Провадження № 22ц/790/4812/15 Головуючий 1-ї інст. - Панаід І.В.
Справа № 636/4734/14-ц Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: самочинне будівництво
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 травня 2015 року по цивільній справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» до ОСОБА_1 про визнання незаконним будівництва прибудови, зобов'язання демонтувати перебудову, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд зобов'язати відповідача демонтувати прибудову в першому під'їзді на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Чугуєві та привести приміщення у попередній стан.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, який є власником квартири АДРЕСА_1 самовільно без отримання відповідних дозволів на будівництво та переобладнання, здійснив прибудову тамбуру до квартири на сходовому майданчику першого поверху та самовільно захопив сходовий марш проходу у підвальне приміщення житлового будинку НОМЕР_1.

У самовільно збудованому тамбурі знаходиться лічильник обліку електроенергії квартир НОМЕР_2, доступ до якого обмежений відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14 травня 2015 року позовну заяву об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» до ОСОБА_1 про визнання незаконним будівництва прибудови, зобов'язання демонтувати перебудову залишено без задоволення.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що рішенням Чугуївської міської ради Харківської області XXV сесії VI скликання від 30 березня 2012 року № 995- VI вирішено питання про передачу житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Чугуєві Харківської області, що входить до складу комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва, в управління та утримання об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» (а.с.5).

Відповідно до протоколу №2 від 22 вересня 2013 року на зборах правління членів ОСББ «Молодіжний-124», було вирішено питання щодо звільнення підвального приміщення, самовільно зайнятого та використовуваного для власних потреб окремими мешканцями будинку, серед яких є ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішення про звільнення підвального приміщення було погоджено з мешканцями 54 квартир.

ОСОБА_1 було запропоновано звільнити підвальне приміщення самовільно зайняте для особистого використання, що підтверджується копією попередження від 26 вересня 2013 року.

Про рішення загальних зборів членів ОСББ «Молодіжний-124» ОСОБА_1 було відомо, що вбачається з його заперечень на позовну заяву. В добровільному порядку самовільне приміщення знесено не було.

З акту комісії КЖРЕП м. Чугуєва від 09 грудня 2013 року та листа начальника КЖРЕП м. Чугуєва від 11 грудня 2013 року №1630 вбачається, що ОСОБА_1 здійснив самовільну прибудову на сходовому майданчику та самовільно захопив сходовий марш проходу у підвальне приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Чугуєві Харківської області (а.с. 14).

З листа начальника КЖРЕП м. Чугуєва № 1630 від 11 грудня 2013 року вбачається, що внаслідок самовільної прибудови на сходовому майданчику ОСОБА_1 перегородив доступ для обслуговування інженерних мереж в підвалі будинку та електричних комунікації на сходовому майданчику.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради № 18 від 18 вересня 2014 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу сумою 51 грн.

Матеріали справи не містять відомостей, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була оскаржена відповідачем відповідно вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що доказів прийняття загальними зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» рішення щодо прийняття житлового будинку на баланс об'єднання, а також акту приймання-передачі житлового будинку на баланс ОСББ представником позивача надано не було, у зв'язку з чим факт передачі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Чугуїв на баланс ОСББ «Молодіжний-124» представником позивача належним чином не доведений. Суд прийшов до висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Чугуєві в управління позивача не перейшов, а отже підстави вважати, що відповідачем порушені права та інтереси позивача не має.

Проте погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом першої інстанції не було враховано, що рішенням Чугуївської міської ради Харківської області від 30 березня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Чугуєві Харківської області було передано в оперативне управління та утримання об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124».

Відповідно до ст. 137 ГПК України, правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Згідно ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних житлових будинків» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних житлових будинків» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Згідно з п. 2.1 Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124», зареєстрованого у виконавчому комітеті Чугуївської міської ради, метою створення об'єднання є забезпечення захисту прав його членів відповідно до цього Статуту, та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

В свою чергу, п. 2.4 Статуту позивача передбачає, що його правлінню в межах повноважень, встановлених Статутом, доручено захищати права, представляти законні інтереси власників в органах виконавчої влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності. Пунктом 4.13 Статуту передбачено, що правління має право приймати рішення з усіх питань діяльності об'єднання за винятком тих, які належать до виключної компетенції зборів.

Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право робити членам об'єднання попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання. Об'єднання зобов'язане забезпечувати дотримання інтересів усіх членів об'єднання, при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю (п.п. 2.5, 2.6 Статуту).

Враховуючи, що рішенням Чугуївської міської ради Харківської області від 30 березня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Чугуєві Харківської області було передано в оперативне управління та утримання об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124», питання про знесення самочинної прибудови було погоджено з членами позивача, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» мало право звернутись до суду відповідно до вимог 3 ЦПК України для захисту прав членів його об'єднання.

Крім того, суд першої інстанції при надані оцінки акту комісії КЖРЕП м. Чугуєва від 09 грудня 2012 року зазначив, що актом не було встановлено факт будівництва прибудови безпосередньо відповідачем. Разом з тим, з висновками суду щодо невстановлення особи, яка здійснила прибудову погодитись неможливо.

Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З листа начальника КЖРЕП від 11 грудня 2013 року вбачається, що акт обстеження було складено за наслідками розгляду заяви відповідача. Під час обстеження було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно здійснив прибудову тамбуру до квартири на сходовому майданчику та самовільно захопив сходовий марш проходу у підвальне приміщення житлового будинку. Також, факт самочинного будівництва підтверджується постановою про адміністративне порушення. Матеріали справи не містять відомостей, що зазначена постанова була оскаржена ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. Крім того, з заперечень на позовну заяву (а.с. 43-44) не вбачається, що ОСОБА_1 оскаржував факт зазначеного будівництва.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Рішенням Конституційного суду України від 02.03.2004 року, передбачено, що допоміжні приміщення будинку є об'єктами прав спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном. Питання щодо згоди співвласників допоміжний приміщень вирішується відповідно до законів України, що визначають правовий режим власності.

Згідно пунктів 3.1, 3.2.1 Статуту об'єднання, майно об'єднання складається з неподільного майна та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. До неподільного майна належить: частина допоміжних приміщень, конструктивних елементів, технічного обладнання будинку, які не можуть бути поділені між власниками приміщень будинку та без яких не може бути належного утримання будинку і прибудинкової території; конструктивні елементи будинку - частини споруд, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі спіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їздна група тощо).

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) підлягає державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Тобто вчинення будь-яких дій із майном, що перебуває у їх спільній сумісній власності, має бути погоджено з усіма співвласниками у письмовій формі та посвідчено.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 не має дозволу від сусідів для особистого використання сходового маршу та самочинного здійснення на ньому прибудови, внаслідок якої перегороджено доступ для обслуговування інженерних мереж в підвалі будинку та електричних комунікації на сходовому майданчику. Крім того, він не має відповідних дозвільних документів щодо проведення підготовчих або будівельних робіт з облаштування прибудови в місці загального користування.

Згідно з пп.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 p., переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1.4.3. Правил до елементів перепланування жилих приміщень належить: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамборів, прибудови балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що відповідач порушує права жильців житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Чугуєві.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (з наступними змінами) у п.12 передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем меж здійснення цивільних прав і відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України останній повинен відновити становище, яке існувало до порушення.

Посилання відповідача, що питання про знесення прибудови повинно було вирішено загальними зборами членів об'єднання відповідно до п. 4.5 Статуту об'єднання протирічать безпосередньо Статуту цього об'єднання, оскільки до виключної компетенції загальних зборів об'єднання належить питання про використання об'єктів, що перебувають у спільній власності членів об'єднання. Разом з тим, самочинно збудована прибудова не є об'єктом спільної власності.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судових витрати. Судовий збір у справі складає 365 грн. 40 коп. (243 грн. 60 коп. +121 грн. 80 коп.), слід стягнути з відповідача на користь позивача.

За таких обставин ухвалене по справі судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» задовольнити.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 травня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати прибудову в першому під'їзді на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Чугуєві та привести приміщення у первісний стан.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-124» судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -