АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2024/15-ц 22-ц/774/2073/К/15
Справа № 182/2024/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/2073/К/15 Багрова А.Г.
Категорія - 59 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Савіної Г.О., Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

представника відповідача Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" - Дядюри Костянтина Гергійовича,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про усунення перешкод в користуванні житловим будинком,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_6, ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" та просив суд усунути перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 зобов'язавши ОСОБА_6 відізвати заяву про припинення енергопостачання будинку АДРЕСА_1, а також зобов'язати Нікопольський район електричних мереж Публічного акціонерного товариства „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" безкоштовно відновити енергопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є користувачем житлового будинку АДРЕСА_1 з 1983 року, разом з ним проживають члени його сім'ї: дружина, донька та онучка. 06.08.2014 року приблизно о 14.00 год. Нікопольський район електричних мереж ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" без попередження та будь-яких причин та підстав припинив енергопостачання житлового будинку. Як з'ясувалось, причиною припинення енергопостачання до будинку стала заява відповідача ОСОБА_6 Припинення енергопостачання порушує його права на користування житловим приміщенням, умови проживання в будинку стали ускладненими.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував вимог ст.ст.391,396 ЦК України, згідно яких особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист свого права, у тому числі і від власника майна. Користувач майном має право на усунення перешкод, пов'язаних із здійсненням його права користувача.

Судом при ухваленні рішення не враховано інтереси малолітньої дитини та той факт, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться невирішений спір стосовно законності права власності ОСОБА_6 на спірне домоволодіння.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню а рішення суду першої інстанції зміні в частині підстав відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки право володіння чи користування між власником будинку та ОСОБА_2 відповідно до вимог ЦК України на день розгляду справи не встановлено.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися з мотивами суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволені позову. Суд дійшов правильного висновку, згідно вимог ст.214 ЦПК України, встановивши правовідносини між сторонами, проте не дав правової оцінки цим правовідносинам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.10.1995 року ( а.с.24, 37, 48,49,50).

ОСОБА_6 є споживачем електричної енергії на підставі договору № 1402007 від 15.05.2014 року укладеного з ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" ( а.с.44-47).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 10.11.1983 року зі згоди колишньої власниці житлового будинку його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В зазначеному будинку проживає та зареєстрований ОСОБА_2 ( а.с.38) разом з ним проживають в будинку ОСОБА_8 - дружина ОСОБА_2, ОСОБА_9 - донька, онука ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) ( а.с.39).

Посилання ОСОБА_2 в позові на вимоги ст.396 ЦК України є безпідставними, оскільки його право користування домоволодінням власником не порушено. ОСОБА_2 не є стороною договірних відносин з ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", отже, відповідно до ст.3 ЦПК України позивач вибрав не той спосіб захисту своїх прав.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_11, який перебуває в договірних відносинах із ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", наділений правами та обов'язками по договору, 24.07.2014 року звернувся до ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" із заявою про припинення постачання електроенергії у зв'язку з тривалою його відсутністю, так як він є споживачем електроенергії за договором та власником будинку, що передбачено ст. 3 Правил користування електричною енергією для населення.

У відповідь на заяву власника будинку ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" відповідно до договору правомірно припинив постачання електроенергії до будинку АДРЕСА_1. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону а ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", відповідно до вимог ПКЕЕН задовольняти вимоги особи, з якою укладено договір на надання послуг.

Таким чином, оскільки між ОСОБА_2 та ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", на день звернення з позовом, та на день розгляду спору, не існує договірних відносин про надання послуг з енергопостачання, то і не існує спору щодо неправомірних дій ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" відносно нього.

Проживання та реєстрація позивача в будинку АДРЕСА_1 не породжує обов'язку ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" підключення домоволодіння до постачання електроенергії за його вимогою.

Як убачається із матеріалів справи ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" заключав договір з ОСОБА_2 2002 року та 2008 року, однак, згідно тексту договору він діяв 3 роки і пролонгований ще на один рік, після чого ОСОБА_2 не звертався до ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" за укладенням нового договору.

ОСОБА_2 новий договір між ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" та ОСОБА_6 не оспорює, проживання та реєстрація позивача з родиною в будинку не породжує правовідносин між ним та ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", згідно ст.ст.6,7 Правил користування електричною енергією для населення позивач після відключення від електромережі до ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" не звертався.

Той факт, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться невирішений спір стосовно законності права власності ОСОБА_6 на спірне домоволодіння не може бути підставою для задоволення даного позову та зобов'язання ОСОБА_6 відізвати заяву про припинення енергопостачання будинку АДРЕСА_1, а також зобов'язання Нікопольського РВЕ ПАТ „ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" безкоштовного відновлення енергопостачання за вказаною адресою.

На підставі вище наведеного колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити в частині підстав відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.303,307, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

Р І Ш Е Н Н Я :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року змінити в частині підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: