Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" листопада 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 26 лютого 1962 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік, після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. 07 травня 2015 року вона звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло видане 18 травня 1993 року не оформлений у відповідності до чинного законодавства. Просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України.

У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання представника відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26 лютого 1962 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_2 в Палаці шлюбу м.Жданова Донецької області, актовий запис №705, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1993 року, виданого ЖКУ концерну «Азовмаш» позивачці ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 10.11.2014 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Так, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, увійшла 1/2 частина квартиру АДРЕСА_1, інша частина квартири згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 18 травня 1993 року належить ОСОБА_1

Відповідно до постанови Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 24.06.2015 року № 1093/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року - ОСОБА_2 на майно, яке складається з частки квартири АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивачки та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 328, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко