Справа № 297/2715/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Нижньореметівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до виконкому Нижньореметівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок.

Позов мотивований тим, що після смерті 17 лютого 2012 року ОСОБА_2, діда позивача, відкрилась спадщина на майно померлого. Йому на момент смерті належав житловий будинок №17 по вул. Виноградна, 17 в с. Верхні Ремети, Берегівського р-ну згідно даних по господарської книги села. Це підтверджується копією довідки виконкому Нижньореметівського сільської ради № 18 від 21 січня 2015р. Померлий дідо залишив заповіт, по якому усе майно заповідав своєму онукові - позивачеві. Останній протягом останніх років не міг отримати свідоцтво на спадщину за заповітом, бо не мав фінансової змоги оплатити усі послуги нотаріуса та БТІ.

Так як він фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті діда, тому звернувся до нотаріуса із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Берегівський р-н, с. В. Ремети, вул. Виноградна, 17 в подальшому з метою оформлення на своє ім'я право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, але нотаріусом було відмовлено, оскільки той не подав документ на право власності діда, ОСОБА_3, на вказаний будинок.

Після звернення до державного нотаріуса позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадковий будинок не був зареєстрований в Берегівському БТІ і на нього відсутні правовстановлюючі документи.

Позивачем було замовлено виготовлення технічної документації на спадковий будинок в Берегівському РБТІ, звідки і отримав довідку, що будинок не зареєстрований.

Позивач у судове засідання не зявився, при цьому подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач представник виконавчого комітету Нижньореметівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 28 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно» і «Порядку надання інформацій з державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 868 від 17.10.2013 року, підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та їхніх речових прав на нерухоме майно.

Згідно з абз. 3 листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарських будівель і споруд, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Однак отримавши техпаспорт, позивачка не мала змоги зареєструвати її право власності на майно, так як таке право робити має лише власник майна.

Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вважають вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, про що свідчить подана ними заява.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України, є обовязковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209, 212-216, 223 ЦПК України, ст.ст. 376, 392 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок під №17 по вул. Виноградна в с. Верхні Ремети, Берегівського p-ну, Закарпатської обл. загальною площею 88,7 кв.м., у тому числі 39, 2 кв. м. житлова та 49, 5 кв.м. допоміжна площа, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.