Справа № 478/1157/14-ц
Провадж.№ 2/481/297/2015
У х в а л а

іменем України

28 липня 2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» Головного управління з експлуатації систем газопостачання природного та скрапленого газу «Головпобутгаз» НАК «Нафтогаз України» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.09.2014 року прийнято відмову представника позивача від позову та закрито з цих підстав провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Миколаївгаз» до ОСОБА_3про стягнення боргу за спожитий природній газ.

При цьому, зазначеною ухвалою також відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи (судових витрат, повязаних з явкою відповідача ОСОБА_4 та його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду).

22.10.2014 року за апеляційною скаргою відповідача вказана ухвала суду першої інстанції була переглянута апеляційним судом Миколаївської області, за результатом розгляді якої, судове рішення Казанківського районного суду, в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи скасовано та в цій частині справу направлено до того ж суду для повторного вирішення такого клопотання.

Згідно ухвали судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.04.2015 року, в силу положень ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 25, п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, у звязку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду вказаної справи, вирішено передати цю справу на розгляд Новобузькому районному суду Миколаївської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, при цьому, доповнив своє клопотання, просив стягнути судові витрати, пов'язані з явкою у судові засідання відповідача ОСОБА_3 та представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що складається зокрема з витрат на проїзд до суду у розмірі 1336,48 грн., добових 1300 грн. та компенсації за відрив від звичайних занять 510,77 грн., а всього 3147,25 грн.

Представник позивача при судовому розгляді справи заперечувала проти задоволення вказаного клопотання відповідача, посилаючись на відсутність для цього підстав, а тоакож зазначили, що підстявою для закриття провадження по справі було саме задоволення відповідачем позовних вимог в добровільному порядку.

Представник відповідача своє клопотання в частині стягнення судових витрат уточнив, з огляду на те, що термін довіреність одного з представників відповідача ОСОБА_4 на даний сплив.

Дослідивши матеріали і доводи клопотання, суд дійшов висновку, що відповідне клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

В силу вимог ч.1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

В судовому засіданні, представником позивача не надано суду належних доказів того, що відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку сплатив позивачу заборгованість у сумі 1335 грн 86 коп, що і стало причиною закриття провадження по справі.

У своїй заяві про відмову від позову та закриття провадження по справі, представник позивача ПАТ "Миколаївгаз" також не вказує на таку обставину, як причину відмови від позову. ( а.с.95)

Зі змісту ч. 1 ст. 85 ЦПК України вбачається, що витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, несуть сторони, тобто відшкуванню не підлягають. Отже правові підстави для відшкодування відповідачу та його представникам витрат на проїзд до суду відсутні, тому у задоволені вимог про стягнення на користь останнього таких витрат за рахунок позивача належить відмовити.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за відрив від звичайних занять сплачується пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Граничні розміри компенсації за судовими рішеннями витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, відповідно до статей 85-87 ЦПК визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно до п. 5 вказаної постанови витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

З 1 квітня 2011 року граничний розмір добових витрат на відрядження закріплений абз. 4 пп. 140.1.7 ст. 140 Податкового кодексу України та знаходиться в прямій залежності від розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня звітного податкового року. Розмір витрат в межах України становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день. Станом на 1 січня 2014 та 2015 років розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн. Таким чином, розмір витрат на відрядження на один календарний день на одну особу не може перевищувати 243 грн. 60 коп.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 надав в судове засідання розрахунки добових і розрахунки компенсації за відрив від звичайних занять, виконані виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та фактичного часу, необхідного для забезпечення участі у судових засіданнях.

При дослідженні журналів судових засідань, встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_3 був присутній у 5 судових засіданнях Казанківського районного суду, що мали місце 01.07.2014р., 15.07.2014 р., 29.07.2014 р., 14.08.2014 р. та 18.09.2014 р., запропонована відповідачем сума добових складає 100 грн., що не перевищує граничних розмірів встановлених податковим законодавством, а сума компенсації за відрив від звичайних занять 39,29 грн. на добу, яку також суд знаходить прийнятною (100х5 = 500 грн. добових, 39,29 х 5 = 196,45 грн. компенсації за відрив від звичайних занять).

Його представник ОСОБА_4 був у 5 судових засіданнях: 29.07.2014 р., 14.08.2014 р. та 18.09.2014 р., 22.10.22014 року в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги в апеляційному суді Миколаївської області і 13.07.2015 року при повторному розгляді цієї справи в Новобузькому районному суді. (100х5 = 500 грн. добових, 39,29 х 5 = 196,45 грн. компенсації за відрив від звичайних занять).

Представник ОСОБА_5 був присутній тричі, а саме - 22.10.22014 року в апеляційному суді Миколаївської області, та 13.07.2015 року та 28.07.2015 року в Новобузькому районному суді. (100х3 = 300 грн. добових, 39,29 х3 = 117,87 грн. компенсації за відрив від звичайних занять).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що на користь відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з явкою його та його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання, у вигляді 1300 грн. добових (500 +500 +300) та компенсації за відрив від звичайних занять 510,77 грн. (196,45 + 196,45 + 117,87).

Керуючись ст. 10, 60, 85, 209 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» Головного управління з експлуатації систем газопостачання природного та скрапленого газу «Головпобутгаз» НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1 810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень 77 коп., з яких: 1300 грн. - добові; 510,77 грн. - компенсація за відрив від звичайних занять.

У задоволені вимог щодо стягнення витрат повязаних з переїздом до іншого населеного пункту, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний протягом пяти днів з дня отримання її копії. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя