Справа № 461/6139/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/6324/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Луцика М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2015 року у справі за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Германчук Р.В. про зміну способу виконання рішення, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2015 року задоволено заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Германчук Р.В. про зміну способу виконання рішення.

Ухвалу суду оскаржив представник боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_10 апеляційній скарзі покликається на незаконність ухвали, на порушення судом норм процесуального права, постановлення ухвали внаслідок неповного з'ясування та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи. Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває справа між тими самими сторонами про визнання недійсним кредитного договору, також той факт, що в АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають неповнолітні діти ОСОБА_4, а згода органу опіки та піклування на їх виселення відсутня.

Просить ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви (а.с. 81).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Луцика М.Б. в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.07.2014 р. визнано мирову угоду між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_4 про добровільне виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19.11.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4, ТзОВ «Ганна Марія» про стягнення заборгованості.

Згідно п.1даної ухвали щодо виконання умов цієї мирової угоди ОСОБА_4 визнає у повному обсязі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19.11.2010 року у справі №2/509/10 p., згідно з яким зі ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ганна-Марія» на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» стягнуто солідарно 172 949,81 дол. США та державне мито у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього судових витрат у розмірі 1820 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять грн. 00 коп.).

Згідно п.2 цієї мирової угоди та ухвали суду про її визнання, з метою мирного врегулювання існуючого спору, ОСОБА_4 зобов'язується добровільно сплатити на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/08-3/311 З/в від 17.08.2007 року в розмірі 172 949,81 дол. США, стягнуту на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2010 року у справі №2/509/10 p., а також відшкодувати ПАТ «Райффайзен банк Аваль» судові витрати в розмірі 1 820,00 грн. (надалі - Загальна сума заборгованості) .

23 липня 2014 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист №461/7538/14 про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 172 949,81 дол. США та 1 820,00 грн. за невиконання п.2 мирової угоди, укладеної між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» і ОСОБА_4 про добровільне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2010 року.

25.03.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вище зазначеного виконавчого документу та надано боржнику строк для самостійного виконання до 01.04.2015 р.

08.05.2015 р. державним виконавцем складено акт опису й арешту майна адміністративно-побутових приміщень заг.пл.158,1 квм., за адресою: АДРЕСА_2 та житлового мансардного приміщення поз.літ.Мз 1-1 по 1-10, заг.пл.118,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 що належить боржнику ОСОБА_4.

В червні 2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Германчук Р.В. звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання цієї ухвали суду шляхом стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ«Райффайзен банк Аваль» 172 949,81 дол. США та 1 820,00 грн. за невиконання п.2 мирової угоди, укладеної між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» і ОСОБА_4 про добровільне виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19.11.2010 року, в тому числі звернення стягнення на предмет іпотеки, житлове мансардне приміщення поз.літ.Мз 1-1 по 1-10, аг.пл.118,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 що належить боржнику ОСОБА_4

Судом першої інстанції вказану заяву державного виконавця повністю задоволено та змінено спосіб виконання ухвали суду, як це зазначено в заяві державного виконавця.

Частиною 1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону № 606-ХІV) передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з вимогами ст.373 ЦПК за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Вирішуючи справу, суд виходив з того, що в мансардному приміщенні проживають двоє неповнолітніх дітей відповідача: сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на виселення яких орган опіки та піклування не дав згоди, що на думку заявника є обставиною утруднення виконання мирової угоди.

Однак, з таким аргументами державного виконавця в заяві та обґрунтуваннями суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Всупереч вимогам процесуального закону судом належно не перевірено та фактично не встановлено обставин, які б свідчили про утруднення виконання рішення суду, з огляду на те, що згідно опису майна боржника окрім житлового мансардного приміщення, де проживають неповнолітні діти, останньому належать нежитлові приміщення, загальною площею 161,7 кв.м., позначене літ.А-1 за адресою: АДРЕСА_1 яке перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; адміністративно-побутове приміщення загальною площею 158,1 кв.м. за адресою: м.Львів, смт.Брюховичі, АДРЕСА_2, а також - земельна ділянка загальною площею 825,0 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. (а.с.24-27). Відповідно на це майно може бути звернено стягнення для погашення боргу.

Зосередивши свою увагу лише на житловому мансардному приміщенні поз.літ.Мз 1-1 по 1-10, аг.пл.118,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 державний виконавець в заяві про зміну способу виконання рішення суду не навів жодних обґрунтувань, які б свідчили про неможливість реалізації іншого майна в рахунок погашення заборгованості. Не наведено таких обґрунтувань та не дано жодної оцінки цим обставинам і в ухвалі суду.

Таким чином, без повного і всебічного з'ясування вказаних обставин та належної їх оцінки, висновки суду про винятковість випадку в розумінні ст.373 ЦПК України, який би давав суду достатні підстави для зміну способу виконання рішення суду за вказаною заявою державного виконавця,є передчасним.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, установлений для його вирішення.

У зв'язку з допущеним порушенням судом вимог процесуального законодавства при розгляді даного питання, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати і передати заяву державного виконавця щодо вирішення питання про зміну способу виконання судового рішення на новий розгляд.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2015 року скасувати, а питання про зміну способу виконання судового рішення направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.