Провадження №: 4-с/752/97/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Мушта І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві щодо зняття арешту з майна скаржника, -

в с т а н о в и в:

у липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив зняти арешт з усього його майна і заборону на його відчуження, накладеного постановою № 772/8 державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 08 вересня 2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування скарги вказав на те, що 08 вересня 2009 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було накладено арешт на усе належне йому майно та оголошено заборону на його відчуження. На даний час виконавче провадження, в рамках якого було винесено вказану постанову, завершене, а його матеріали згідно п. 9.9 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» № 2274/5 від 25 грудня 2008 року - знищено.

Зазначив, що на сьогодні він позбавлений можливості на реалізацію наданих законодавством прав, зокрема, на розпорядження своєю власністю, а тому змушений звернутись до суду за захистом останніх.

Скаржник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що вимоги та обґрунтування скарги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження № 12372055 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5527, виданого 09 квітня 2009 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ЖЕО-103» коштів у розмірі 1 905,98 грн.

08 вересня 2009 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві в рамках даного виконавчого провадження було накладено арешт на усе належне ОСОБА_1 майно та оголошено заборону на його відчуження.

Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження № 12372055 завершене, а його матеріали згідно п. 9.9 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» № 2274/5 від 25 грудня 2008 року - знищено.

Отже, як встановлено в ході розгляду справи, фактично арешт з майна ОСОБА_1 знятий не був, і на момент розгляду скарги перебуває під забороною.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що ОСОБА_1 не має можливості отримати копії постанови про зняття арешту задля пред'явлення її до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Однак, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», як встановлено в ході розгляду справи, державний виконавець ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві сумлінно не виконав службові обов'язки, що призвело порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Враховуючи вимоги законодавства України та обставини справи дають підстави суду скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу ч. 2 ст. 387 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 294, 383-387 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві щодо зняття арешту з майна скаржника - задовольнити.

Арешт, накладений постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві № 772/8 від 08 вересня 2009 року в ході виконавчого провадження № 12372055 на усе майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, і заборону на його відчуження, - зняти.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Пасинок В.С.