У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства в Київській області, управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_2, реєстраційної служби Києво-Святошинського управління юстиції, третя особа - садове товариство «Сонячний», про визнання наказів недійсними, скасування реєстрації, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі отриманого в 1998 році державного акту на право власності на земельну ділянку він є власником земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,12 га в СТ «Сонячний» Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідач по справі є власником сусідньої земельної ділянки НОМЕР_2

До їх земельних ділянок примикає земельна ділянка площею 0,0354 га. Починаючи з 1999 року він власними силами та за власний кошт привів спірну земельну ділянку в придатний для використання стан, привіз чорнозем, засадив земельну ділянку фруктовими деревами, квітами, встановив паркан. Відповідач наприкінці 2013 року знищив встановлений паркан та йому стало відомо про передачу даної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 При цьому останній приховав наявну суперечку між ними щодо користування спірною земельною ділянкою в СТ «Сонячний» при отриманні згоди на відведення земельної ділянки. Вказав, що ОСОБА_2 у порушення вимог закону не погоджував межу з ним, а також були порушені інші вимоги закону та його права.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства в Київській області від 10 вересня 2013 року № КИ/:08:002/00005284 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства в Київській області від 18 вересня 2013 року № КИ/:08:002/00006127 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 0,0354 га у власність ОСОБА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3); скасувати реєстрацію в базі даних державного земельного кадастру на ім'я ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0354 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_3; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0354 га, що розташована на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні земельної ділянкою.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства в Київській області від 10 вересня 2013 року № КИ/:08:002/00005284 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства в Київській області від 18 вересня 2013 року № КИ/:08:002/00006127 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 0,0354 га у власність ОСОБА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3).

Скасовано реєстрацію в базі даних державного земельного кадастру на ім'я ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0354 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_3.

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0354 га, що розташована на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, із направленням справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги районний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при проведенні землевпорядних робіт щодо винесення в натурі меж земельних ділянок та встановлення межових знаків згідно державного акту ОСОБА_1 спеціалістами встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, яка згідно оскаржуваного наказу належить ОСОБА_2, накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1, що підтверджується листом ДП «Київський інститут землеустрою» від 08 жовтня 2014 року та схемою розташування земельних ділянок.

Крім того, судом першої інстанції 10 жовтня 2014 року було задоволено клопотання представника відповідача про призначення земельно-технічної експертизи, однак 06 лютого 2015 року судовий експерт повідомив суд про неможливість проведення вказаної експертизи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень та на спростування доказів, поданих позивачем суду не надав, з огляду на що колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова