Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», поданою представником Качором Назаром Богдановичем, на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалось на те, що 03 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 014/8201/82/47786, відповідно до якого останній був наданий кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 13,75 % річних терміном до 03 березня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладений договір поруки, відповідно до якого остання поручилась відповідати за зобов'язання боржника за кредитним договором в тому ж обсязі.

ОСОБА_4 порушила умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 13 458,21 доларів США, що еквівалентно 107 571,49 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 107 571,49 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -Качор Н.Б., просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, 03 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 014/8201/82/47786, відповідно до якого останній був наданий кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 13,75 % річних терміном до 03 березня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4 03 березня 2007 року між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за борговими зобов'язаннями боржника, що виникають з умов кредитного договору, а саме: повернути кредит в розмірі 3 000 доларів США.

ОСОБА_4 належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, а тому позивач правомірно звернувся із позовом до боржника відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України про стягнення заборгованості із неї.

Як убачається із розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, станом на 05 жовтня 2012 року боржником ОСОБА_4 погашено кредит у розмірі 10 405,88 доларів США, заборгованість за кредитом складає 9 594,12 доларів США (а. с. 18).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За змістом ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Із п. 1.2 договору поруки убачається, що поручитель ОСОБА_5 взяла на себе обов'язок відповідати за борговими зобов'язаннями боржника ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору від 03 березня 2007 року, а саме: повернути кредит у розмірі 3 000 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором (а. с. 15).

Отже, із договору поруки випливає, що поручитель поручилася перед кредитором боржника за виконання нею зобов'язання на суму 3 000 доларів США.

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Із вищевказаного розрахунку суми заборгованості за кредитним договором випливає, що ОСОБА_4 частково виконала взяті на себе зобов'язання та станом на 05 жовтня 2012 року сплатила кредит у розмірі 10 405,88 доларів США.

Оскільки обсяг відповідальності поручителя обмежений сумою 3 000 доларів США, а боржник в цій частині виконала зобов'язання у розмірі 10405,00 доларів США, то правових підстав для стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором немає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 як поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору на суму в межах 3 000 доларів. Позичальником сплачений кредит в сумі 10 405,88 доларів США, а отже, поручитель свої зобов'язання виконала.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», подану представником Качором Назаром Богдановичем, відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко