Справа № 468/1284/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., при секретарі - Милій Я.В. розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про. На обґрунтування вимог в заяві зазначив, що з травня 2009 року по червень 2015 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою за адресою АДРЕСА_1. За час спільного проживання в них народилася дитина, батьком якої записано позивача. Під час спільного проживання сторони мали загальний побут та вели спільне господарство, мали загальний бюджет. В період спільного проживання 01.06.2011 року ними було придбано за спільні кошти автомобіль марки «Шевроле Лачетті» н.з. НОМЕР_2, 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_3 двигун № НОМЕР_1, вартістю 12682,79 грн., який було зареєстровано в ВРЕР з обслуговування мі. Миколаєва. Вважає, що оскільки автомобіль був придбаний за спільні кошти в період спільного проживання з відповідачкою, то вказаний автомобіль є їх спільною сумісною власністю. На підставі викладеного просив визнати за ним та відповідачкою право спільної сумісної власності на автомобіль та визначити йому та відповідачці ? частки у праві спільної власності на вказаний автомобіль.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити.

Дослідивши наявні у справі письмові докази (копію акту про встановлення факту спільного проживання від 30.07.2015 року; копію свідоцтва про народження НОМЕР_4; копію реєстраційної картки АМТ; копію довідки-рахунок від 01.06.202011 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що травня 2009 року по червень 2015 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою за адресою АДРЕСА_1. За час спільного проживання в них народилася спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записано позивача. Під час спільного проживання сторони мали загальний побут, вели спільне господарство, мали загальний бюджет. В період спільного проживання 01.06.2011 року ними було придбано за спільні кошти автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI NF193» н.з. НОМЕР_2, 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5, вартістю 12682,79 грн., право власності на який було зареєстровано в ВРЕР з обслуговування м. Миколаєва за відповідачем ОСОБА_4

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В ст. 368 ЦК України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Із ст. 69 СК України слідує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та в період спільного проживання за спільні кошти придбали автомобіль, який є спільною сумісною власністю та частки кожної із сторін у праві власності на вказаний автомобіль є рівними.

Керуючись ст.ст. 10,60,62,212, 213, 215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI NF193» н.з. НОМЕР_2, 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5 - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати, що ОСОБА_1 належить право власності на 1/2 частки автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI NF193» н.з. НОМЕР_2, 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок в рахунок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку доАпеляційного суду Миколаївської області, через Баштанський районний суд, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення, або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПО СПРАВІ СУДДЯ: