У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Галицького районного суду м. Львова, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 8, 40, 55, 56, 124 Конституції України звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив стягнути з Галицького районного суду м. Львова на свою користь 1 млн. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій судді Галицького районного суду м. Львова, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року, ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки подана позивачем позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у відкритті провадження у справі за його позовом до Галицького районного суду м. Львова та Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій Галицького районного суду м. Львова, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Згідно зі статтями 126 та 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України, законність та обґрунтованість судових рішень і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть встановлюватись у визначеному порядку за результатом перегляду рішень судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у справі, як цього вимагає позивач. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що його вимоги фактично зводяться до незгоди з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за його заявою до прокуратури Львівської області про відшкодування матеріальної шкоди, яка була скасована ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 серпня 2014 року. Позивач вважає, що у зв'язку з незаконною відмовою у відкритті провадження його честь, гідність і ділова репутація були принижені, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Дійшовши висновку про те, що предметом позовних вимог ОСОБА_4 є, по суті, оскарження процесуальних дій судді, пов'язаних з розглядом справи, а не протиправні дії Галицького районного суду Львівської області, суди правильно відмовили у відкритті провадження у справі.

Доводи скарги такі висновки судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи також не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді О.В. Закропивний

С.П. Штелик