Справа №751/8358/15-ц
Провадження №2/751/1686/15
Рішення

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарях Ващиліна М. О., Летяга М. О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач є власником 7/48 частин житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: веранда літ. «3-1», площею 12,8кв.м., сіни літ. «З-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімната літ. «3-2» площею 23,6 кв.м. Крім того у приватній власності позивача перебуває земельна ділянка 0,0042 га під частиною будинку та 0,0176 га присадибна ділянка (город), загальною площею 0,0218 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З 2006 року в частину будинку позивача без дозволу заселилися відповідачі.

З 2006 року позивач не може потрапити до свого житла, так як відповідачі завели собаку у дворі та поставили свої замки, ключів від яких він не має, до житла його не впускають, двері не відчиняють.

Просив зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усунути перешкоди у здійсненні права власності щодо вільного володіння, користування та розпорядження 7/48 частинами житлового будинку АДРЕСА_1, а саме веранда літ. «3-1», площею 12,8кв.м., сіни літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімната літ. «3-2» площею 23,6 кв.м шляхом передачі ключів від цієї частини будинку ОСОБА_1; виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 7/48 частин житлового будинку АДРЕСА_1 а саме веранди літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіней літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімнати літ. «3-2» площею 23.6 кв.м; стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 гривень; стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В ході розгляду справи до участі у ній в якості третьої особи на стороні відповідачів було залучено ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Додатково пояснив, що заселився в 2002 році в спірну частину будинку з дозволу позивача за усною домовленістю з його матір'ю - ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вважала, що позов задоволенню не підлягає. Пояснила що спірну частину будинку купили її батько та вона за свої гроші та оформили на брата - позивача по справі за умови, що в цієї частині будинку буде проживати її син з сім'єю до зносу будинку. В травні 2002 року син заселився в будинок, зробив ремонт, оплачує комунальні послуги та податок на землю. Після смерті батька брат став вимагати у сина плату за те, що він проживає в його частині будинку. Зараз брат вимагає виселитися сину, але іншого житла у нього немає. Син з сім'єю зареєстровані в її частині будинку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що його знайомий - позивач по справі біля 5 років тому пообіцяв, що здасть йому житло, але потім відмовив, бо там живе його племінник.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що її батьку - позивачу по справі, належить частина будинку по АДРЕСА_1, де зареєстровані вона з дитиною та батько. Її двоюрідний брат самовільно вселився в частину будинку і вона та її батько не можуть потрапити до житла та жити там. Відповідачі відмовляються виселитися.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с.63-64), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача ОСОБА_3, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_1, посвідченого 14 грудня 2001 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. за реєстровим № 3130, зареєстрованого Чернігівським МБТІ 29 травня 2002 року в реєстровій книзі № 191 за реєстровим № 4123, останній прийняв в дар 7/48 частин дерев'яного житлового будинку площею 127,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 1717,0 кв.м.; по заяві власника відчужується: веранда літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіни літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімната літ. «3-2» площею 23,6 кв.м (а.с.9). Крім того, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.02.2006. вбачається, що ОСОБА_1 на формі приватної власності належить 7/48 частин вказаного будинку (а.с.10).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 29.07.2004 вбачається, що у власності позивача по АДРЕСА_1, перебуває земельна ділянка 0,0042 га під частиною будинку, та 0,0176 га присадибна ділянка (город), загальною площею 0,0218 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15).

Відповідно до домової книги вбачається, що в 7/48 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_12 (а.с.49-50). ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані в 1/16 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.68-72).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи зібрані докази по справі суд вважає, що позивач як власник 7/48 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має право на володіння та користування спірним будинком, відсутність ключів від вхідних дверей та наявність у ньому речей відповідачів, перешкоджає позивачу в користуванні та володінні власністю, тому суд вважає за необхідне Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності щодо вільного володіння, користування та розпорядження 7/48 частинами житлового будинку АДРЕСА_1, а саме веранда літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіни літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімната літ. «3-2» площею 23,6 кв.м, шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 передати ключі від цієї частини будинку ОСОБА_1.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 155 Житлового Кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідачі вселилися в частину спірного будинку, який належить позивача, без його згоди, крім того вони не є членом сім'ї позивача, договір найму житла між ними не укладався, а отже будь-які правові підстави для набуття права користування житловою площею будинку у них відсутні.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що ОСОБА_1 є власником спірної частини будинку, тому відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, його порушене право підлягає захисту заявленим способом - шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 7/48 частин житлового будинку АДРЕСА_1 а саме веранди літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіней літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімнати літ. «3-2» площею 23,6 кв.м.

Згідно ст.ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, тому з таких підстав позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. - по 81,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 386, 387, 391, 526 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності щодо вільного володіння, користування та розпорядження 7/48 частинами житлового будинку АДРЕСА_1, а саме веранда літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіни літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімната літ. «3-2» площею 23,6 кв.м, шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 передати ключі від цієї частини будинку ОСОБА_1.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 7/48 частин житлового будинку АДРЕСА_1 а саме веранди літ. «3-1», площею 12,8 кв.м., сіней літ. «3-ІІ» площею 3,2 кв.м., кімнати літ. «3-2» площею 23,6 кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору - по 81,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач