Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5036/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/778/5189/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання частково недійсними договорів факторингу та договорів про передачу прав за іпотечним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», вказуючи, що 25.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Седбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 0703/0408/71-076, зобов'язання за яким були забезпечені іпотечним договором № 0703/0408/71-076-Z-1 щодо квартири № 14 по вул. 8 Березня. 58 у м. Запоріжжя. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» був укладений договір факторингу № 15, а також 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, за якими, зокрема, було відступлено права вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. Також за договором про передачу прав за іпотечним договором № 6970 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» передало права іпотекодержателя ТОВ «Вектор плюс», а за договором про відступлення прав за іпотечним договором № 2187 від 28.11.2012 року ТОВ «Вектор плюс» передало права іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи». Позивач просила визнати частково недійсними обидва договори факторингу від 28.11.2012 року в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 0703/0408/71-076 та визнати частково недійсними договір про передачу прав за іпотечним договором № 6970 від 28.11.2012 року, а також договір про передачу прав за іпотечним договором № 2187 від 28.11.2012 року в частині відступлення прав за іпотечним договором № 0703/0408/71-076-Z-1 від 25.04.2008 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу, так як справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що спір, який виник між сторонами, не пов»язаний з нерухомим майном, як вважала позивач, спрямовуючи позов до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за місцем розташування нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Тому цей спір підлягає розгляду у судах, які розташовані в межах територіальної підсудності у м. Києві та Київській області за місцем знаходження відповідачів, які є юридичними особами.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають наданим матеріалам та прийняті з додержанням вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною 1 ст. 113 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які знаходяться в різних місцях, пред»являються за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Із позовної заяви вбачається, що предметом позову є два договори факторингу та два договори про передачу прав за іпотечними договорами, які укладені між юридичними особами: ПАТ «Омега банк», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», ТОВ «Кредитні ініціативи», які знаходяться в м. Києві та Київській облсті.

Визнання недійсними вказаних договорів не є пов»язаним з вирішенням питання щодо нерухомого майна, а лише вирішує питання, кому належатиме право кредитора за первісними договорами: кредитним № 0703/0408/71-076 від 25.08.2008р. та іпотечним № 0703/0408/71-076-Z-1 від 25.08.2008р., де боржником є позивач.

Тому суд дійшов вірного висновку, що визнання недійсними договорів факторингу та договорів про передання прав іпотекодержателя не вплине у будь-який спосіб на сам предмет іпотеки чи зобов»язання позивача за кредитним договором чи іпотечним договором.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що суд дійшов правильно висновку, що спір належить вирішувати за правила ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 113 ЦПК України, у зв»зку з чим оскаржувана ухвала у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: