У Х В А Л А

06.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заяву, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF48405, укладеним 10 квітня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1, в сумі 72496,61 дол.США та 3326,30 грн., що станом на 17 квітня 2012 року становить 582211,73 грн. звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 228,60 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., що розташований за адресою: м.Ужгород, вул.Срібляста, 64, домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул.Срібляста, 64 та належить ОСОБА_1 на праві власності згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 16.04.2008 року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 1182, шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом/оцінювачем на день проведення продажу. Надано ПАТ «ВіЕс Банк» повноваження продавця в тому числі, але не виключено: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату; здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах (установах), які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно нотаріату та інших документів, які необхідні для продажу житлового будинку.

У відповідності до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

В рішенні апеляційного суду від 29 вересня 2015 року зазначено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій натягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Між тим, в резолютивній частині рішення, де позивачу надано право від свого імені продати житловий будинок відповідача, не містить посилання на вказаний вище закон та встановлений таким мораторій на звернення стягнення на відповідне іпотечне майно.

Тому, є очевидна небезпека того, що нотаріус, який буде посвідчувати договір купівлі-продажу будинку між Банком та особою покупцем, не прочитає повністю весь текст судового рішення, а продивиться лише його резолютивну частину та в період дії Закону України «Про мораторій» посвідчить правочин по відчуженню іпотечного майна.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання, загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Кредит, отриманий ОСОБА_1, є споживчим та отриманий в іноземній валюті; загальна площа будинку, який є предметом іпотеки, менше 250 кв.м. (становить 228,6 кв.м.); такий є єдиним та постійним місцем проживання ОСОБА_1 та членів його сім'ї, іншого житла у відповідача немає.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 є суб'єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії керупції».

Отже, житловий будинок, на який рішенням апеляційного суду від 29 вересня 2015 року звернуто стягнення, не може бути примусово відчужений без згоди власника на час дії Закону України №1304-УІІ.

Посилаючись на вказане просить на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» надати відстрочку у виконанні рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_1 л.А., про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF48405, укладеним 10 квітня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1, в сумі 72496,61 дол.США та 3326,30 грн., що станом на 17 квітня 2012 року становить 582211,73 грн. звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 228,60 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., що розташований за адресою: м.Ужгород, вул.Срібляста, 64, домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул.Срібляста, 64 та належить ОСОБА_1 на праві власності згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 16.04.2008 року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 1182, шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом/оцінювачем на день проведення продажу. Надано ПАТ «ВіЕс Банк» повноваження продавця в тому числі, але не виключено: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату; здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах (установах), які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно нотаріату та інших документів, які необхідні для продажу житлового будинку.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання, загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Кредит, отриманий ОСОБА_1, є споживчим та отриманий в іноземній валюті; загальна площа будинку, який є предметом іпотеки, менше 250 кв.м. (становить 228,6 кв.м.); такий є єдиним та постійним місцем проживання ОСОБА_1 та членів його сім'ї, іншого житла у відповідача немає.

У відповідності до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст.217 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Відстрочити виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_1 л.А., про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом п»яти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Івашкович І.І.