Справа № 214/1290/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі :
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Ткаченко К.М.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення неустойки та моральної шкоди, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Так, 21.06.2014 року позивач уклала з відповідачем ОСОБА_4 на виготовлення корпусних меблів, відповідно до умов якого відповідач зобовязався виготовити корпусні меблі за наданими позивачем розмірами протягом 30 робочих днів з моменту оплати позивачем вартості матеріалів та інших витрат відповідача, необхідних для початку роботи, а позивач, в свою чергу, зобовязалась сплатити вартість матеріалів, інших фактичних витрат, необхідних для виконання робіт та вартість самої роботи (а.с.8).
Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_5 загальна його вартість складає 6100 грн.
Згідно цього ж пункту ОСОБА_5 позивач сплатила відповідачу 4500 грн., що підтверджено відповідачем в наданих ним начальнику Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області особистих письмових поясненнях, та що становить 70% від загальної вартості ОСОБА_5 та складається з вартості закуплених за усним дорученням позивача матеріалів та інших фактичних витрат, що необхідні для виконання роботи (а.с.8, 30).
Однак відповідач своїх зобовязань за ОСОБА_5 не виконав, корпусні меблі позивачу не виготовив та сплачені нею грошові кошти не повернув.
21.08.2014 року позивач звернулась з письмовою претензією до відповідача про розірвання укладеного ОСОБА_5 та повернення їй сплачених грошових коштів у розмірі 3500 грн., на яку відповідач обіцяв найближчим часом повернути грошові кошти (а.с.25, 30), але так і не виконав своїх зобовязань.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Разом з тим, п. 4.5 ОСОБА_5 також встановлена відповідальність відповідача за невиконання в строк умов ОСОБА_5, а саме за невиконання в строк відповідачем своїх зобовязань за ОСОБА_5, він повинен сплатити позивачу неустойку в розмірі 1% за кожний робочий день від вартості виконання робіт (а.с.8).
Однак, суд приходить до висновку, що вказана у п. 4.5 ОСОБА_5 умова є несправедливою у відповідності до положення п. 2 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого несправедливою є умова договору про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника), а тому суд приходить до висновку, що позивач вірно обґрунтовує свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь пені, посилаючись при цьому на ЗУ «Про захист прав споживачів».
Між тим, суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком суми пені, позаяк позивач нараховує пеню на суму, що становить загальну вартість ОСОБА_5, тоді як згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено. Так, як убачається зі змісту п. 2.1 ОСОБА_5, 30% від загальної вартості ОСОБА_5, а саме сума в розмірі 1600 грн. є платою за надання послуг, а відтак позивач мав нараховувати пеню саме на цю суму.
Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за період прострочення виконання зобовязань за ОСОБА_5, що становить за період з 21.07.2014 року (останній день строку для виконання зобовязання згідно п. 3.1 ОСОБА_5) по 12.02.2015 року (дата складання позовної заяви) 9888 грн., із розрахунку 1600 грн. (вартість надання послуг) х 0,03% х 206 (кількість днів прострочення) = 9888 грн.
Відтак, суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Так, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд ураховує такі критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, як глибину душевних страждань позивача, яка була позбавлена можливості отримати з боку відповідача послуги по виготовленню корпусних меблів, у звязку з чим вимушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права, тому суд уважає, що в звязку з цим позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює в 1000 грн.
Отже, за наведених вище обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про стягнення пені та 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 610, 693 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в дохід держави 487 грн. 20 коп. у рахунок сплати судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя В.В. Попов.