Справа № 699/1201/14-ц
Номер провадження 2/699/34/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача за первісним позовом і як відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом і як відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

представника відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні - Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявила у суд даний позов і просить усунути перешкоди в здійсненні права власності у користуванні нею ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобовязання відповідача не чинити перешкоди та надати їй ключі від спірної квартири посилаючись на те, що являється власником ? частини даної квартири. Незважаючи на це,відповідач її у квартиру не пускає, змінює замки у вхідних дверях та не дає ключі від квартири.

До початку часу розгляду справи по суті представник відповідача предявив зустрічний позов і просить стягнути з позивачки завдану нею моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. посилаючись на те, що така шкода завдана її діями стосовно користування спірною квартирою. Просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним.

В суді позивач за первісним позовом і як відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, вимоги зустрічного позову не визнала посилаючись на те, що являється власником ? частини квартири. Але потрапити до квартири не може у звязку з тим, що відповідач після її вселення за рішенням суду змінив замки на вхідних дверях і їй ключів не дав. Протягом розгляду справи по суті позивачка збільшила розмір своїх вимог і просить суд зобовязати відповідача передати їй та іншим власникам ОСОБА_5,ОСОБА_6 ключі від нового замка у кв.№9 по вул. Симоненка буд.40 м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області. А при умові,коли ці умови не будуть виконані,надати їй можливість провести заміну замків особисто на двох вхідних дверях, вмонтованих в один дверний отвір та вручити нові ключі відповідачу ОСОБА_3. Проти зустрічного позову заперечує, надавши письмове заперечення про те, що завдання моральної шкоди відсутнє, як і сама шкода, висновок судово-психологічної експертизи є суперечливим, а тому братися як доказ не може.

ЇЇ представник адвокат ОСОБА_2 підтримав свого довірителя.

Представник відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 вимоги первісного позову не визнає повністю, вимоги свого довірителя підтримав повністю посилаючись на те, що позивачка під час шлюбних стосунків зрадила його довірителя, народивши дитину від іншого чоловіка. В 2009 році про це стало відомо. Незважаючи на зраду,позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів, в чому їй було відмовлено та визнано що відповідач не є батьком дитини. Таким чином, позивачка неодноразовою зрадою завдала відповідачу моральну шкоду,яка виразилася в погіршенні стану здоровя,фізичних та душевних стражданнях, що зазнав останній. Протягом розгляду справи по суті збільшив розмір позовних вимог до 120 000,00 грн. моральної шкоди посилаючись на результати висновку судово-психологічної експертизи. Перед судовими дебатами надав суду письмове пояснення ОСОБА_3,зміст яких підтвердив у дебатах, про те, що позивачка навмисно створює конфліктні ситуації, в 2013 році зламала замка на вхідних дверях і викрала його речі. Не довела свої вимоги. Не попереджуючи його, намагалася проникнути до квартири, де її речей не має. Стосовно своїх вимог пояснив, що позивачка довгий час була коханкою іншого чоловіка і пішла жити до своїх батьків разом з дітьми, а потім до цього чоловіка. Крім того, пояснив останні роки їх спілкування та відносин між собою. Тобто, позивач за зустрічним позовом фактично змінив підставу позову під час розгляду справи по суті, що суперечить вимогам ст. 31 ЦПК України і судом братися до уваги не може.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами,оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, в зустрічному позові належить відмовити.

В суді встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_3), ОСОБА_5 і ОСОБА_6 являються співвласниками АДРЕСА_2, де і зареєстровані, але фактично там проживає лише відповідач ОСОБА_3, оскільки інші співвласники позбавлені можливості користуватися своїм майном по причині перешкод відповідача, що полягають у зміні замка на дверях квартири.

Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

В підтвердження своїх вимог та в заперечення вимог зустрічного позову позивач за первісним позовом і як відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_7 надала суду наступні докази:

1.світлокопію свідоцтва про право власності на нерухоме майно про те, що вона являється власником ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1;

2. світлокопію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - ? частину квартири за адресою АДРЕСА_1;

3.світлокопію набраного законної сили рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 травня 2011 року за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_7) Л.В., як самостійний позивач та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 за участю третьої особи на стороні позивача,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:органу опіки та піклування Корсунь-Шевченківської міської ради про встановлення порядку користування житлом та вселення про те, що кожній стороні було виділено в квартирі жилі кімнати, а коридор,кухня, туалет і ванна кімната залишені у їх спільному користуванні;

4.світлокопію набраного законної сили рішення апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2011 року за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_7) Л.В., як самостійний позивач та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 за участю третьої особи на стороні позивача,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:орган опіки та піклування Корсунь-Шевченківської міської ради про встановлення порядку користування житлом та вселення про те, що позивачі були вселені у квартиру АДРЕСА_3;

5.акт про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації від 22 вересня 2014 року складений жителями буд. №40 по вул. Симоненка в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області та депутатом Корсунь-Шевченківської міської ради про те, що ОСОБА_3, як співвласник квартири,шляхом заміни замків на вхідних дверях,перешкоджає ОСОБА_1,ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їхньому проникненню в дану квартиру та проживанню за місцем реєстрації;

6.світлокопію постанови про відмови в порушенні кримінальної справи від 31 травня 2011 року про те, що за наслідками перевірки заяви ОСОБА_3 стосовно хуліганських дій його дружини ОСОБА_8 і заяви ОСОБА_8 стосовно вчинення відносно неї ОСОБА_3 неправомірних дій в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_8 ( на даний час ОСОБА_1) Л.В. по ст.ст.296,356 КК України було відмовлено. Як було встановлено перевіркою у сторін спір стосовно користування спільною квартирою;

7.світлокопію виконавчого листа від 10 травня 2011 року, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом про вселення ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_1) Л.В., ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_3;

8.світлокопії заяв від 19 серпня 2011 року і 03 жовтня 2011 року ОСОБА_5 у ДВС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції про прийняття до виконання виконавчого листа про вселення у спірну квартиру та про закриття виконавчого провадження про вселення у спірну квартиру у звязку з його фактичним виконанням;

9.світлокопію акту державного виконавця від 03 жовтня 2011 року про вселення ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_1) Л.В., ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у спірну квартиру;

10.світлокопію повідомлення №7576/12-32 від 10 серпня 2012 року про неможливість дати висновок судово-психологічної експертизи у цивільній справі №2310/1248/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди;

11.світлокопію набраної законної сили ухвали від 13 вересня 2012 року Корсунь-Шевченківського районного суду у цивільній справі №2310/1248/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди про залишення позову без розгляду за заявою позивача;

12.світлокопію свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами;

13.світлокопію свідоцтва про одруження ОСОБА_3;

14.світлокопію довідки Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні від 23 лютого 2011 року про стан здоровя ОСОБА_3, який ще з 2001 року перебуває на диспансерному обліку з приводу хвороби серця та органів травлення;

15.світлокопію направлення ОСОБА_3 на консультацію в Київський НДІ серцево-судинної хірургії;

16.світлокопію позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди;

17. світлокопію ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 травня 2011 року про відкриття провадження у цивільній справі про відшкодування моральної шкоди;

18.показання свідка ОСОБА_9 в частині про те, що з позивачкою відносини нормальні, з відповідачем не знайомий. У своєму помешканні робив ремонт, а тому звернувся до чоловіка позивачки з питання житла. Той повідомив про наявність кімнати у його дружини. Незважаючи на це, відповідач не пустив, відмовивши у проживанні. Відповідач не пустив його та позивачку ні у підїзд,ні у квартиру;

19.показаннями свідка ОСОБА_10 в частині про те, що позивачка є його дочкою, з колишнім зятем відносини відсутні. Приходили до їх квартири, але колишній зять не пускав, казав, що сам поставить новий замок і дасть ключі, але так і не дав;

20.показаннями свідка ОСОБА_11 в частині про те, що позивачка була сусідкою, а відповідач є сусідом, проживає з ним на одній площадці. В 2011 році відповідачем була замінена серцевина замка дверей квартири сторін. В 2012 році позивачка показувала ключ,який не підходив до замка вхідних дверей їх квартири. Пробувала відкрити, але ключ не підходив,потрапити у квартиру вона не могла;

21.показаннями свідка ОСОБА_12 в частині про те, що колишній чоловік його дружини (відповідач по справі) не давав можливості його дружині потрапити до своєї квартири, про що склали акт, так як відповідач поміняв замки. Дружина не могла відкрити замка ключем, який їй дав державний виконавець, так як відповідач поміняв замки;

22.показанями свідка ОСОБА_5 в частині про те, що була вселена у квартиру, намагалася нею користуватися, але безрезультатно. ЇЇ батько, відповідач по справі, створив їм важкі умови,внаслідок чого вони повинні вимушені були переїхати жити до баби;

23.показаннями свідка ОСОБА_6 в частині про те, що намагалася завезти меблі у квартиру, але не змогла цього зробити, так як не підходили ключі від дверей. Батько до них ставився негативно. Стосовно батьківства, то вона показала, що відмовилася робити відповідну експертизу для визначення батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 надала суду докази на підставі яких суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги, які мають значення для вирішення справи, то її позов підлягає до повного задоволення. Питання ж надання іншим власникам частини нерухомого майна ключів від нового замка в даній справі не розглядається.

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 не змінила предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих нею доказів.

В підтвердження вимог зустрічного позову та заперечення вимог первісного позову представник відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надав суду наступні докази:

1.світлокопію набраного сили рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 січня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 (на даний час ОСОБА_1) Л.В. про оспорювання батьківства про те, що виключено з актового запису про народження ОСОБА_6 відомості про позивача як батька дитини;

2.світлокопію позовної заяви ОСОБА_10 ( на даний час ОСОБА_1) Л.В. до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у частці;

3.світлокопію ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2011 року про відкриття провадження у цивільній справі про стягнення аліментів на утримання дитини у частці;

4.світлокопію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 про те, що він має 2 групу інвалідності загального захворювання;

5.не підписану заяву ОСОБА_3 на імя прокурора Черкаської області від липня 2013 року про незаконне проникнення до його квартири АДРЕСА_3 з клопотанням про проведення перевірки по даному факту та факту викрадення чужого майна;

6.світлокопію заяви ОСОБА_13 (теперішньої дружини ОСОБА_3І.) аналогічної по змісту заяви ОСОБА_3 від 05 серпня 2013 року на імя прокурора Черкаської області, начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області, начальника УМВС України в Черкаській області;

7.світлокопію листка непрацездатності від 09 липня 2013 року про перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в Корсунь-Шевченківській центральній районній лікарні;

8.світлокопію довідки від 23 лютого 2011 року Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні про те, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні в лютому 2011 року з приводу хвороби серця та органів травлення;

9.світлокопію витягу з медичної картки стаціонарного хворого про те, що ОСОБА_3 в червні-липні 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні з приводу хвороби серця, органів травлення та іншого;

10.світлокопію витягу з медичної картки стаціонарного хворого про те, що ОСОБА_3 в лютому - березні 2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні з приводу хвороби серця та органів травлення;

11.показання свідка ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_3І.) про те, що разом проживають з листопада 2009 року, а одружилися в червні 2010 року. ЇЇ чоловік ніяких перешкод не чинить,замки не міняв. Дійсно не пустили до квартири ОСОБА_1 разом з засудженим ОСОБА_9. Позивачка приходила і просила ключі, але вона недала, так як не було чоловіка, тобто господаря. Ніяких речей позивачки і її дітей у квартирі не має ;

12.показання свідка ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_3 є його товариш. Коли товаришу стало відомо,що дитина не його, то він з ним провів двоє суток,щоб той з собою нічого не зробив. Погіршення хвороби серця у нього було і раніше. Йому стало відомо про дитину, приблизно, у 2011-2012 роках. Один раз він викликав швидку допомогу і возив його в лікарню.

За клопотанням представника відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом була призначена судово - психологічна експертиза на розвязання якої були поставлені такі питання:

1.Чи є ситуація, що досліджується за справою,психотравмувальною для ОСОБА_3?

2.Якщо так, то чи завдані ОСОБА_3 страждання (моральна шкода) ? В чому вона виразилася?

3.Чи спричинені ОСОБА_3 страждання, за умов ситуації,(подружній зраді,народження дружиною дитини від іншого чоловіка,приниження гідності чоловіка) що досліджується у справі?

4.Якщо ОСОБА_3 завдані страждання (моральна шкода),який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання ОСОБА_3 (моральної шкоди)?

5.Чи можуть мати місце вищевказані психотравмуючі фактори при умові, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 спільно не проживають більше пяти років?

В розпорядження експертів представлені матеріали цивільної справи, виконання експертизи було доручено Київській незалежній судово - експертній установі.

Згідно висновку експерта № 1291 від 20 липня 2015 року :

1.Ситуація,що досліджується за справою, є значно психотравмуюча для честі та гідності чоловіка та батька, яким вважав себе ОСОБА_3 упродовж всього дитинства доньки,котра визнана судом кровно неспорідненою для нього.

2.3.Внаслідок ситуації,що заявлена судом,ОСОБА_3 були завдані тривалі негативні психоемоційні переживання,тобто моральні страждання.

4.Орієнтований еквівалент компенсації завданих ОСОБА_3 моральних страждань становить 37,5 МЗП (мінімальних заробітних плат).

5.Усвідомлення особою та підтверджений судом факт кровної неспорідненості дитини, якою опікувався впродовж тривалого періоду власного життя та виховував все її дитинство як рідний батько,є по життєвим травмуючим фактором для психоемоційної сфери людини, у т.ч. для ОСОБА_3

Відповідно до вимог п.4,п.2 ч.2, ч.4 ст.23,ч.1 ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця шкода полягає у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній особі, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода стосовно фізичних осіб може бути визначена як фізичний або душевний біль та страждання,зазнані у звязку з протиправним поводженням інших осіб (завдання каліцтва, іншого ушкодження здоровя, спричинення смерті близьких людей,знищення або пошкодження майна, приниження честі, гідності тощо).

У зустрічній позовній заяві позивач вказує, що йому було завдано моральну шкоду повідомленням дружини, що ОСОБА_6 не є його дочкою, що потягло загострення його хвороби серця та органів травлення. В той же час доказів про причинний звязок суду не надав. Також було для нього потрясінням предявлення до нього позову про стягнення аліментів. На це він був вимушений предявити зустрічний позов про оспорювання батьківства, який був задоволений. Саме такими діями, йому була завдана моральна шкода, в результаті подружньої зради,шляхом приниження його честі і гідності як чоловіка,що потягло перенесення ним психологічних страждань, втрати здоровя. Крім цього, він вважає, що позивачка навмисно створює навколо нього всілякі конфліктні ситуації з метою приниження його честі і гідності. Дані обставини і змусили його звернутися із зустрічним позовом.

Інші обґрунтування відсутні.

Тобто, як зазначив сам відповідач за первісним позовом і як позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 підставою для звернення до суду стало предявлення до нього позову та послужила поведінка позивачки,яка, на його думку, навмисно створює навколо нього всілякі конфліктні ситуації з метою приниження його честі і гідності.

Потім, у своїх письмових поясненнях він зазначає про завдання йому моральної шкоди конфліктною поведінкою позивачки на протязі тривалого часу.

Згідно приписів п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами і доповненнями) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами,встановленими ст.212 ЦПК України, тобто оцінкою доказів.

Висновок експерта № 1291 від 20 липня 2015 року судово - психологічної експертизи суд оцінює критично в силу наступного.

Так, в зустрічній позовній заяві не зазначено, яка моральна шкода була завдана і в чому виразилися обсяги страждань (фізичних, душевних, психічних), тяжкість вимушених змін у життєвих ситуаціях і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Як зазначили свідки,доньки відповідача, вони пішли проживати від батька саме через його негативне ставлення до них та матері. Питання про своє батьківство відповідач порушив, коли до нього був предявлений позов про стягнення аліментів. Як встановив суд, конфліктна ситуація виключно стосовно користування спільним нерухомим майном - квартирою, частку в якій мають на праві власності чотири особи, що підтверджується матеріалами наданими з Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області та інших цивільних справ. Як зазначила донька сторін, генетичну експертизу в справі про оспорювання батьківства, відмовилася проводити по причині відсутності моральних підстав для цього, їй тоді було лише 17 років. Також, відповідач за первісним позовом надав суду медичну документацію про те,що має захворювання серця та органів травлення ще з 2001 року. В 2012 році він вже предявляв цивільний позов до позивача про відшкодування моральної шкоди (цивільна справа №2310/1248/2012 ). По справі була призначена судово-психологічна експертиза,на розвязання якої були поставлені такі питання :

1.Чи є ситуація, що досліджується у даній справі, психотравмуючою для ОСОБА_3 ?

2.Чи є характер зазначеної ситуації психологічною передумовою дляч кваліфікації моральної шкоди?

3.Який можливий грошовий еквівалент нанесеної моральної шкоди ОСОБА_3 даною ситуацією?

Виконання експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Тоді в позовній заяві позивач не зазначив в чому саме полягало нанесення йому моральної шкоди.

Сам же він в суд не зявився, пояснення стосовно нанесення йому моральної шкода не давалися.

Відповідно до повідомлення №7576/12-32 від 10 серпня 2010 року «Про неможливість дати висновок судово - психологічної експертизи», після ознайомлення з матеріалами справи, старший науковий співробітник лабораторії криміналістичних видів досліджень сектору науково-методичного забезпечення ОСОБА_15, яка має кваліфікацію судового експерта першого класу за спеціальністю 14-1.-«Психологічні дослідження» та стаж експертної роботи 22 роки (свідоцтво №28-11), виявила, що особливості спірної (конфліктної) ситуації, яка склалася між Позивачем та Відповідачем на даний час не знайшли правової оцінки. Дана обставина не дозволила встановити межі дослідження та використати існуючу методику дослідження ( в тому числі для обчислення моральної шкоди). І 13 вересня 2012 року ухвалою суду позовна заява позивача за його письмовим клопотання була залишена без розгляду.

Після призначення судово - психологічної експертизи по даній справі з експертної установи на адресу суду надійшов лист з інформацією стосовно виниклих питань по проведенню експертизи про надання додаткових матеріалів. Представник відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надав суду медичну документацію свого довірителя та був допитаний свідок ОСОБА_14, після чого зазначені додаткові матеріали були направлені до експертної установи.

Маючи медичну документацію,яка направлялася і для експертизи в 2012 році та допит свідка, така експертиза була проведена. При цьому, експерти керувалися однією і тією ж методикою ОСОБА_16,яка пройшла апробацію та державну реєстрацію,входить до Реєстру методик судових експертиз ,затвердженого наказом Мінюсту України від 02.10.2008 №1666/5.

Так, експерт ОСОБА_17 на а.2 експертизи №1291 від 20 липня 2015 року зазначає, що висновки за формулою визначення орієнтованого розміру компенсації моральних страждань (моральної шкоди) носять ймовірний характер, а на а.12 в п.4 резолютивної частини - «орієнтований еквівалент компенсації завданих ОСОБА_3 моральних страждань становить 37,5 мінімальних заробітних плат». Експертиза фактично ґрунтується на поясненнях підекспертного, які він дав експерту, в суді будь-які пояснення не давав. Згідно ж змісту його зустрічного позову підставою для звернення до суду стало предявлення до нього позову про усунення перешкод в користуванні житлом та послужила поведінка позивачки,яка, на його думку, навмисно створює навколо нього всілякі конфліктні ситуації з метою приниження його честі і гідності і навмисно предявила безпідставний позов.

Згідно приписів п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Згідно листа прокуратури Корсунь-Шевченківського району Черкаської області по заяві ОСОБА_3 перевірка його заяви Корсунь-Шевченківським РВ проведена у відповідності до вимог закону, за наслідками службової перевірки, підстав для прокурорського реагування стосовно працівників РВ не має.

Згідно результатів перевірки заяви ОСОБА_3 від 04 липня 2013 року (висновок Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області №1075 від 08 липня 2013 року) у сторін спір стосовно користування спільною квартирою №9 в буд. №40 по вул. Симоненка в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_3 предявив зустрічний позов, не змінив предмет або підставу свого позову та протягом усього часу розгляду справи збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув зустрічний позов в межах предявлених вимог і на підставі поданих ним доказів.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач за первісним позовом і як позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не надав суду докази і суд не встановив наявність обставин, що обґрунтовують його вимоги, які мають значення для вирішення справи, то його позов не підлягає до задоволення.

При задоволенні первісного позову та відмови у зустрічному позові суд стягує з відповідача за первісним позовом на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Заходи забезпечення позовів судом не вживалися.

Керуючись ст.ст.212,213,214,215,218 ЦПК України,ст.ст.15,16,23,286,319,321,358,391,1167 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом.

Зобовязати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди в здійсненні права власності позивачем ОСОБА_1 у користуванні нею ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1 шляхом передачі їй ключів від нового замка у кв.№9 по вул. Симоненка буд.№40 м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області. А коли ці умови не будуть виконані, надати позивачу ОСОБА_1 можливість провести заміну замків особисто на двох вхідних дверях, вмонтованих в один дверний отвір та вручити нові ключі відповідачу ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонер, НОМЕР_1 виданий 10 грудня 1997 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_3 виданий 11 листопада 2011 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Відмовити в зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 18 вересня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_18sp; А.