Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2790/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Жушман О. М.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

24.11.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, а також подав заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідач відмовляється повертати борг згідно договорів позики, сума якого складає 625 619,20 грн., що є значними коштами, в судове засідання для розгляду позову про стягнення боргу не з»являється, маючи можливість передати своє майно у власність іншій особі, чим затруднити виконання рішення суду або взагалі зробити неможливим його виконання.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року заяву задоволено. Накладено арешт на майно відповідача, а саме, на транспортний засіб марки КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 38 000 грн. та транспортний засіб марки ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_2 вартістю 22 000 грн., а також магазин, розташований по АДРЕСА_1, вартістю 70 000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування ухвали через порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, зокрема, що дана справа непідсудна даному суду.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК).

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.153 ЦПК).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (ст.152 ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 3 вищезазначеної постанови, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані неповерненням відповідачем боргу згідно наданих до суду розписок через відсутність у нього коштів, заявлені позивачем вимоги носять майновий характер, між сторонами існує дійсний спір щодо повернення значної суми боргу 625 619,20 грн. за договором позики.

Грунтується також на матеріалах справи висновок суду про те, що з урахуванням конкретних обставин справи, заявленої значної суми боргу, невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Накладення арешту на майно, власником якого являється відповідач та вартість якого підтверджена матеріалами справи, є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Доводи скарги щодо належності майна, а саме магазину, і його дружині, частка якій не виділялась, висновків суду не спростовує, як і доводи щодо іншої його вартості.

Посилання у скарзі на непідсудність справи є безпідставним, оскільки ухвала суду про відкриття провадження не оскаржувалася.

Постановлена судом ухвала відповідає встановленим обставинам та вимогам закону. Доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: