Номер провадження: 22-ц/785/447/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третіх осіб: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання звільнити самовільно забудовану земельну ділянку шляхом знесення самовільно побудованих нежитлових приміщень,

за апеляційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Одеській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2004 року за № 3-1755 в частині посвідчення права власності відповідача ОСОБА_6 на нежитлові будівлі під літ. ГД -сарай, ЗМ - сарай, ВЛ - вбиральня, Е - навіс, Ж - гараж, Н - гараж, И - душ, розташованих по АДРЕСА_1, а також про зобов'язання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 звільнити самовільно забудовану земельну ділянку шляхом знесення самовільно побудованих нежитлових приміщень під літ. ГД - сарай, ЗМ - сарай, ВЛ - вбиральня, Е - навіс, Ж - гараж, Н - гараж, И - душ, що розташовані по АДРЕСА_1.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила слухати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Одеської міської ради також просив слухати справу без його участі.

Представник Інспекції ДАБКУ у судове засідання не з'явився.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися.

Представник відповідача ОСОБА_9-ОСОБА_10 просив про відкладення розгляду справи.

Під час слухання справи треті особи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 подали суду письмову заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії з відчуження належним їм часток у праві часткової власності на 127/1000 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та передавати це майно в оренду, заставу (іпотеку) або у інший спосіб передавати права на це майно іншим особам.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року задоволена заява третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8 Заборонено відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії з відчуження належних їм часток у праві часткової власності на 127/1000 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та передавати це майно в оренду, заставу (іпотеку) або у інший спосіб передавати права на це майно іншим особам.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 липня 2004 року № 3-1755, видане державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., ОСОБА_6 в частині посвідчення права власності ОСОБА_6 на нежитлові надвірні споруди під літерами ГД - сарай, ЗМ - сарай, ВЛ - вбиральня, Е - навіс, Ж - гараж, Н - гараж, И - душ, що розташовані по АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнити самовільно забудовану земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок самовільно побудованих нежитлових приміщень під літерами: ГД - сарай, ЗМ - сарай, ВЛ - вбиральня, Е - навіс, Ж - гараж, Н - гараж, И - душ, що розташовані по АДРЕСА_1. Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року скасувати та зняти заборону ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії з відчуження належних їм на праві спільної часткової власності 127/1000 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та передавати це майно в оренду, заставу (іпотеку) або у іншій спосіб передавати це майно іншим особам, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просять рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в цій частині скасуванню з закриттям провадження у вказаній частині справи з наступних підстав.

За правилами ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього кодексу. А згідно зі ст. 205 ч.1п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та (або) якщо перебудова об'єкта є неможливою.

При цьому пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011, визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

У пункті 3 вказаного Положення зазначено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у тому числі здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у Постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-381цс15 позивач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю - звертається до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, …. І спір в такому випадку підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому КАС України. Така ж правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові від 17.12.2014р. у справі 6-137цс14.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, не врахував те, що прокурор визначив позивачем діючим від імені держави Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, уповноважену діяти як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю. Прокурор, в цьому випадку мав право подати адміністративний позов в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства.

А між тим, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.15 ЦПК України, суд першої інстанції розглянув адміністративний спір, а саме спір в частині позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за правилами цивільного судочинства.

Оскільки справа в частині позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з закриттям в зазначеній частині провадження у справі, на підставі ст. ст. 205 ч.1 п.1, 310 ч.1ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,310,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року в частині позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В.Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк