справа № 480/698/15-ц
номер провадження 2/489/2308/15
рішення

Іменем україни

12 листопада 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») про відшкодування матеріальної шкоди

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 200 євро.

У обґрунтування вимог вказав, що 09.01.2014 в касі ПАТ АБ «Укргазбанк» отримав грошовий переказ системи «RIO» № 9 в розмірі 300 Євро, одна з купюр номіналом 200 Євро. Маючи намір обміняти кошти на гривні, звернувся до пункту обміну валют, розташованого в магазині «Фокстрот» за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 27-б/1. При перевірці банкноти касир виявила ознаки підробки, внаслідок чого відносно нього за фактом збуту підробленої іноземної валюти було відкрито кримінальне провадження. 28.04.2014 після проведення досудового розслідування слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Крім цього, досудовим слідством встановлено, що підроблена купюра номіналом 200 Євро, яку він отримав в ПАТ АБ «Укргазбанк», зявилася у останнього під час здійснення працівниками банку розміну купюри номіналом 500 євро на купюри меншого номіналу у відділенні № 52 ПАТ «Міський комерційний банк». Купюру номіналом 200 Євро у нього вилучено працівниками міліції. З метою досудового врегулювання спору він звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк» з проханням компенсувати спричинену йому матеріальну шкоду, але в цьому йому було відмовлено.

Так як кошти до теперішнього часу не повернуто позивач з посиланням на положення Закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

У судове засідання сторони не зявилися, своїх представників не направили.

Позивач та його представник, які приймали участь в засіданнях, що відбулися раніше, просили вимоги задовольнити.

Відповідач в письмовий запереченнях просив в задоволенні вимог відмовити через недоведеність видачі підробленої купюри його відділенням.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позо таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 09.01.2014 ОСОБА_1 в касі ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська, 54-а/1 отримав грошовий переказ системи «RIO» № 9 в розмірі 300 Євро, що підтверджується його письмовою заявою на отримання переказу.

29.01.2014 маючи намір обміняти зазначені кошти позивач звернувся до пункту обміну валют, розташованого в магазині «Фокстрот» за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 27-б/1.

При перевірці касиром банкноти номіналом 200 Євро було виявлено ознаки підроблення іноземної валюти, у звязку з чим було викликано працівників міліції.

За фактом збуту підробленої іноземної валюти порушено було кримінальне провадження № 0000055, яка 28.04.2014 слідчим УМВС України в Миколаївській області закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 199 КК України.

Із змісту постанови слідчого вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що 02.01.2014 громадянин ОСОБА_2 здійснив обмін підробленої іноземної валюти в розмірі 5000 Євро у відділенні № 52 ПАТ «Міський комерційний банк», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Радянська, 14, касир якого не виявила підробку.

Згідно висновків судово-технічних експертиз № 2 від 08.01.2014, № 10 від 03.03.2014 та № 12 від 12.03.2014, банкнота номіналом 200 євро не відповідає банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу Європейського союзу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що банкноту номіналом 200 Євро ОСОБА_3О. отримав в ПАТ «Укргазбанк», в якості грошового переказу від родичів з-за кордону. В свою чергу, в ПАТ «Укргазбанк» вказана банкнота зявилася 03.01.2014 після здійснення працівниками ПАТ «Укргазбанк» в відділенні № 52 ПАТ «Міський ОСОБА_4» розміну банкноти номіналом 500 Євро, на банкноти меншого номіналу.

Із матералів справи вбачається, що зазначена банкнота вилучена у ОСОБА_1 працівниками міліції та приєднана до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_2, яка за повідомленням Прокурора Миколаївської області скерована до Центрального районного суду м.Миколаєва для розгляду по суті.

У письмових запереченнях відповідач факт отримання в касі відділення № 251/14 грошового переказу ОСОБА_1 не оспорював. Водночас, вказав на те, що при отриманні готівки з каси за переказом при перевірці банкнот позивачем про можливі підробки не заявлено. Також не встановлено, що на період його звернення до каси відділення № 251/14 мали місце факти приймання, видачі, оброблення сумнівних щодо справжності банкнот національної та іноземної валюти, що на думку відповідача виключає порушення працівниками банку Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 01.06.2011 N 174, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за N 790/19528 (далі Інструкція).

Факт видачі позивачу підробленої банкноти відповідач оспорює і тим, що підробку виявлено 29.01.2014, а суму переказу ОСОБА_1 отримав 09.01.2014.

Із пояснень позивача встановлено, що обмін іноземної валюти він здійснив 29.01.2014, так як виникла потреба в національній валюті. До цього не підозрював про фіктивність банкноти.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 глави 4 розділу IV Інструкції банк (філія, відділення) у разі виявлення під час приймання, видачі, оброблення готівки сумнівних щодо справжності та платіжності банкнот (монет), у тому числі навмисно пошкоджених з метою вчинення кримінального правопорушення, пошкоджених під час надзвичайного режиму банкнот національної валюти, а також сумнівних щодо справжності банкнот іноземної валюти зобов'язаний вилучити їх з оформленням довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження (додаток 18) у трьох примірниках.

Банку (філії, відділенню) забороняється видавати клієнтам, а також повертати чи тимчасово передавати виявлені в них сумнівні щодо справжності та платіжності банкноти (монети), у тому числі навмисно пошкоджені з метою вчинення кримінального правопорушення, пошкоджені під час надзвичайного режиму банкноти національної валюти, а також сумнівні щодо справжності банкноти іноземної валюти.

Пунктом 5 розділу I наведеної Інструкції визначено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний, зокрема, забезпечувати контроль за платіжністю і справжністю банкнот (монет) під час приймання та оброблення готівки з використанням відповідного обладнання (приладів).

Таким чином, відповідальним за забезпечення контролю за справжністю банкнот (монет) під час приймання та оброблення готівки є банк (філія, відділення), а тому доводи відповідача про не виявлення позивачем при отриманні переказу сумнівної щодо справжності банкноти є безпідставними, оскільки такий обовязок не може перекладатися на клієнта банку (споживача).

Згідно із статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

За частиною першою статті 6 наведеного Закону продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості.

Частиною першою, третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, які повинні бути підтвердженні належними і допустимими доказами, наданими суду у відповідності до статей 57 60 ЦПК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (частина перша статті 212 ЦПК України).

При цьому, у спорах із захисту прав споживачів обов'язок доведення відсутності вини за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, покладається на виконавця якщо він не доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Як вбачається з постанови слідчого, яка підлягає оцінюванню на загальних підставах та в сукупності з іншими доказами, в ході досудового розслідування встановлено факт потрапляння сумнівної банкноти в 200 Євро до каси № 251/14 відповідача перед видачою позивачу переказу.

Докази, які б спростовували дану обставини матеріали справи не містять, а доводи відповідача про не встановлення під час обміну на період звернення ОСОБА_1 до каси відділення № 251/14 фактів приймання, видачі, оброблення сумнівних щодо справжності банкнот не можуть бути прийняті судом, оскільки доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, такі доводи спростовуються постановою слідчого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушенням працівниками відповідача вимог Інструкції та посадових обовязків при видачі переказу в частині незабезпечення належної перевірки справжності банкноти в 200 Євро, що стало наслідком заподіяння позивачу матеріальну шкоду через вилучення вказаної банкноти працівниками міліції, а відтак вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи відповідача, в т.ч. в частині виявлення сумнівної банкноти по збігу 20 календарних днів після її отримання переказу, суд вважає безпідставними, оскільки обмін валюти є правом особи, яке реалізація якого може залежати від різних обставин, та строком не обмежене.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 200 Євро (двісті Євро).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя І.В.Коваленко