Провадження № 2/344/4878/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 28.03.2000 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 255. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї є протиправна поведінка відповідача.. Відповідач коштів на утримання сина не надає. За наведених обставин просила шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з нею, стягувати з відповідача аліменти у свою користь на утримання дитини 1/4 від всіх видів його доходів щомісячно.

26 жовтня 2015 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач окрім офіційної заробітної плати отримує дохід «у конверті».

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає що визначений позивачкою розмір аліментів в уточненій позовній заяві є завищеним.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 046307 від 28 березня 2000 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 28.03.2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за № 255.

В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 297208 від 23 вересня 2015 року (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень та наявності доказів про те, що відповідач має постійний дохід, що вбачається із довідки про його доходи, суд дійшов висновку, що аліменти, підлягаючі стягненню з нього на користь позивачки на утримання дитини слід визначити в частці від доходу.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідачем надано суду докази про його матеріальне становище, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини.

Із зазначених підстав суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до часткового задоволення в розмірі, який суд за внутрішнім переконанням вважає достатнім, а саме в розмірі 1/4 від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановлених для дітей відповідного віку.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково: шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживанні з матірю, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, в твердій в розмірі 1/4 від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановлених для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову в суд.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому судовий збір, за вимогу про стягнення аліментів, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів»,ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 березня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено відповідний запис за № 255 розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю, ОСОБА_1.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 «А»АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки м. Івано-Франківська, вул. Федьковича, буд. № 25 «А»АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановлених для дітей відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 23 вересня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 «А»АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки м. Івано-Франківська, вул. Федьковича, буд. № 25 «А»АДРЕСА_1 - 487 гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, буд .№ 25 «А»АДРЕСА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 243 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 09 листопада 2015 року

Суддя Бабій О.М.