Справа № 368/393/15-ц Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 22-ц/780/5425/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 46 29.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Білоконь О.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Говорун В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, управління держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, Кулініченка Миколи Григоровича про визнання частково недійсним рішення Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання №205 від 25 вересня 2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 17 грудня 2008 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Кагарлицького районного суду з позовом до Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4,треті особи: управління держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, Кулініченко Микола Григорович, про визнання частково недійсним рішення Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 17 грудня 2008 року. Позивачка просила суд винести рішення, яким: визнати недійсним рішення Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою по наданню державних актів на право власності на землю громадянам» в частині затвердження матеріалів технічної документації землеустрою та виданні державного акту на право власності на землю громадянці ОСОБА_6 стосовно земельної ділянки площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_7 19 листопада 2008 року на земельну ділянку площею 0,1195 га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1195 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, що був укладений 17 грудня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченко М.Г., номер реєстру № 4053.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що .24 вересня 1992 р. вона купила у ОСОБА_9 житловий будинок із господарськими будівлями за вказаною адресою. У користуванні ОСОБА_9 біля житлового будинку було 1,50 га земельної ділянки, яка була передана в її користування, що підтверджується довідками виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області № 836 від 29 січня 1997 року та № 8499 від 15 листопада 2002 року. Рішенням Кагарлицької міської ради 13 сесії 21 скликання від 18 січня 1994 року їй у власність було передано земельну ділянку площею 0,28 га, але технічну документацію, вготовлену на цю земельну ділянку, було затверджено лише рішенням Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 року. На підставі вказаного рішення їй були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 від 09 грудня 2008 рокута серії НОМЕР_4 від 09 грудня 2008 р.У власність їй було передано земельну ділянку площею 0,0557 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1185 га для ведення особистого селянського господарства, тобто всього 0,1742 га за адресою: АДРЕСА_2. Залишок земельної ділянки, що була надана їй у користування за цією ж адресою, вона вирішила приватизувати у 2014 р. та звернулась із відповідною заявою до Кагарлицької міської ради. Проте у приватизації спірної земельної ділянки їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю вільних ділянок по вказаній вище адресі (АДРЕСА_2). На запит адвокатів були надані завірені копії Актів про встановлення в натурі на місцевості меж земельної ділянки між нею та сусідкою ОСОБА_7 від 17 вересня 2007 р., яка одночасно з нею приватизувала земельні ділянки, що були надані їй свого часу у користування. З наданої на запит адвоката копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 рішенням Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 р. було передано у власність земельну ділянку площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться нібито за адресою: АДРЕСА_1.Тільки після отримання цих документів їй стало зрозуміло, що при виготовленні технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельної ділянки в натурі при підготовці земельних ділянок для приватизації відбулась помилка у об'єкті.Так, безпідставно до погоджених меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 була внесена земельна ділянка із сторонами 8,37 м та 131,45 м, що була виділена їй раніше у користування та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Навіть сам характер абрису земельної ділянки при погодженні меж в натурі свідчить про те, що первинно він був виготовлений для земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і лише потім зверху була добавлена інша земельна ділянка, яка технічно не відповідає адресі АДРЕСА_1.Таким чином, при виготовлені технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельної ділянки в натурі була допущена технічна помилка, яка позбавила її можливості приватизувати частину земельної ділянки, що раніше була їй виділена у користування, тобто порушила її першочергове право на приватизацію ділянки, як користувача. А тому рішення Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою по наданню державних актів на право власності на землю громадянам» в частині затвердження матеріалів технічної документації землеустрою та виданні державного акту на право власності на землю громадянці ОСОБА_6 стосовно земельної ділянки площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства необхідно визнати недійсним, оскільки воно було ухвалено на підставі невірно виготовленої технічної документації. Отже, і державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_7, що посвідчує її право власності на земельну ділянку площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1, є недійсним, оскільки був виготовлений з порушенням вимог ЗК України та Закону України «Про землеустрій» і посвідчує право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, яка за планом меж і географічними координатами фактично включає в себе земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2. Враховуючи викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що. 24 вересня 1992 р. позивачка ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_9 житловий будинок із господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі - продажу (а.с. 7 - 8). Рішенням Кагарлицької міської ради 13 сесії 21 скликання від 18 січня 1994 р. було прийнято рішення щодо передачі безоплатно у приватну власність позивачки земельної ділянки площею 0,28 га за вказаною адресою, але технічну документацію, вготовлену на цю земельну ділянку, було затверджено лише рішенням Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 року. На підставі вказаного рішення позивачці були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 від 09 грудня 2008 року, та серії НОМЕР_4 від 09 грудня 2008 року, відповідно до яких у власність позивачки було передано земельну ділянку площею 0,0557 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1185 га для ведення особистого селянського господарства, тобто всього 0,1742 га за адресою: АДРЕСА_2. Залишок земельної ділянки, що, як вважала позивачка ОСОБА_2, була надана їй у користування, за цією адресою, позивачка вирішила приватизувати у 2014 р., та звернулась 30 Квітня 2014 року із відповідною заявою до Кагарлицької міської ради, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що, як зазначено в тексті відмови відповідача, відповідно до п. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Крім того за вказаною адресою відсутні вільні земельні ділянки.

Судом також встановлено, що рішенням Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 р. було передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення ОСОБА_7 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1. 17 грудня 2008 року ОСОБА_7 подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_8 (а.с. 20 - 23).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. 116 ЗК України та прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Так, відповідно до положень ст. 116 ЗК України: громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Враховуючи ту обставину, що позивачка скористалася своїм правом на приватизацію земельних ділянок з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність у неї права на приватизацію ще однієї земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а тому що право позивачки ОСОБА_2 в даному випадку не порушено.

Суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду за захистом свого права, яке вже було використано нею під час приватизації земельної ділянки, тобто позивачка реалізувала своє право, а тому звернулася до суду за захистом неіснуючого права.

Виходячи з вище викладеного та відповідних документів, наданих суду, ( рішення сесії, державні акти), позивачка повністю реалізувала своє право на приватизацію земельної ділянки, і не може повторно застосовувати таке право на підставі ст. 116 ЗК України.

Таким чином, будь-якого права позивачки ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням Кагарлицької міської ради 17 сесії 5 скликання № 205 від 25 вересня 2007 року не було порушено, відповідно, відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, оскільки перша вимога є первинною, а решта - похідними у структурі позовних вимог.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, та застосував до них відповідні норми права.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: