Справа № 500/2773/15-ц
Провадження № 2/500/1837/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради

до

ОСОБА_5

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей»

про

позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача пояснила, що відповідач є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Відібрання дитини від матері відбулось через засудження відповідача вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2010 року за ст. 121 ч.2 КК України до п'яти років позбавлення волі. Також пояснила, що відповідач звільнена умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 4 дні, разом із тим ухиляється від виховання дитини і до наступного часу не забрала дитини з комунального закладу. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаної дитини та стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, пояснила, що вона не мала можливості забрати дитину через відсутність нормальних умов для проживання. Разом із тим вона має намір створити сім'ю, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 і проживає у його квартирі, де є всі умови для належного виховання дитини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» вважає позовні вимоги обгрунтованими з посиланням на те, що до наступного часу відповідач не приділяла належної уваги дитині.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, думку захисту, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Свідоцтвом серії 1-ЖД №176063, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 297 від 16 квітня 2009 року відповідач вказана матір'ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Довідкою №35/02-2.15 від 18 січня 2011 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції визначено. що відомості про батька внесені за вказівкою заявника згідно ч.1 ст. 135 СК України.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2010 року відповідача визнано винною у вчиненні злочину, передбаченому ст. 121 ч.2 КК України та призначено покарання п'ять років позбавлення волі з утриманням у кримінально-виправній установі.

Вказана обставина слугувала підставою для влаштування дитини до дитячого закладу, а за рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 448 від 30 травня 2014 року через досягнення шестирічного віку дитина переведена до державного інтернатного закладу на повне державне забезпечення.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 листопада 2014 року за аналогічним позовом у задоволенні позовних вимог відмовлено з посиланням на те, що незважаючи на відсутність належного житла відповідач піклується про дитину, надає матеріальну допомогу за своїми доходами, що у свою чергу свідчило про намір забрати дитину.

Вказана обставина стала підставою для визнання за рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №47 від 23 січня 2015 року дитини такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування і встановленням місця перебування дитини у комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за згодою органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради №01/21-64 від 19 січня 2015 року.

Актом від 08 травня 2015 року підтверджена обставина про відвідування відповідачкою дитини у комунальному закладі, разом із тим відповідач не виявляла зацікавленості у передачі дитини на піклуванні матері.

Висновком органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради за №01/21-788 від 14 травня 2015 року позбавлення батьківських прав визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, яка перебуває у комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Між тим, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що через свою роботу після повернення з місць позбавлення волі відповідач мешкала у підвальному приміщенні, разом із батьком дитини відповідач намагалась відремонтувати належний останньому будинок в с. Матроска Ізмаїльського району. Разом із тим ремонт до наступного часу не виконано. Між тим відповідач проживає разом з ОСОБА_7 в належній йому квартирі, де є всі умови для утримання та виховання дитини.

Вказана обставина підтверджена актом обстеження умов проживання від 1 листопада 2015 року за адресою квартири АДРЕСА_1.

Роз'ясненнями п. 15,16 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином суд визнає доведеним, що відповідач не втратила зв'язку із дитиною, через неможливість отримати належне житло за місцем роботи вона облаштувала приміщення у квартирі АДРЕСА_1, де перебуває у фактичних шлюбних відносинах з власником квартири ОСОБА_7, який у свою чергу висловлює зацікавленість у вихованні вказаної дитини.

З урахуванням вказаного суд вважає можливим надати відповідачці можливість об'єднатись з дитиною у повноцінній сім'ї, з урахуванням чого вважає передчасним посилання відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про доцільність позбавлення батьківських прав та визнання таким, що відповідає інтересам дитини.

Вказана обставина є такою, що у свою чергу зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін