У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року в справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової Олени Сергіївни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві) перебуває виконавче провадження ВП № 43566057 з примусового виконання стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів загальної суми боргу у розмірі 418 264 грн 52 коп. У зв'язку з ухиленням від сплати заборгованості, старший державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кравцова О.С. звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року в задоволенні подання відмовлено. Ухвалою апеляційного суду м. Києва ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року скасовано, постановлено нову ухвалу від 24 грудня 2014 року, якою тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд указаної ухвали за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи вимоги тим, що постановою Господарського суду міста Києва від 22 квітня 2015 року його, як фізичну особу-підприємця визнано банкрутом, тобто встановлено істотні для даної справи обставини, а саме: неможливість погашення ним грошових зобов'язань, у зв'язку з чим докази його ухилення від виконання боргових зобов'язань у справі відсутні. Посилаючись на те, що про вказані обставини йому відомо не було, а відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, заявник просив ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2014 року заяву залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно зі статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361> підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» <nau://ukr/v0004740-12> судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що наведені ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки існували на час розгляду справи та могли бути відомі заявнику.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової Олени Сергіївни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова