Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2526/15-ц

Провадження № 2/126/755/2015

"27" серпня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом завідувача Бершадським міжрайонним відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_1 до Вінницького обласного бюро судово - медичної експертизи та виконуючого обов'язки начальника Вінницького обласного бюро судово - медичної експертизи ОСОБА_2, про визнання неправомірним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 року о 13год. 10хв. до Бершадського міжрайонного відділення судово- медичної експертизи надійшла телефонограма, згідно із якою, завідувачу Бершадським міжрайонним відділенням судово-медичної експертизи ОСОБА_1 стало відомо, що йому було винесено догану наказом №53/1 по Вінницькому обласному бюро судмедекспертизи від 23.07.2015р. Як повідомила особа яка передала телефонограму - ОСОБА_3 - наказ підписаний в.о. начальника Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_2 та висланий на електронну адресу домашнього компютера позивача.

Як видно з наказу, отриманого по електронній пошті, підставою дисциплінарного стягнення явилися:

- протокол засідання методичної (консультативної) ради бюро від 22.07.2015р. №7;

- лист завідувача Бершадським міжрайвідділенням судово-медичної експертизи ОСОБА_1 від 21.07.2015р. вих.№308.

З цього ж наказу вбачається, що догана винесена за порушення вимог «Положення про завідуючого відділенням судово-медичної експертизи», що затверджене Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби».

Даний наказ позивач вважає протиправним, так само як винесену цим наказом догану, оскільки він є абстрактним, неконкретним, в ньому жодним чином не зазначено яку норму внутрішнього трудового розпорядку або яку норму своїх посадових обовязків порушив позивач, що суперечить змісту статей 147, 148, 149 КЗпП України, а також вимогам п. п. 29,30,31 «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій», які затверджені ОСОБА_4 Державного комітету СРСР по труду та соціальним питанням №213 від 20.07.1984р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій». ОСОБА_4 своєї чинності не втратила і являється чинною до цих пір.

Всупереч вимогам ч. 1,3 ст. 149 КЗпП України, до моменту отримання ОСОБА_1 телефонограми про видання наказу, що оскаржується, а також до моменту отримання ним тексту самого наказу (по електронній пошті), відповідачі чи будь-хто інший ніяким чином письмових пояснень стосовно будь-яких порушень не вимагали, наказ під розписку не оголосили.

При цьому 25 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про відповідність своїх дій своїм посадовим обовязкам та «Положенню про завідуючого відділенням судово-медичної експертизи», затвердженим Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 до керівництва Державної установи «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» (далі - Головне бюро СМЕ).

23 червня 2015 року ним була отримана відповідь з Головного бюро СМЕ підписана його начальником, головним позаштатним спеціалістом МОЗ України ОСОБА_5 та лікарем судово-медичним експертом Головного бюро СМЕ ОСОБА_6, де було зазначено, що його дії відповідають вимогам «Положення про завідуючого відділенням судово-медичної експертизи». Цей висновок в повній мірі спростовує інсинуації відповідача щодо порушення з його боку «Положення про завідуючого відділенням судово-медичної експертизи».

Така підстава винесення догани як «Протокол засідання методичної (консультативної) ради бюро від 22.07.2015р. №7», взагалі не може бути правомірною підставою наказу №53/1 про дисциплінарне стягнення, оскільки у відповідності до «Положення про методичну (консультативну) раду бюро судово-медичної експертизи», затвердженого Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р. до компетенції методичної (консультативної) ради (п.3) взагалі не входить розгляд питань щодо правомірності дій керівника структурного підрозділу та накладення на нього дисциплінарних стягнень.

Крім того, наказ про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 він вважає таким, що структурно не відповідає нормам та правилам, а тому з урахуванням викладеного звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати накладення дисциплінарного стягнення незаконним та скасувати наказ по Вінницькому обласному бюро судово - медичної експертизи №53/1 від 23.07.2015 року про дисциплінарне стягнення у вигляді оголошеної догани завідуючому Бершадським міжрайонним відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених вище підстав та просив задовольнити. Крім того, просив справу розглядати незважаючи на оскарження відповідачем ухвали про відкриття провадження, оскільки при подачі позову були дотримані правила підсудності, визначені ст. 110 ЦПК України. При цьому представництво інтересів ОСОБА_2 у даній справі здійснює ОСОБА_7 на підставі довіреності, виданої на бланку Вінницького обласного бюро судово -медичної експертизи, що суперечить вимогам ст. 42 ЦПК України, оскільки у даному випадку ОСОБА_2 будучи відповідачем у даній справі як фізична особа надав довіреність на представництво своїх інтересів, підписавши довіреність як в.о. начальника бюро СМЕ. Отже, у даному випадку ОСОБА_7 не може представляти інтереси ні Вінницького обласного бюро СМЕ на ОСОБА_2, так як видана на його ім'я довіреність не відповідає вимогам законодавства.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Від ОСОБА_7, як представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи до винесення апеляційним судом Вінницької області рішення по суті апеляційної скарги поданої на ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі.

Причини неявки відповідачів у судове засідання, суд вважає такими, що не є поважними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 293 ЦПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Крім того, дійсно подана ОСОБА_7 довіреність не відповідає вимогам ЦПК, так як його уповноважено представляти інтереси ОСОБА_2, як фізичної особи, а довіреність підписана ОСОБА_2, як в.о. начальника Вінницького обласного бюро СМЕ на бланку установи, тобто як керівника юридичної установи, що не дає суду можливість розцінювати його як представника відповідачів, оскільки у тексті довіреності йому не надано повноважень представляти інтереси юридичної особи.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до наказу Вінницького обласного бюро судово медичної експертизи від 23.07.2015 року №53/1, (а.с.6), підписаного в.о. начальника ОСОБА_2 на підставі протоколу засідання методичної (консультативної) ради бюро від 22.07.2015 року №7 та листа завідувача Бершадського міжрайвідділення ОСОБА_1 від 21.07.2015 року, останньому оголошено догану за порушення вимог "Положення про завідуючого відділенням судово - медичної експертизи", що затверджене наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 "Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби". Зміст даного наказу було доведено до відома позивача шляхом передачі телефонограми, про що в журналі телефонограм по Бершадському МРВ СМЕ зроблено запис за №6 від 23.07.2015 року (а.с.7), який о 13-10 год. прийняла працівник ОСОБА_8

Аналізуючи зміст даного наказу суд вважає його зміст таким, що носить загальний характер та не містить посилання на конкретний дисциплінарний проступок, за який на нього накладено стягнення, на норму КЗпП України, на підставі якої він оформлений.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналогічні вимоги містить і п. 29 «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій», які затверджені ОСОБА_4 Державного комітету СРСР по труду та соціальним питанням №213 від 20.07.1984р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій», де вказано, що до застосування стягнення від порушника трудової дисципліни повинні бути витребувані пояснення в письмовій формі.

При цьому в тексті наказу вказано, що підставами для накладення дисциплінарного стягнення є протокол засідання методичної (консультативної) ради бюро від 22.07.2015 року №7 та лист завідувача Бершадського міжрайвідділення ОСОБА_1 від 21.07.2015 року Однак, в Положенні про методичну (консультативну) раду бюро судово - медичної експертизи, затвердженому наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відсутні дані, які б підтверджували, що у повноваження даної ради входить розгляд питань щодо правомірності дій керівника структурного підрозділу чи накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З аналізу вищевказаних норм та доказів, наданих суду вбачається, що у тексті наказу №53/1 від 23.07.2015 року про дисциплінарне стягнення у вигляді оголошеної догани завідуючому Бершадським міжрайонним відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_1, відсутні посилання на вчинення ним дисциплінарного проступку. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би підтвердив порушення позивачем трудової дисципліни чи інших норм, за які міг би бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про те, що накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани є незаконним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 147, 149 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати накладення дисциплінарного стягнення незаконним та скасувати наказ по Вінницькому обласному бюро судово - медичної експертизи №53/1 від 23.07.2015 року про дисциплінарне стягнення у вигляді оголошеної догани завідуючому Бершадським міжрайонним відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_1.

Стягнути з Вінницького обласного бюро судово - медичної експертизи на користь держави 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель