Справа № 365/495/15 Головуючий у І інстанції Денисенко Н.О.
Провадження № 22-ц/780/5190/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 24 29.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення збитків в порядку регресу за заподіяну шкоду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача 16 644 грн. 24 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2012 року на автошляху Згурівка - Новий Биків сталася ДТП за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 Відповідач перед виїздом не проконтролював технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відокремилось колесо та нанесло пошкодження іншому автомобілю «CHERI». На підставі укладеного між позивачем та ОСОБА_3 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспорту позивач відшкодував власнику автомобілю «CHERI» завдану шкоду в розмірі 16 644 грн. 24 коп.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року позов ПрАт «Страхова група «ТАС» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» завдані збитки за заподіяну шкоду в порядку регресу в розмірі 16 644 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що працівники міліції не склали протокол огляду автомобіля відповідача. Страхова компанія не провела експертизу автомобіля ОСОБА_2, експертну оцінку ніхто не робив. Крім того, не було встановлено, з яких причин сталося обірвання шпильок кріплення коліс та не враховано якість дороги, по якій рухався відповідач. Власником транспортного засобу є ОСОБА_3, а тому позов має бути пред'явлено до неї.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року ОСОБА_3 видала довіреність, згідно якої уповноважила ОСОБА_2 вчиняти правочини, в тому числі представляти інтереси ОСОБА_3 в органах Державтоінспекції України чи будь-яких інших установах, підприємствах чи організаціях незалежно від їх підпорядкування, а також з іншими учасниками дорожнього руху з питань, пов'язаних з експлуатацією та користуванням належного довірителю автомобіля «ГАЗ-2705», номерний знак НОМЕР_1.

01 березня 2012 року об 11 годині 20 хвилин на автошляху Згурівка - Новий Биків Згурівського району Київської області, керуючи автомобілем «ГАЗ-2705», номерний знак НОМЕР_1, під час здійснення повороту ліворуч ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю «Хонда», номерний знак НОМЕР_2, перед виїздом не проконтролював технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого, під час руху відокремилось колесо та нанесло пошкодження іншому автомобілю «CHERI», номерний знак НОМЕР_3.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 28 березня 2012 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 2529035 ОСОБА_3, як власник, застрахувала автомобіль «ГАЗ-2705», номерний знак НОМЕР_1. Згідно зазначеного полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність яких застрахована за договором.

Згідно звіту №1306/4 від 28 березня 2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу «CHERI А15 Amulet», номерний знак НОМЕР_3, станом на 22 березня 2012 року становить 16 644 грн. 24 коп.

20 червня 2012 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила відшкодування вартості відновлювальних робіт в розмірі 16 644 грн. 24 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою суду. Позивач сплатив страхове відшкодування, а тому має право на стягнення коштів в порядку регресу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до п. «г» ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що за участю відповідача ОСОБА_2, який керував транспортним засобом на підставі доручення, сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою суду від 01 березня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та піддано адміністративному стягненню.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що страхова компанія не робила експертну оцінку автомобіля, яким він керував, а також не було враховано якість дороги, по якій їхав ОСОБА_2

Зі змісту постанови суду від 01 березня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 було порушено п.2.3. Правил дорожнього руху, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Зазначена постанова суду набрала законної сили і ОСОБА_2 не оскаржувалася, а отже, відповідач погодився з обставинами, викладеними у ній.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він не є належним відповідачем, так як власником транспортного засобу є ОСОБА_3 Однак, згідно п. 1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Таким чином, зазначені доводи апелянта є безпідставними, так як ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП володів транспортним засобом на законній підставі, а саме на підставі довіреності.

ОСОБА_2 також зазначає, що суд повинен був зменшити розмір відшкодування шкоди, враховуючи матеріальний стан відповідача. Однак, чинним законодавством не передбачено зменшення розміру відшкодування шкоди, що стягується в порядку регресу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперської Т.Ц.