Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 333/2344/15-ц
Провадження № 22-ц/778/4783/15
Головуючий у 1-й інстанції: Варнавська Л.О.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Панкеєва О.В.,

Кухаря С.В.,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землевласником, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землевласником, зазначивши, що вони в порядку спадкування мають право на 11/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі. Мали бажання приватизувати земельну ділянку, для цього звернулись до відповідача ОСОБА_7, щоб узгодити межі. Але відповідач відмовилась погодити межі, мотивуючи наявністю спору з цього приводу. Для підписання акту ОСОБА_7 висунула вимогу про надання їй додатково 0,8 кв. м в бік земельної ділянки НОМЕР_1. Наприкінці 2014 р. було подано до органів місцевого самоврядування заяву про встановлення межі між земельними ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя. 05.01.2015 р. надійшла відповідь від виконавчого комітету Запорізької Міської ради №Б0632-08 в якій зазначено, що згідно даних технічного паспорту на житловий будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та візуального огляду, порушення межі між ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не виявлено. Протоколом виїзного засідання комісії по розгляду звернення ОСОБА_3 щодо встановлення межі між земельними ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 зазначено, що розташування присадибних ділянок на цій території відповідає містобудівній документації.

У зв'язку з зазначеним, позивачі просили суд визнати за ними право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 без погодження межі ділянки від точки А до точки Б на кадастровому плані земельної ділянки №:03:036 з суміжним землевласником ОСОБА_7.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовлюячи у задоволенні позову, суд обгрунтовно виходив з того, що відсутні підстави вважати про порушення прав позивачів щодо визнання за ними прав на приватизацію земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 11/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 належить позивачам по 1/3 кожному, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом та витягами про державну реєстрацію прав. Позивачі, маючи намір приватизувати земельну ділянку звернулися виконкому міської ради з таким зверненням та до відповідача з проханням підписати акт погодження меж землекористування.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно акту узгодження меж землекористувачів суміжної із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 землекористувач земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 не погодилась на існуючу межу землекористування, оскільки є спір. (а.с. 42).

З положень ст. 198 ЗК України не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376. Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Отже в чинному законодавстві, що регулює земельні відносини, відсутній обов'язок землекористувача з надання згоди по встановленню меж суміжних земельних ділянок, й, зокрема, обов'язок надання такої згоди в примусовому порядку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ст.19 Конституції України).

Пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Проте суду не надано рішення відповідної ради, якою відмовлено позивачам у видачі дозвілу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1

Тобто відсутні підстави вважати, що маються порушення прав позивачів щодо визнання за ними прав на приватизацію земельної ділянки діями відповідача. При цьому відповідне погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем повинно бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку відповідача та при розгляді питання щодо надання спірної земельної ділянки у власність останньому, а відсутність погодження не може бути само собою підставою для відмови в отриманні ділянки у власність.

Враховуючи наведене, ухвалене у цій справі рішення відповідає вимог норм діючого законодавства. Доводам апелянта, які не грунтуються на вимогах норм земельного законодавства, дана належна оцінки судом першої інстанції, а тому додаткової аргументації вони не потребують.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: