АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 в липні 2015 року звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначала, що 07 серпня 2013 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області ухвалено рішення та визнано за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку літ. «А» вартістю 336 856 грн., який розташований по АДРЕСА_1; також за нею визнано право власності на земельну ділянку відповідно до державного акту серії НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1, цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в селі Зруб- Комарівський. Стягнуто з неї на користь ОСОБА_5 184 749 грн. грошової компенсації за належну йому 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя.

Вказувала на те, що зазначений вище виконавчий лист не підлягає

____________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/1634/15 Головуючий у 1 інстанції: Дячук О.О.

Категорія:48 Доповідач: Литвинюк І.М.

виконанню, оскільки вона свій обов'язок перед ОСОБА_5 відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 07 жовтня 2013 року виконала в повному обсязі, сплативши грошову компенсацію за належну йому 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку та земельних ділянок.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано виконавчий лист від 07 жовтня 2013 року за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані у процесі будівництва житлового будинку, визнання права власності на земельну ділянку, який виданий ОСОБА_5 10 березня 2015 року та за яким постановою державного виконавця від 13 березня 2015 року відкрито виконавче провадження, таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року представник відповідача ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є безпідставною та постановлена з порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що кошти за свою частку в майні він не отримував, розписку написав під впливом обману, а тому вважає, що виконавчий лист підлягає виконанню.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_3, виходив з того, що ОСОБА_5 отримав від неї грошові кошти за 1/2 частку спільно нажитого майна, що підтверджується власноручно написаною розпискою і свідчить про добровільне виконання боржником зобов'язання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 07 жовтня 2013 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення та визнано за ОСОБА_3 право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку літ. «А» готовністю 48 відсотків, вартістю 336 856 грн., який розташований в АДРЕСА_1; також за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку відповідно до державного акту серії НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1, цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Зруб- Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області вартістю 32 625грн.. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 184 749 грн., як грошову компенсацію за належну йому 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 погодила з відповідачем, що він згідний, щоб за нею суд визнав право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку Літ. «А» готовності 48 відсотків, вартістю 336856 грн., який розташований в АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки, які сторони набули під час шлюбу, а вона останньому виплатила належну 1/2 частку вищезазначеного майна.

Під час розгляду цивільної справи №723/2056/13-ц відповідач ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, визнав позов у повному обсязі і не заперечував, щоб за ОСОБА_3 було визнано право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані при будівництві незавершеного житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 та не заперечував, щоб за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельні ділянки номера НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та зазначив, що належну йому грошову компенсацію в розмірі 202 866 грн. за вказану 1/2 частку майна він отримав, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Розписка написана ним власноручно без будь-якого фізичного та психічного примусу.

Судом першої інстанції встановлено і констатовано в мотивувальній частині рішення суду у даній справі, що позивач виплатила відповідачу вартість ? частини вартості спільного майна подружжя в сумі 184 740 грн., а відповідач ОСОБА_5 не заперечує щодо визнання за дружиною права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1.

10 березня 2015 року за рішенням суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані у процесі будівництва житлового будинку, визнання права власності на земельні ділянки, ОСОБА_5 видано виконавчий лист від 07 жовтня 2013 року.

Також 10 березня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, цивільно-процесуальним законом визначено перелік підстав, що дають право суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає до виконання.

Звернувшись у вересні 2015 року до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, ОСОБА_3 обґрунтувала такі свої вимоги тим, що до ухвалення першою інстанцією рішення суду і до відкриття виконавчого провадження, нею у добровільному порядку було сплачено ОСОБА_5 коштів як компенсацію його частки у майні, у підтвердження чого останній видав їй власноручно написану розписку від 03 жовтня 2013 року про отримання від неї 202 866 грн..

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки ОСОБА_5 власноручно написав розписку, якою підтвердив факт отримання грошових коштів за частку в майні подружжя, і про це зазначено в рішенні суду, тому відсутні і підстави для примусового виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про написання даної розписки під впливом обману не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Отже, ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: