідки № 241 від 28 жовтня 2015 року, виданої директором Тернопільської загальноосвітньої спеціалізованої школи І ступеня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов, ОСОБА_1 дійсно 21 квітня 2015 року з 08 години 30 хвилин до 10 години 30 хвилин перебувала у зазначеній школі на запрошення адміністрації закладу. Протягом цього часу вона разом з групою вчителів початкових класів слухачів курсів підвищення кваліфікації в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти ознайомилася з досвідом використання розвивальної технології навчання, відвідала відкритий урок з рідної мови на тему «Уявлення про спільнокореневі слова і корінь слова» 2-А класі (вчитель ОСОБА_9В.) та провела консультації з питань впровадження сучасних педагогічних технологій (а.с. 168).

Відповідно до п. 43 Статуту Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти професорсько-викладацький, методичний склад має право бути присутніми на уроках у школі, позакласних та позашкільних заходах навчально-виховних закладів області (а.с. 160). Згідно з п. 44 Статуту професорсько-викладацький, методичний склад зобовязаний регулярно вивчати, узагальнювати, поширювати передовий педагогічний досвід та освітні технології (а.с. 161).

З Книги реєстрації тимчасових відлучень працівників інституту зі свого робочого місця з різних причин слідує, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 відлучалася з 08 години 30 хвилин до 11 години 00 (10) хвилин у Тернопільську спеціалізовану школу І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов (а.с. 217).

З розкладу навчальних занять на курсах практичних психологів, соціальних педагогів з 06 квітня до 24 квітня 2015 року слідує, що ОСОБА_1 мала вести заняття у зазначених групах на 2 і 3 парах (а.с. 192), тобто з 10 години 30 хвилин до 11 години 50 хвилин та з 12 години 10 хвилин до 13 години 30 хвилин (а.с. 203).

З журналу групи практичних психологів слідує, що ОСОБА_1 мала вести заняття у зазначеній групі на 2 парі (а.с. 197).

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти працівники інституту зобовязані працювати сумлінно, виконувати обовязки, покладені на них посадовими інструкціями, вимоги Статуту інституту і правила внутрішнього розпорядку, дотримуватись дисципліни праці (а.с. 182-звор. 183).

Згідно з п. 7 розділу V цих Правил педагогічним працівникам забороняється змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи (а.с. 184).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного звязку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, яка відповідно до контракту, укладеного 01 вересня 2003 року, дію якого продовжено до 31 серпня 2016 року, працювала на посаді доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології, внаслідок видачі наказу № 49-к з 09 квітня 2015 року працює на посаді доцента.

Наявність наказу № 55-к про переведення ОСОБА_1 на посаду доцента з покладенням на неї виконання обовязків завідувача кафедри не спростовує зазначених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу законів про працю України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом не здобуто доказів про отримання згоди ОСОБА_1 на переведення та її ознайомлення з наказом № 55-к. Встановлено, що жодних змін до контракту на його підставі не вносилось.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

З укладеного між ОСОБА_1 та Тернопільським обласним комунальним інститутом післядипломної педагогічної освіти встановлено, що умови контракту змінюються тільки за письмовою згодою сторін.

Жодних доказів досягнення сторонами письмової згоди щодо умов контракту від 01 вересня 2003 року та внесення у звязку з цим змін до нього судом не встановлено.

Зміна істотних умов праці без згоди працівника допускається тільки у випадках зміни в організації виробництва і праці. Якщо ж змін в організації виробництва і праці немає, власник не вправі односторонньо змінювати істотні умови праці.

Відповідачем не доведено, що видачі наказу № 55-к передували зміни в організації виробництва і праці.

Суд не може погодитись із позицією представників відповідача про те, що такими змінами були зміни у штатному розписі, оскільки відповідно до штатних розписів Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти станом на січень 2011 року, травень 2012 року, 01 квітня 2013 року, 21 лютого 2014 року, 01 січня 2015 року на кафедрі педагогіки і психології Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти передбачена посада: доцент, завідувач кафедрою.

Також не заслуговують на увагу доводи представників відповідача про те, що перевіркою контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області 07 лютого 2011 року встановлено невідповідність нарахування викладачам, які не мали вченого звання професора, доплати за завідування кафедри в розмірі 20 % вимогам закону. Допущення порушень вимог закону при нарахуванні доплати не свідчить про наявність змін в організації виробництва і праці.

Відповідно до наказу МОН України № 557 від 26 вересня 2005 року передбачено, що науково-педагогічним працівникам, які обрані чи призначені на посади професорів, але не мають відповідного вченого звання, один раз строком до двох років від часу першого обрання чи призначення встановлюється 19 тарифний розряд. Посилаючись на зазначені положення Наказу, представники відповідача стверджували, що ОСОБА_1 не має вченого звання професора, але була призначена на посаду завідувача кафедри (професора), і тому була переведена відповідно до наказу № 55-к. Суд зазначає, що зазначений наказ чинний з 2005 року і не був перешкодою зайняття ОСОБА_1 посади доцента, завідувача кафедрою. Більше того, зазначені положення Наказу також не встановлюють зміну в організації виробництва і праці Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти.

Посилання представників відповідача як на підставу видачі наказу № 49-к на доповідну записку заступника директора з наукової роботи ОСОБА_6 від 08 квітня 2015 року не заслуговують на увагу, оскільки в ній висловлена лише думка ОСОБА_6 щодо неналежної роботи ОСОБА_1 Наказ № 49-к не містить посилань на цю доповідну записку та в ньому відсутні відомості про те, що виконання обовязків завідувача кафедри з ОСОБА_1 знято через неналежне виконання нею посадових обовязків.

Доповідна записка завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 08 травня 2015 року теж не може розцінюватись судом як підстава видачі наказу № 49-к, оскільки вона написана за сплином місяця після його винесення і теж стосується неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обовязків.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII керівник кафедри обирається за конкурсом таємним голосуванням вченою радою вищого навчального закладу строком на п'ять років з урахуванням пропозицій трудового колективу факультету (навчально-наукового інституту) та кафедри. Завідувач кафедри не може перебувати на посаді більш як два строки.

Однак, цей закон набрав чинності з 06 вересня 2014 року.

ОСОБА_1 була призначена на посаду доцента, завідувача кафедри відповідно до наказу № 442-к від 01 вересня 2003 року, що слідує з трудової книжки позивача, в період дії Закону України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року (який втратив чинність на підставі Закону від 1 липня 2014 року N 1556-VII), відповідно до ст. 30 якого керівництво кафедрою здійснює завідуючий кафедрою, який обирається на цю посаду строком на п'ять років (для національного вищого навчального закладу - строком на сім років).

Обмежень щодо кількості строків перебування на цій посаді зазначений закон не встановлював.

Більше того, наказ № 49-к не містить посилань на зняття з ОСОБА_1 виконання обовязків завідувача кафедри у звязку з її перебуванням на посаді понад установлений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Кодексу законів про працю України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Судом установлено, що внаслідок видачі наказу № 49-к змінилися істотні умови праці ОСОБА_1, оскільки вона працює на іншій посаді, ніж передбачено контрактом, та змінилися умови оплати її праці, позаяк їй припинено виплату доплати в розмірі 10% від посадового окладу.

Разом із тим відповідачем не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про зміну істотних умов праці за два місяці до видачі наказу № 49-к, тобто 09 лютого 2015 року.

Відповідно до ст. 103 Кодексу законів про працю України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Відповідачем не доведено, що видачі наказу № 49-к передували зміни в організації виробництва і праці. Натомість, зі змісту самого наказу слідує, що він виданий з метою активізації науково-методичної роботи в інституті, посилення ролі і місця кафедри педагогіки і психології у справі підвищення якості навчального процесу на курсах підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Таким чином, при видачі наказу № 49-к відповідачем не дотримано вимоги ст. ст. 32, 103 Кодексу законів про працю України, а тому має місце порушення трудових прав працівника.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що наказ № 49-к виданий із порушенням вимог закону, тому підлягає до скасування.

Оскільки внаслідок видачі цього наказу ОСОБА_1 була позбавлена доплати в розмірі 10 % до посадового окладу, то у звязку з його скасуванням, відповідач зобовязаний виплатити позивачу втрачену заробітну плату, починаючи з 09 квітня 2015 року, по день ухвалення рішення.

Як слідує з довідки № 894 від 17 листопада 2015 року, заробітна плата ОСОБА_1 в лютому 2015 року склала 5260,74 гривень, у тому числі доплата 10 % до посадового окладу 291,40 гривень, у березні 4998,48 гривень та доплата 180,39 гривень (за 13 робочих днів).

Відповідно до абз. 3, 4 п. 2. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

У довідці № 894 від 17 листопада 2015 року розмір середньомісячної доплати ОСОБА_1 визначено в розмірі 235,90 гривень. Однак, беручи до уваги, що в цей розрахунок враховано два останні місяці роботи ОСОБА_1 (лютий та березень 2015 року), з яких у березні 2015 року ОСОБА_1 відпрацювала лише 13 днів, розмір доплати був меншим, ніж за повний місяць роботи, тому виходячи з відомостей, що містяться у розрахунковому листку за січень 2015 року, відповідно до яких розмір доплати 10 % до посадового окладу ОСОБА_1 становив, як і в лютому 2015 року, 291,40 гривень (а.с. 228), то середньомісячний розмір цієї доплати становить саме 291,40 гривень.

З розрахункового листка за квітень 2015 року слідує, що ОСОБА_1 виплачено 83,26 гривень доплати в розмірі 10 % від посадового окладу (а.с. 228).

Таким чином розмір втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 09 квітня 2015 року по 18 листопада 2015 року складає 2136,93 гривень, з яких:

за квітень 2015 року: 291,40 гривень 83,26 гривень = 208,14 гривень;

травень жовтень 2015 року: 291,40 гривень х 6 місяців = 1748,40 гривень;

01 18 листопада 2015 року: 291,40 гривень : 21 робочий день х 13 робочих днів = 180,39 гривень.

З цих підстав до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2136,93 гривень втраченого заробітку (208,14 гривень + 1748,40 гривень + 180,39 гривень).

При цьому доводи представників відповідача про те, що за період з 09 квітня 2015 року ОСОБА_1 не виконувала обовязків завідувача кафедри, а їх виконувала інша особа, тому ОСОБА_1 не може бути виплачено доплату в розмірі 10 % до посадового окладу, за виконання роботи, яку вона не здійснювала, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не виконувала ці обовязки з незалежних він неї причин, внаслідок видачі наказу № 49-к, який скасовано судом.

При вирішенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про скасування наказу про оголошення догани, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі - Кодекс) дисциплінарне стягнення у виді догани може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни.

Поняття трудової дисципліни врегульовано главою X Кодексу. Зокрема, відповідно до ст. ст. 139, 140, 142 Кодексу працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Застосовуючи зазначені вимоги закону до правовідносин, що виникли між сторонами, для вирішення питання про те, чи були наявні установлені законом підстави для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, суд враховує такі обставини:

Встановлено, що ОСОБА_1 була відсутня 21 квітня 2015 року на робочому місці у звязку з тим, що відвідала Тернопільську спеціалізовану школу І ступеня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов з метою вивчення досвіду використання розвивальної технології навчання для поповнення і оновлення матеріалів з теми «Інноваційні технології навчання», яку викладає на курсах підвищення кваліфікації, відвідала відкритий урок з рідної мови (з використанням розвивальної технології) з метою надання науково-методичної консультації на прохання адміністрації закладу. Час відсутності ОСОБА_1 на робочому місці відповідно до акту про відсутність працівника на роботі визначено з 08 години 30 хвилин до 11 години 40 хвилин, а відповідно Книги реєстрації тимчасових відлучень з 08 години 30 хвилин до 11 години 00 (10) хвилин.

Статутом Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти передбачено право професорсько-викладацького, методичного складу бути присутніми на уроках у школі, позакласних та позашкільних заходах навчально-виховних закладів області та їх обовязок регулярно вивчати, узагальнювати, поширювати передовий педагогічний досвід та освітні технології.

На пропозицію суду надати документ, що визначає порядок відвідування працівниками інституту відкритих уроків та інших заходів з метою реалізації зазначених прав та виконання вказаного обовязку, представники відповідача пояснили, що в інституті такий документ відсутній.

Для фіксування залишення працівниками робочого місця в інституті ведеться Книга реєстрації тимчасових відлучень працівників інституту зі свого робочого місця з різних причин, в якій наявний запис про те, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 відлучалася з 08 години 30 хвилин до 11 години 00 (10) хвилин у Тернопільську спеціалізовану школу І ступеня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов.

З пояснень представників відповідача встановлено, що письмового документу, який би регламентував порядок відлучень з інституту з метою виконання посадових прав та обовязків, в інституті також немає.

За вказаних обставин суд не може прийти до переконання про те, що ОСОБА_1 порушила Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, зокрема змінила на свій розсуд графік роботи.

Щодо зміни ОСОБА_1 розкладу занять, то суд зазначає, що відповідно до наказу № 66-к від 12 травня 2015 року підставами оголошення ОСОБА_1 догани стали доповідна записка доцента, завідувача кафедри педагогіки і психології ОСОБА_7 від 21 квітня 2015 року та Акт про відсутність на робочому місці від 21 квітня 2015 року. При цьому ні в доповідній записці, ні в акті не вказано про зміну ОСОБА_1 на власний розсуд розкладу занять. Про це стало відомо вже в ході розгляду справи. При цьому суду не надано жодних доказів про настання у звязку з цим певних негативних наслідків. Представники відповідачів не заперечили, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 провела всі заняття, які мала провести.

Оскільки зміна розкладу занять не ставилась у вину ОСОБА_1 відповідно до оспорюваного наказу № 66-к, то суд не розглядає цю обставину як підставу застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що факт порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни свого підтвердження в суді не знайшов, а тому наказ № 66-к від 21 квітня 2015 року підлягає до скасування.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 32, 94, 103, 139, 140, 142, 147, 149, 235 Кодексу законів про працю України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати наказ № 49-к від 09 квітня 2015 року «Про перерозподіл обовязків між працівниками кафедри педагогіки і психології».

Стягнути з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти в користь ОСОБА_1 2136 (дві тисячі сто тридцять шість) гривень 93 копійки втраченого заробітку.

Скасувати наказ № 66-к від 12 травня 2015 року про оголошення догани ОСОБА_1.

Стягнути з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти в дохід держави судовий збір у розмірі 730 гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 20 листопада 2015 року.

Головуючий суддяОСОБА_10