Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/5466/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради, третя особа державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 1 травня 2011 року помер батько позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області 04 травня 2011 року.

Після смерті її батька, ОСОБА_5, залишилось спадкове майно, яке за життя належало йому на праві власності та складається з:

-1/2 частини квартири АДРЕСА_1 років в місті ОСОБА_3 районну Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації ОСОБА_2 міської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 23.12.1993 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.07.2010 року, виданим державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, а також Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 33649798 від 29.03.2012 року;

-гаражу, розташованого в м. Боярка по вул. Комсомольців 20-х років, 2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на гараж від 27.03.2002 року, виданого Виконкомом ОСОБА_2 міської ради та Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 33662187 від 30.03.2012 року.

За життя померлий ОСОБА_5 залишив заповіт на користь позивача - ОСОБА_1, згідно якого заповів їй все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті і на що він за законом буде мати право. Зазначений заповіт від 18.12.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3 нотаріального округу ОСОБА_7

Позивачка зазначила, що 24 травня 2011 року у ОСОБА_3 районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу за N° 51192282, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.05.2011 року.

Спадщина прийнята позивачем на підставі ст. 1269 Цивільного кодексу України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори.

27 серпня 2014 року державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлому ОСОБА_5 за життя, мотивуючи тим, що відсутній дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданий 05.06.2012 року органом приватизації ОСОБА_2 міської ради.

Позивачка наголосила, що відсутність у неї із поважних причин правовстановлюючого документу на квартиру (дублікату Свідоцтва про право власності на житло) є перешкодою в реалізації її права на спадщину в нотаріальному порядку у звязку із чим вона змушена звернутись до суду за захистом свого права шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Тому, позивачка просила суд визнати за нею, ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01 квітня 1998 року), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 01 травня 2011 року, право власності на:

-1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м;

-гараж, розташований м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років, 2, 1984 року побудови, площею 20,6 кв.м.

Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивачки підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01.05.2011 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-ОК № 210964, актовий запис № 182 від 04.05.2011 року, місце реєстрації виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Померлий ОСОБА_5 був батьком позивачки ОСОБА_1 (прізвище якої після укладення шлюбу було змінено з ОСОБА_5 на ОСОБА_1, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 440480, актовий запис № 1751, від 26.09.1986 року.

До майна ОСОБА_5, померлого 01.05.2011 року, ОСОБА_3 районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 279 за 2011.

Згідно копії спадкової справи вбачається, що померлим ОСОБА_5 за життя було складено заповіт від 18.12.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 3985, відповідно до якого все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він зможе за законом матиме право, заповів ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи до складу спадкового майна ОСОБА_5, померлого 01.05.2011 року, увійшли: 1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області; гараж № 2, розташований в м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років Києво-Святошинського району Київської області; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) філії-Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ Державний ощадний банк України" по рахунках № 91551/13648 на суму 35,18 грн., № 915551/7500092 на суму 2378.71 грн., № 057/07500092 на суму 0.14 грн.. № 07500092 на суму 3,04 грн.

Спадкова квартира, N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 районної ради Київської області» від 29.03.2012 року належала: ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності у розмірі 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності від 23.12.1993 року, виданого органом приватизації ОСОБА_2 міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 17.12.1993 року № 796/697.

Також, вказана квартира згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 районної ради Київської області» від 29.03.2012 року в частці 1/6 зареєстрована та налажала на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 2-1149 від 29.07.2010 року, посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6

Інша 1/6 частка вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 2-1144 від 29.07.2010 року, посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 зареєстрована та належала померлому ОСОБА_5.

Гараж № 2, що розташований за адресою: вул. Комсомольців, 20-років, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме манно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 районної ради Київської області» від 30.03.2012 року зареєстрований та належав на праві приватної власності ОСОБА_5, згідно свідоцтва про право власності від 27.03.2002 року, видане виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради на підставі рішення № 94/1 від 18.03.2002 року.

Спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_5 є: ОСОБА_1 (дочка померлого), та ОСОБА_9 (дружина померлого).

Дружина померлого, ОСОБА_9, яка була спадкоємицею та померла 13.03.2013 року, згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України мала право на обовязкову частку у спадщині (1/4 частка спадкового майна), а також у зв'язку з тим, що на день смерті чоловіка досягла пенсійного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1) спадщину фактично прийняла шляхом постійного проживанням за однією адресою разом зі спадкодавцем.

Державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2014 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири № 3 в житловому будинку № 2, розташованому по вул. Комсомольців 20-х років в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. на гараж № 2, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Комсомольців 20-х років та на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які належать померлому 01.05.2011 року ОСОБА_5, оскільки спадщину після померлого прийняла фактично його дружина - ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_1), яка відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті матері досягла пенсійного віку та яка є спадкоємицею за законом на 1/4 частку спадкового майна, не надано документ, який підтверджує факт шлюбних відносин між померлим 01 травня 2011 року ОСОБА_5 та померлою 13 березня 2013 року ОСОБА_9, а також не надано правовстановлювального документу на 1/3 частку квартири, а саме дублікат свідоцтва про право власності, виданий 05.06.2012 року органом приватизації ОСОБА_2 міської ради, згідно з розпорядженням № 796/697 віл 17.12.1993 року, який необхідний для оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ст.1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а також з огляду на те, що постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 27.08.2014 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе, відновити порушені права позивачки в судовому порядку та визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після померлого 01.05.2011 року ОСОБА_5, а саме на 1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м; та гараж, розташований м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років, 2, 1984 року побудови, площею 20,6 кв.м.

З огляду на вищенаведене та керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1222, 1268, 1269, 1297, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м та гараж, розташований м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років, № 2, 1984 року побудови, площею 20,6 кв.м. після ОСОБА_5, померлого 01.05.2011 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.