У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи його тим, що 29 січня 1993 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, під час якого народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2012 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Зазначеним рішенням вирішено, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір'ю. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 грудня 2013 року № 832 встановлено порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми. Проте, відповідач не виконує встановлений порядок, у зв'язку із чим позивач просив суд усунути йому перешкоди щодо участі у вихованні та вільному спілкувань з малолітніми дітьми, встановивши порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом визначення систематичних побачень.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 участі у вихованні та вільному спілкуванні з його малолітніми дітьми, встановивши наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_4 та ОСОБА_5:

зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_3 після їх дня народження: з 17 години 00 хвилин 28 грудня по 09 годину 00 хвилин 29 грудня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

зустріч кожного року дітей з ОСОБА_3 на його день народження 12 травня: з 17 години 00 хвилин 12 травня по 09 годину 00 хвилин 13 травня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

зустріч кожного року дітей з ОСОБА_3 на день знань 02 вересня: з 17 години 00 хвилин 02 вересня до 20 години 00 хвилин 02 вересня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_3 в святкові дні та дні релігійних свят з 17 години 00 хвилин останнього робочого дня на передодні свята до 19 години 00 хвилин останнього неробочого дня після наступних свят: Різдво Христове, День Перемоги, Трійця, День незалежності України, без присутності матері та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

всі інші дні, які не припадають на вказані вище випадки, обов'язкова зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_3 другої та четвертої суботи місяця з 09 годин 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвилин неділі без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_3, без супроводу матері дітей та інших осіб, в період весняних шкільних канікул (весь період канікул) та літніх канікул в період з 01 серпня по 25 серпня для спільного відпочинку та оздоровлення на території України та за її межами;

у разі хвороби кожної дитини, ОСОБА_3 має право особисто і безпосередньо спілкуватися з дітьми під час всієї хвороби за місцем перебування дитини в будь-якому місці.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у час встановлений для побачень, спілкування та відпочинку. Зобов'язано ОСОБА_2 за тиждень до запланованого виїзду дітей з позивачем на відпочинок чи оздоровлення надати ОСОБА_3 паспорт та інші документи, необхідні для безперешкодного виїзду дітей за межі України.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, вирішуючи спір, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову та встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні та безперешкодному спілкуванні з його дітьми, виходячи з положень статей 141, 157, 159 СК України та статті 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова