Номер провадження: 22-ц/785/6057/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі -Желєзнові В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 та просила позбавити його батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.08.2011 р. по 20.05.2013 р. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактично шлюбні відносини були припинені з 19.02.2012 року та вони з відповідачем почали проживати окремо, дитина з самого початку проживає разом з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що донька буде проживати з нею. З самого початку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, домовленості щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати дитину досягти не вдалось, внаслідок того вона звернулась до Біляївського районного суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки та непрацездатної дружини. Відповідач від сплати аліментів ухилявся. З її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дитини з відповідачем та прийманні участі батька в вихованні, але відповідач не бажав виконувати відносно доньки батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем свого батьківського обов'язку, неучасті у вихованні дитини, орган опіки та піклування визнав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом та просив зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою; визначити наступні способи його участі у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування: побачення один раз на тиждень: у неділю з 12.00 год. до 19.00 год. за місцем її або його проживання, перебування; спільний відпочинок: останній місяць літа (серпень) дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Зобов'язати ОСОБА_3, за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

При цьому посилався на те, що з 17.08.2011 р. по 20.05.2013 р. вони перебували у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від якого народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після, розірвання шлюбу донька ОСОБА_5 стала проживати разом з позивачкою, та його колишньою тещею, яка керує родиною, чинить тиск та має негативний вплив не тільки на позивачку, а и на його доньку.

Позивачка та її мати створюють йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. ОСОБА_3 залежності від свого настрою, то дозволяла бачитись з дитиною, то навпаки виганяла його зі свого подвір'я, ігнорувала телефонні дзвінки, не приймала подарунки для дитини. Всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки позивачка перешкоджає йому та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зустрічний позов не визнала, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також до суду від третьої особи надійшли письмові заперечення на зустрічну позовну заяву, згідно яких позов ОСОБА_3 підтримують та проти зустрічного позову ОСОБА_4 заперечують в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволений частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначені наступні способи участі ОСОБА_4 у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування: - побачення один раз на тиждень: у неділю з 12.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання, перебування доньки;

- необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою.

Зобов'язано ОСОБА_3, за два дні до дня зустрічі ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким її позов задовольнити, а в зустрічному позові ОСОБА_4 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 17.08.2011 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.05.2013 р.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 5)

З відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 стягуються аліменти. Так рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.05.2013 р., яке набрало чинності 31.05.2013 р., було збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.12.2012 р. з 300 до 400 гривень на місяць до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9,10)

Як вбачається з перерахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 01.04.2015 р. заборгованість ОСОБА_4 по виконавчому листу № 522/3097/13-ц про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 становить 850 гривень.

Отже відповідач сплачує аліменти на утримання своєї малолітньої доньки. Також відповідач купував дитині різні речі, про що суду надані відповідні чеки та квитанції.

В ході розгляду справи відповідач пояснював, що він багаторазово здійснював наміри зустрітися з дитиною, по телефону домовлявся з позивачкою, разом з тим вона та її мати йому в цьому перешкоджали.

Крім того судом встановлено, що між сторонами існує конфлікт, який виник на ґрунті сімейних відносин та відносин щодо участі відповідача у вихованні дитини.

Позивачка чинить відповідачу перешкоди в можливості зустрічатися з дитиною та відповідно приймати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від Зв'язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків. хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При вирішенні цього позову суд повинен перш за все враховувати інтереси дитини.

Також суд повинен з'ясувати чи в наявності обставини ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків, коли він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

При встановленні судом будь-якого із зазначених факторів, або їх сукупності можливо розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батька.

ОСОБА_4 в протиправної або антисуспільної поведінці не замічений, на дочку негативного впливу не здійснює.

Батько бажає збереженню родинних відносин з дочкою. Сплатив аліменти, які в змозі виплатити.

Зобов'язувався в наступному, якщо йому не будуть перешкоджати, спілкуватися з дочкою, приймати участь в її вихованні та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При таких даних суд першої інстанції правильно вважав, що застосування крайньої міри - позбавлення батьківських прав є не обґрунтованою.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд першої інстанції, виходячи з інтересів дитини, правильно вважав, що саме участь обох батьків буде слугуватиме гармонійному розвитку та вихованню дитини, тому за вказаних обставин позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взятий до уваги висновок Органу опіки та піклування Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він суперечить фактичним обставинам, які встановлені судом, а також суперечить участі батька у вихованні дитини.

Оскільки судом встановлено, що позивачка дійсно перешкоджає відповідачу в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а також враховуючи всі обставин справи та виходячи з інтересів дитини суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що слід зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати відповідачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков