Справа № 318/1811/15-ц
Номер провадження №6/318/97/2015
У Х В А Л А

"13" липня 2015 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.,

розглянувши подання відділу державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у ВДВС Камянсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1079 від 12.05.2006 р., виданого Кам?янсько-Дніпровським судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини, щомісячно на користь ОСОБА_3 з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 14.11.2002р.н. Державним виконавцем 11.06.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На думку державного виконавця ним було вжито заходи щодо примусового виконання рішення, однак вони так і залишилися не виконаними з вини боржника. Заявник просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених рішенням суду.

У судове засідання державний виконавець не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без участі представника відділу. Неявка держвиконавця не перешкоджає розгляду подання.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що на виконанні у ВДВС Камянсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1079 від 12.05.2006 р., виданого Кам?янсько-Дніпровським судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини, щомісячно на користь ОСОБА_3 з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 14.11.2002р.н.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) 11.06.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: направлено виклики державного виконавця про необхідність зявитись до відділу 15.06.2010 р.; 19.09.2013 р. для сплати боргу або наданням підтверджуючих документів про сплату та одночасно попереджено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів; направлено запити для перевірки майнового стану боржника. Згідно відповідей, які надійшли на запити, а саме: РЦЗ боржник на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує; ВДАІ транспортні засоби відсутні; ПАТ «Державний ощадний банк України» - рахунки не зареєстровані.

01.04.2015 року державним виконавцем проведено розрахунк заборгованості боржника по сплаті аліментів.

17.06.2015 року державним виконавцем здійснено виїзд, щодо перевірки майнового стану боржника за адресою: м. Кам?янка-Дніпровська, вул. Чернишевського, 20 та встановлено, що у боржника за вказаною адресою відсутнє майно на яке не можливо звернення стягнення про, що складено відповідний акт.

Вирішення питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України»). Так, п. 5 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина за кордон, його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 р. копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Встановлено, що державним виконавцем у цій справі не було дотримано вимоги ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження щодо боржника. Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа була постановлена 16.11.2011 р. Матеріали справи не містять доказів про направлення та вручення боржнику цієї постанови. Оскільки суду не надано доказів про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строком його добровільного виконання, а тому не вбачається його ухилення від виконання зобов'язання. Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець розшук відносно боржника не оголошував та не надав будь-яких доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не надано належних та допустимих доказів і того, що боржник має намір покинути територію України.

Також, надіслання боржнику викликів не можуть свідчити про вжиття державних виконавцем усіх необхідних процесуальних дій щодо виконання виконавчого листа та наявності підстав для застосування до боржника юридичних санкцій у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, а саме доказів направлення боржнику викликів про явку до відділу ДВС з метою добровільного погашення заборгованості, які були проігноровані боржником, доказів надання боржнику розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, доказів можливості ним сплачувати аліменти та ухилення від їх сплати, а тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання відділу державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Васильченко