Справа № 149/2629/15-ц
Провадження №2/149/1022/15
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О.Ю.,

при секретарі Шустер О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сальницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Сальницької сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 лютого 2015 року померла матір позивача ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно в тому числі житловий будинок, розташований по вул. Мічуріна, №3 в с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області. Крім позивача, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, також являється брат позивача ОСОБА_3, який спадщину не приймав та на неї не претендує.

Являючись спадкоємцем за заповітом, позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, однак позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів, тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що 06 лютого 2013 року померла ОСОБА_2 (а.с.5).

Як вбачається з довідки Сальницької сільської ради № 1047 від 01 вересня 2015 року житловий будинок за адресою с. Сальниця по вул. Мічуріна, 3, Хмільницького району належав ОСОБА_2 (а.с.12), за будинковолодінням рахується 0,3000 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та для ведення особистого селянського господарства, що також підтверджується копією виписки з рішення Сальницької сільської ради про безкоштовну передачу ОСОБА_2 в с. Сальниця Хмільницького району земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.13).

Відповідно до заповіту, складеного 12 лютого 1996 року, посвідченого Пустовійтівською сільською радою, ОСОБА_2 все своє майно заповіла в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.6).

З довідки Сальницької сільської ради № 1046 від 01 вересня 2015 року вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а. с.18).

Як вбачається з довідки Хмільницької районної державної нотеріальної контори № 663/02-17 від 31 серпня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, а саме на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів (а. с.4).

З копії технічного паспорту на садибний будинок № 3 по вул. Мічуріна с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області вбачається, що вказаний будинок та господарські будівлі і споруди було зведено в протягом 1962-1987 р.р. (а.с.14-17).

Таким чином правовідносини спадкування, що виникли між сторонами регулюються Книгою Шостою Цивільного Кодексу України, тоді як правовідносини власності на житловий будинок, який як вбачаться з виписки погосподарської книги № 4 Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, належить до майна колгоспного двору, регулюються нормами, що регулюють власність цього двору, зокрема ЦК УРСР 1963 року.

Зазначена позиція також відповідає розясненням Пленуму Верховного Суду України, викладеним в Постанові № 20 від 22 грудня 1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності щодо того, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору; спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року(в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 рокурозмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року N 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

Згідно ч. 2 ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів колгоспного двору не лишається, до майна колгоспного двору застосовуються правила спадкового права.

З виписки з погосподарської книги № 4 Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області за 1991-1995 роки, вбачається, що ОСОБА_2 являлась останнім членом колгоспного двору, а оскільки законодавство, чинне на момент набуття права власності на будинковолодіння (1962 рік), не передбачало реєстрацію будинків та домоволодінь в селах, житловий будинок № 3 по вул. Мічуріна в с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області (а.с. 33) увійшов до спадкової маси після смерті ОСОБА_2

Відповідно до листа Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 723/01-16 від 15 вересня 2015 року (а.с.24), після смерті ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2013 року заведено спадкову справу, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка померлої ОСОБА_1 (а.с.25,26,27), а з заявою про відмову від спадщини звернувся інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 (а.с.28) Крім того 05 вересня 2014 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 1,6311 га, що розташована на території Сальницької сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 30).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки зазначений в позові житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, позивач, являючись спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2, яка у встановлені ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спосіб та строки прийняла спадщину, інший спадкоємець від спадщини відмовився в установленому законом порядку, та на неї не претендує, відповідач визнав позовні вимоги, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР 1960 року, ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 213 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 03 березня 1940 р. н., право власності на житловий будинок № 3 по вул. Мічуріна в с. Сальниця Хмільницького району, загальною площею 61,9 кв.м., вартістю 99819 (девяносто девять тисяч вісімсот девятнадцять) грн, який склаладєтьсмя з житлового будинку літ. «А» та господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2013 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: