Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6897/14-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 2 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Житомирської міської ради, Реєстраційної служби Житомирського управління юстиції Житомирської області про припинення права власності на частку у житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності та визнання права власності на частину житлового будинку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до договору дарування від 22.12.2006 року, батько подарував їй належні йому у порядку спадкування 72/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Інші 28/100 частин будинку належали братам батька - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 16 січня 1988 року будинковолодіння згоріло. Рішенням Корольовського райвиконкому м. Житомира ОСОБА_5 було виділено для проживання переобладнаний в житловий будинок вцілілий від пожежі сарай, та присвоєно йому №15. Згідно договору дарування ОСОБА_5 відчужив належну йому частину домоволодіння. Брат батька ОСОБА_4, будучи на той час забезпечений іншим житлом, належну йому частину будинку не відбудував та в експлуатацію не здав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач для зміцнення та збереження у належному стані своєї частини будинку бажає здійснити реконструкцію на місці згарища, та у зв»язку з необхідністю привести у відповідність до діючого законодавства правовстановлюючі документи, уточнивши позовні вимоги /а.с.110/ просила припинити право спільної власності ОСОБА_4 на 28/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1, присудивши на користь відповідачів грошову компенсацію за належні 28/100 частин будинку за вказаною адресою в сумі 10 513 грн., внесеної на депозитний рахунок Корольовського районного суду, визнати за нею право власності на 28/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що судом не враховано, що фактично 28/100 спадкової частини вказаного житлового будинку не існує, наявні лише залишки фундаменту, які постійно руйнуються, інвентарна вартість яких становить 175 грн., а ринкова - 10513 грн. Вказує, що руйнується її частина будинку, внутрішня стіна будинку, яка повинна бути спільною з відповідачами, просідає, утворюються тріщини. Спадкоємці забезпечені окремим житлом, не користуються спадковим майном, жодних заходів для його збереження не застосовують, тому спільне користування за таких умов неможливе.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 16 січня 1988 року внаслідок пожежі було знищено домоволодіння, окрім сараю, розміщеного в АДРЕСА_1.

72/100 ідеальні частини будинку належали ОСОБА_6 /батьку позивачки/ та його сестрі ОСОБА_7 в порядку спадкування та розподілу спадкового майна після смерті їх батька ОСОБА_8, що встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 жовтня 1988 року/а.с.13-15/.

Інші 28/100 ідеальних частин було виділено іншим дітям /братам батька позивачки/ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с.13-15/.

Оскільки ОСОБА_7 було виділено квартиру за місцем її роботи, вона відмовилась від своєї частини будинку на користь батька позивачки, її документи на право власності на її частину будинку були анульовані/а.с.115,116/.

Згідно рішення №318 від 05.08.1988 року Корольовського райвиконкому м. Житомира ОСОБА_5 було виділено для проживання переобладнаний в жилий будинок сарай, який він в подальшому відчужив згідно договору дарування від 29.11.2002 року /а.с.12,21,22/.

Рішенням виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира від 06.09.1989 року №364 надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на знесення частини будинку, що збереглася після пожежі, та побудови двоквартирного житлового будинку /а.с.11/.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2006 року та додатковим рішенням цього ж суду від 2 жовтня 2006 року визнано за ОСОБА_6 право власності на 72/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 згідно даних технічного паспорту від 03.11.1993 року /а.с. 16-17/. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що належна ОСОБА_6 частина будинку в розмірі 72/100ід.ч. відновлена останнім.

Згідно договору дарування від 22 грудня 2006 року ОСОБА_6 подарував 72/100 ідеальних частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_1 /а.с.6/.

ОСОБА_4 свою частину будинку не відбудував та в експлуатацію не здав/а.с.121/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер /а.с.23/.

Із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулась його дочка ОСОБА_3 /а.с.72/. Матеріали спадкової справи не містять заяви дружини померлого ОСОБА_4 ОСОБА_2 про прийняття спадщини як не містять заяви і про відмову від неї. Спадкоємці померлого ОСОБА_4 не отримали свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно.

Із змісту довідки завідувача Першої житомирської державної нотаріальної контори №1018/02-14 від 26.05.2015 року вбачається, що нотаріальна контора не може оформити спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, оскільки 14.06.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.06.2010 року №9/20485, винесеної Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції було накладено арешт на все невизначене нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4./а.с.152/.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Положеннями ч.4 ст.25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та з того часу припинилась його цивільна правоздатність, тобто здатність мати цивільні права і обов"язки, а тому вимоги про право /його припинення/ до померлої особи, не узгоджуються з законом.

Водночас, визначені законом цивільні права та обов"язки фізичної особи, яка померла переходять до інших осіб у порядку наступництва.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно /ч.1 ст.1297 ЦК України/.

У даному випадку право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця не з моменту прийняття спадщини, а з моменту реєстрації права спадкування нерухомого майна у державних органах (ст.1299 ЦК України).

Як зазначено вище спадкоємці померлого ОСОБА_4, відповідачі по справі, не отримали свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, а відтак у них не виникло право власності на спірну нерухомість.

З огляду на наведене, відсутні правові підстави для припинення права спільної власності ОСОБА_4 на 28/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1, з присудженням на користь відповідачів грошової компенсації за належні 28/100 частин будинку за вказаною адресою в сумі 10 513 грн. та визнання за позивачкою права власності на 28/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді