Справа № 308/2699/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану. З урахуванням уточнених вимог заяви просить: встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за національністю - «полька»; встановити неправильність запису у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у графі «національність матері», де замість «полька» вказано «українка»; внести зміни в актовий запис № 92 від 09.09.1970 р. про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений виконавчим комітетом Старолисецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в графі «національність матері» вказати - «полька» замість «українка».

В обгрунтування заяви заявниця посилається на те, що у неї виникла необхідність встановити факт її походження, а саме встановлення її національності, оскільки вважає, що вона за походженням є полькою, але цей факт в жодних документах не зафіксовано, так як у її свідоцтві про народження помилково зазначено, що її мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є українкою, хоча це не відповідає дійсності так як вона є полькою. Вона відносить себе до польської національності, її мати, дід та баба були поляками і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження її матері ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтві про народження помилково зазначено, що мати останньої, тобто баба ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дід ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, були українцями, хоча це не відповідає дійсності, так як вони насправді були поляками. Зазначені невідповідності у записах актів цивільного стану громадян перешкоджають їй як польці за походженням отримати відповідний статус та документально зафіксувати свою національність, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою для встановлення факту, що має юридичне значення. Впродовж всіх років виховання в сім'ї її діда, баби і матері відбувалися згідно з польськими традиціями: баба, дід та усі його родичі хрещені як римо-католики, сповідують римо-католицьку віру, сім'я святкує польські свята. За радянських часів поляків постійно тиснули, крім того прадід був військовим в складі Польської армії, тому її мати та батьки останньої ретельно приховували своє походження, оскільки це могло призвести до репресій родини. Внаслідок чого, баба та дід, батьки в усіх документах зазначили національність українці.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої нею письмової заяви просить розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, уточненні вимоги заяви підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (прізвище після одруження ОСОБА_1, згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.08.1993 р.) ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Старий Лисець, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, її батьком є ОСОБА_2, українець, матір'ю - ОСОБА_7, українка, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.09.1970 р., актовий запис № 92 (а.с. 7, 8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_4 за національністю українець, матір'ю - ОСОБА_9 за національністю українка (а.с. 9).

З рішення народного суду Івано-Франківського району від 26.01.1977 р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано і останній привласнено дошлюбне прізвище ОСОБА_7 (а.с. 10).

З архівної довідки виданої державним архівом Івано-Франківської області № А-9(Ц)/04-10 від 04.08.2014 р. вбачається, що ОСОБА_4 (з лат. ОСОБА_4) народився ІНФОРМАЦІЯ_8 р. в гміні Старий Лисець Богородчанського повіту Станіславського воєводства Республіки Польща (нині - село Старий Лисець Тисменицького району), хрещений в церкві ІНФОРМАЦІЯ_8 р. (а.с. 17).

Оскільки національність визначається за місцем народження, вищенаведене стверджує той факт, що батько матері заявниці ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, - ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_6, по національності являвся поляком, так як народився в гміні Старий Лисець Богородчанського повіту Станіславського воєводства Республіки Польща.

Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України (ст. 11 Конституції України).

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви вбачається, що заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із проханням встановити національність її матері полька, а відтак - і її національність полька, шляхом внесення відповідних змін до актового запису про народження, з метою отримати відповідний статус та документально зафіксувати свою національність.

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадського стану» від 07 липня 1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Відтак, оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень чи змін в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей або їх недостовірності.

Крім того, згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки мати та дід заявниці були поляками, остання також має право на відновлення своєї національності, а тому уточненні вимоги заяви слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України суд,

Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за національністю - «полька».

Встановити неправильність запису у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у графі «національність матері», де замість «полька» вказано «українка».

Внести зміни в актовий запис № 92 від 09.09.1970 р. про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений виконавчим комітетом Старолисецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в графі «національність матері» вказати - «полька» замість «українка».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Сарай А.І.