Справа № 473/3806/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"05" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.12.2013 року позичив ОСОБА_4 49000 грн., про отримання коштів відповідач надав йому розписку. Відповідач мав повернути вказані кошти у строк до 24.12.2014 року, але свої зобовязання не виконав у встановлений строк, тому просив стягнути борг з відповідача та сплачений при зверненні до суду судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, його представник- адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначив, що позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення йому коштів, але останній нічого з позиченої суми не повернув, усіляко його уникає, тому змушений звертатися до суду, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4. в судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, поштова кореспонденція повертається без вручення по минуванню строку зберігання.

Дослідивши також письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 24.122.103 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 49000 гривень, які відповідач мав повернути в строк до 24.12.2014 року, що підтверджується письмовою розпискою (а.с.11).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

За приписами ст. 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, на вимогу боржника повинен видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

У разі якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні позови в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним обов'язку і, навпаки, знаходження такого документу у кредитора - засвідчує факти невиконання боржником зобов'язання.

Зважаючи на викладене з відповідача на користь позивача в порядку ст. 1049 ЦК України належить стягнути борг у розмірі 49000 грн.

Згідно положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а у разі, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2:

- борг за договором позики у розмірі 49000 гривень.;

- судовий збір у розмірі - 490 гривень, а всього 49490 ( сорок девять тисяч чотириста девяносто ) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.