АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7946/14-ц 22-ц/774/2156/К/15
Справа № 214/7946/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2156/К/15 Ковтун Н. Г.
Категорія № 27 (ІV) Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: Зубакової В. П., Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: позивача ОСОБА_2

та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача Жерікова Кирила Юрійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів, спонукання до виконання умов договору, стягнення пені, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль») про захист прав споживачів, спонукання до виконання умов договору, стягнення пені, моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21 травня 2008 року між сторонами укладено Генеральну кредитну угоду, згідно якої він є позичальником, а відповідач - кредитором. За умовами угоди відповідач зобов'язувався надати кредитні кошті на споживчі цілі в розмірі, еквівалентній 28 тис.дол.США за офіційним курсом НБУ на дату укладання кредитних договорів. Кредитні кошти мали надаватись двома траншами: 20000 доларів США та 8 000 доларів США. Однак відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не надав другий транш. За таких обставин, уточнивши свої вимоги, просив суд зобов'язати відповідача виконати зобов'язання щодо надання траншу в розмірі 8 000 долларів США, а також стягнути на його користь пеню за прострочення виконання зобов'язання в сумі 42 652,72 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 липня 2015року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано АТ «Райффанзен Банк Аваль» виконати умови Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/248 від 21.05.2008 року та Кредитного договору № М-14/03-03/249 від 22.05.2008 року, шляхом надання ОСОБА_2 . другого траншу в розмірі 8 000 доларів США на раніше визначених умовах Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/248 від 21.05.2008 року та Кредитного договору № М-14/03-03/249 від 22.05.22008 року.

Стягнуто з ПАТ «Райффанзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 пеню в розмірі 12 348 грн.

В апеляційній ПАТ «Райффанзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову в задоволені позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на те, що з 16 жовтня 2011 року ч. 3 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє видачу кредиту в іноземній валюті, тому відповідач правомірно відмовив у видачі траншу у розмірі 8 000 доларів США. Крім того, відповідач мав обґрунтовані сумніви щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому, у відповідності до положень ст. 1056 ЦК України, мав право відмовитись від надання кредиту. Також, оскільки графік повернення кредиту на другий транш не підписано сторонами, кредитний договір в цій частині є неукладеним, що фактично унеможливлює його виконання, оскільки сторнами не узгоджені істотні умови договору. Нарахування судом пені є безпідставним, оскільки відповідач діяв в межах вимог закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні спору, судом встановлено, що 21 травня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Райффацзен Банк Аваль» (в подальшому Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та позивач ОСОБА_2 уклали Генеральну кредитну угоду № М014/03-/3/248. За умовами зазначеної Угоди, Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах. Загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника за наданими в рамках даної Угоди не повинен перевищувати суму, еквівалентну 28 тисяч доларів. Строк дії Угоди 180 міс.

За кредитним договором № М014/03-03/249 від 22.05.2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-/3/248 визначено розмір кредиту 28 тисяч доларів США, із яких 1-й транш 20 000 доларів США, 2-й транш 8 000 доларів США. Цільове призначення кредиту - на споживчі цілі. Дата остаточного повернення Кредиту по 21 травня 2018 року. Разова комісія за надання кредиту складає 0, 99% від Розміру кредиту. Договір забезпечено Договорами іпотеки та поруки .

За видачею другого траншу в розмірі 8 000 доларів США позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача 30.04.2013 року (а.с.19), на що відповідач відповів відмовою та запропонував провести рефінансування валютної кредитної заборгованості в гривневому еквіваленті по кредитному договору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що положення п.3 ч.1 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, зі змінами від 22.09.2011 року ЗУ «Провнесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності відповідно до ч.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Після укладення 22.05.2008 року кредитного договору № М014/03-03/249 між сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами ЦК України та іншими спеціальним законодавством в системі кредитування, до складу яких не входить Закон України «Про захист прав споживачів».

Положення статті 526 ЦК України передбачають, що зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також в разі, якщо обов?язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Положеннями п.2 ч.1 ст.66 Закону України «Про банки і банківську діяльність в Україні», передбачено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України зокрема, у формі в становлення вимог та обмежень щодо діяльності банків.

Згідно роз?ясень Національного банку України, викладених в листі від 15.08.2012 року № 29-213/8207, надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті піля 16.10.2011 року у тому числі у формі траншів за кредитною лінією, кредиту овердрафт тощо, буде порушенням вимог законодавства України. Встановлена законом заборона надання споживчих кредитів в іноземній валюті, поширюється , зокрема на кредитні операції за договорами про поновлювану лінію, що були укладені до 16.10. 2011 року.

В судовому засіданні позивачем було заявлено, що він не звертався до відповідача з заявою про видачу другого траншу в національній валюті, та пропозицією про внесення відповідних змін до кредитного договору у зв?язку зі змінами кредитної політики, тому підстави для визнання відмови відповідача від виконання умов кредитного договору, колегія суддів вважає відсутніми, та не вбачає підстав для спонукання відповідача до виконання умов договору, оскільки діє договір до 21 травня 2018 року.

Відповідач посилається на невиконання позивачем п.1.3 ч.2 Договору, оскільки за умовами договору позичальник має право подати кредитну заявку, форму якої визначає банк, та документи, що підтверджують уільове використання попередньо наданих кредитних коштів з доданням підтверджуючих документів.

Суд першої інстанції не звернув уваги на посилання відповідача, та на те ,що обмеження щодо кредитування в іноземній валюті та видачі чергових траншів відповідно до п.6 розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» та роз»ясненням Національного банку України, прирівнюються до ведення мораторію на виконання кредитором грошових зобов?язань.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового решання про відмову в задоволенні позову, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів, спонукання до виконання умов договору, стягнення пені, моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: