Справа № 686/7212/15-ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Козак О.В.
при секретарі Пушкарьовій О.Г.,
за участі: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти із відповідача на її утримання, як непрацездатної дружини, щомісячно у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня пред`явлення позову на протязі трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що з 20.12.2003 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано 22.01.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Відповідач не надає її матеріальної допомоги на лікування та проживання, хоча знає про її погане фінансове становище та її важке захворювання та має можливість утримувати її. Також зазначила, що її проблеми зі здоров`ям загострились внаслідок постійних побоїв зі сторони відповідача, проте до правоохоронних органів вона не зверталась, оскільки хотіла залагодити конфлікт мирно. 25.06.2006 року її була призначена інвалідність 3 групи, далі її стан погіршився і 14.09.2007 року їй було встановлено інвалідність другої групи. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу непрацездатній колишній дружині, тому відповідно до ст. 75,76 СК України просить стягнути з нього аліменти.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд вимоги задоволити, оскільки її пенсії не вистачає на лікування та проживання.
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили. Відповідач суду пояснив, що на даний час він не в змозі сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини, оскільки на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двоє дітей дружини від попереднього шлюбу, а також він надає матеріальну допомогу батькам пенсіонерам. Крім того, вказав, що під час укладення шлюбу позивачка приховала від нього факт своєї хвороби.
Представник відповідача також суду пояснила, що доводи позивачки щодо того, що її стан здоров`я погіршився внаслідок побоїв зі сторони відповідача безпідставні, оскільки захворювання позивачки з дитинства і будь-яких доказів того, що інвалідність виникла внаслідок побоїв, позивачка суду не надала. Згідно медичних довідок позивачці протипоказана важка фізична праця, а отже вона має можливість заробляти собі на життя. Являючись інвалідом може користуватись пільгами щодо придбання ліків та протезування.
Вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Окрім наведеного, батьки відповідача - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , являються пенсіонерами і не працюють, що підтверджується їх пенсійними посвідченнями №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , довідкою Пенсійного фонду м.Вінниці № 8228, та їх трудовим книжками.
Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу, або протягом року після розірвання шлюбу від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2015 року становить - 949 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.
Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її доводів, що погіршення стану її здоров`я відбулось внаслідок протиправних дій відповідача, а тому ці доводи суд до уваги не приймає.
Також, як вбачається з вищевказаного, позивач отримує пенсію в середньомісячному розмірі 1049,00 гривень, що більше встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно наданої позивачкою довідки про вартість ліків та лікарських призначень, вартість її лікування становить в середньому 592,5 грн., проте з пояснень самої позивачки в судовому засіданні, вказаний курс лікування вона проходить раз на три місяці.
Однак, відповідно до ст.38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо). Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач зверталась до відповідних державних органів з приводу безкоштовного протезування і їй було відмовлено у безкоштовному протезуванні, позивачкою суду надано не було.
А тому, з врахуванням вищенаведеного, положень ст. 75 СК України, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що вона є особою, що потребує матеріальної допомоги.
Таким чином, враховуючи те, що позивач по справі отримує пенсію, розмір якої перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для встановленої категорії осіб, відповідач має сім`ю, яка складається з чотирьох осіб, в тому числі трьох дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та батьків пенсіонерів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 75,76 180, 181, 191 СК України, ст.ст. 174, 213-215, 294, 367 ЦПК України суд,-
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: