АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5705/15 Справа № 205/208/13- ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2013 року

по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ОСОБА_3» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Ерсте Банк» 04 січня 2013 року звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 28 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 20000 доларів США зі строком користування до 27 березня 2015 року, а відповідач зобовязався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. 12 грудня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобовязалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, відповідачі свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12 листопада 2012 року склав 136382,40 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 136382,40 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/2636/5/12566 від 28 березня 2008 року у розмірі 17062,73 доларів США (сімнадцять тисяч шістдесят два долари сімдесят три центи), що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 136382,40 грн. (сто тридцять шість тисяч триста вісімдесят дві гривні сорок копійок), з яких:

-заборгованість по тілу кредиту 16232,59 доларів США (шістнадцять тисяч двісті тридцять два долари пятдесят девять центів), що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 129747,09 грн. (сто двадцять девять тисяч сімсот сорок сім гривень девять копійок);

- заборгованість по відсоткам за фактичне користування кредитними коштами 830,14 доларів США (вісімсот тридцять доларів чотирнадцять центів), що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 6635,30 грн. (шість тисяч шістсот тридцять пять гривень тридцять копійок);

- пеня за прострочку по кредиту 3368,53 доларів США (три тисячі триста шістдесят вісім доларів пятдесят три центи), що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 26924,66 грн. (двадцять шість тисяч девятсот двадцять чотири гривні шістдесят шість копійок);

- пеня за прострочку по відсоткам 504,60 доларів США (пятсот чотири долари шістдесят центів), що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 4033,27 грн. (чотири тисячі тридцять три гривні двадцять сім копійок).

Стягнуто рівними частками з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» судовий збір у розмірі 1471,12 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят одна гривня дванадцять копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до неї, як поручителя.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «Ерсте Банк» (а.с. 40-46), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/2636/5/12566, згідно умов якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 20000 доларів США зі строком користування кредитним коштами до 27 березня 2015 року, а відповідач зобовязався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором і платіжним календарем (а.с. 11-13, 14).

Кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США були надані ОСОБА_4 28 березня 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2636/85637 від 28 березня 2008 року (а.с. 35).

28 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «Ерсте Банк» (а.с. 40-46), та ОСОБА_4 було укладеного договір застави № 014/2636/5/12566/1, відповідно до умов якого предметом застави є автомобіль Subaru Tribeca, реєстраційний № НОМЕР_1 (а.с. 34).

12 грудня 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 014/2636/5/12566/2, згідно умов якого поручитель зобовязалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 26-31).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачами порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 12 листопада 2012 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 17062,73 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 136382,40 грн. (а.с. 9-10),

Яка складається з заборгованості по тілу кредиту 16232,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 129747,09 грн.;

-заборгованості по відсоткам за фактичне користування кредитними коштами 830,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 6635,30 грн.;

-пені за прострочку по кредиту 3368,53 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 26924,66 грн.

-пені за прострочку по відсоткам 504,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 листопада 2012 року становить 4033,27 грн. (а.с. 9-10).

Задовольняючи позовні вимоги районний суд обґрунтовано, на підставі ст. 525, ст.526, п. 2 ч. 1 ст. 553, 1 ст. 554, ч.2 статті 554, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 1050, статті 1048 ЦК України, виходив з того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляції про те, що договір поруки, укладений 12 грудня 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк», як кредитором, та ОСОБА_2, як поручителем, ОСОБА_4, як позичальником, є недійсним, оскільки ОСОБА_4 є боржником за кредитним договором, та не може бути стороною у договорі поруки, колегія суддів вважає неспроможними, та такими, що суперечать вимогам саме ст.553, 554 ЦК України, а також ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Посилання апелянта на п.20 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спрів, що виникають із кредитних правовідносин» (з доповненнями та змінами),колегія суддів також вважає неспроможними, оскільки вказане спірні правовідносини не регулює.

Не являються підставою для скасування рішення суду, та відмови у задоволені позовних вимог до поручителя, і доводи апелянта про те, що їй, як поручителю, не було направлено письмової вимоги, як це передбачено п.4.1.1. Договору поруки, у звязку з тим, що жодними нормами матеріального чи процесуального права чи умовами договору поруки, кредитор не обмежений у праві на звернення до суду без досудового повідомлення-вимоги поручителю, окрім того обовязок перевірки кредитором факту отримання поручителем такого повідомлення у разі його надіслання - законом не передбачений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: