Справа № 515/1989/15-ц
Провадження № 2/515/4446/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2015 р. до суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 борг за розпискою, посилаючись на наступні обставини.

05.05.2013 р. ОСОБА_2 під розписку позичила у неї грошові кошти в розмірі 2000 грн. строком на три місяці, тобто до 05.08.2013 р. Але до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повер- нення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання. Загальна сума заборгованості стано- вить 3678,16 грн. і складається з: основного боргу у розмірі 2000 грн., втрат від інфляції 1546 грн. та 3% річних 132,16 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач визнала позовні вимоги у заявленому розмірі, пояснюючи порушення зобовязання відсутністю грошових коштів та погодилась виплачувати борг по 500 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вис- новку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розпискою від 05.05.2013 р., яку було оглянуто у судовому засіданні і копія якої є у справі (а. с.4), підтверджується факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 в борг грошових коштів в сумі 2000 грн. терміном на 3 місяці з дня написання даної розписки.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими озна- ками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з мо- менту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як визначено ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного міні- муму доходів громадян… На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому пози- кодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, укладення договору позики між сторонами здійснено з дотриманням вимог чин- ного законодавства.

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені до говором.

Але як встановлено у судовому засіданні, відповідач порушила умо ви договору позики та не тільки у встановлений строк, а і дотепер не повернула грошові кошти, порушивши тим самим за- конні права і інтереси позивача.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відпо- відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

І одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ст.525 ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ч.1 ст.625 цього кодексу, якою визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Як передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобо- вязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сума основного боргу складає 2000 грн.

Сума річних відсотків за користування чужими грошовими коштами за час прострочення повернення позики визначається за формулою - проценти = (сума боргу) х (процентну ставку) : 100% : 365 дн. х (час прострочення) і складає в даному випадку суму у розмірі 132,16 грн. (2000 грн. х 3% : 100% : 365 дн. х 804 дн.).

Сума боргу з урахування індексу інфляції становить 1546 грн., що вбачається з розрахунку (а.с. 5).

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики становить суму в розмірі 3678, 16 грн. (2000 + 1546 + 132,16).

ОСОБА_2 не виконала зобовязання у строк, встановлений договором, відсутність своєї вини за порушення зобовязання вона не довела, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості мають бути задоволені у повному обсязі.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу по розписці в розмірі 3678 грн.16 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко