Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1043/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 рокум. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Задорожняк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, погодженим із начальником відділу ВДВС Заставнівського РУЮ, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 Посилається на те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції перебуває вимога №Ф-63, видана 30.05.2012 року Управлінням ПФУ в Заставнівському районі, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПФУ боргу у розмірі 659,65 грн. 27.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої відправлено сторонам виконавчого провадження. В наданий ОСОБА_2 строк для самостійного та добровільного виконання рішення не сплатила заборгованість. З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем відправлено запити у відповідні реєстраційні органи. Згідно отриманих даних ОСОБА_2 немає на праві власності нерухомого майна, не отримує дохід у вигляді заробітної плати чи пенсії. Станом на дату звернення до суду з поданням ОСОБА_2 вимогу УПФУ в Заставнівському районі не виконала. Оскільки остання ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовими рішеннями, державний виконавець просить тимчасово відмовити їй у виїзді за кордон.

Суд, дослідивши надані державним виконавцем документи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється він виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Системний аналіз положень п.5 ч.1, ч.3 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що така ознака як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості ( наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, з'ясуванню судом підлягає чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі чи частково.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Заставнівського районного управління юстиції від 27.07.2015 року відкрито виконавче провадження №48255985 щодо примусового виконання вимоги № Ф-63 ПФУ в Заставнівському районі, виданої 30.05.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 659,65 грн. Остання станом на 25.08.2015 року зазначений виконавчий документ не виконала.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого провадження, зокрема відправлено запити у відповідні реєстраційні органи. За результатами отриманих даних ОСОБА_2 не отримує дохід у вигляді заробітної плати чи пенсії, також у неї немає на праві власності нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

За таких обставин, в матеріалах справи та доказах, доданих державним виконавцем до подання, відсутні об'єктивні дані про те, що боржник ОСОБА_2 свідомо не виконує зобов'язання.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки до подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання вимоги ПФУ, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження її як боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Пухарєва О.В.