Провадження № 22-ц/779/1752/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючої: Вакарук В.М.

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.

секретаря: Драганчук У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.07.2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно за період з 17.11.2014 року по 02.07.2015 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги. ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що суд не взяв до уваги, що у нього на утриманні перебувають 4 особи: однорічний син, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, мати-пенсіонерка, а тому його зарплати не вистачає на життєво необхідні витрати: лікування та харчування його сім'ї. В той же час, повнолітній син, який навчався до 30.06.2015 року в італійському навчальному закладі /безкоштовно/ та його мати, яка працює в Італії та має високу зарплату, мають набагато більший дохід, ніж він, а тому суд безпідставно не врахував подані ним докази з приводу неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину. Просив рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив частково його позовні вимоги та не взяв до уваги той факт, що він планує навчатися протягом 5-ти років у вищому навчальному закладі, в той час суд стягнув кошти на його утримання у зв'язку з навчанням тільки за 2014-2015 роки. Тому просив рішення суду скасувати та стягнути з відповідача на його утримання кошти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку до досягнення ним 23-річного віку.

В засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 вимоги своєї скарги підтримав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечив, представник позивача ОСОБА_4 вимоги скарги ОСОБА_2 підтримав, скаргу відповідача заперечив.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 їх син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав з матір'ю, а з відповідача стягувалися аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття.

В листопаді 2014 року син ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до свого батька ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання, у зв'язку з продовженням навчання у Вищому навчальному закладі - Технічному інституті ''Боселлі-Альберті'', в якому він навчався протягом 2014-2015 років.

Згідно ст.ст.11,57,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно положень ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, якими є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції вищезазначених вимог закону не врахував, а виходив тільки з того, що позивачем подано докази щодо його навчання у вищезазначеному навчальному закладі за період з 17.11.2014 року по 30.06.2015 року, а тому стягнув в його користь з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно з 17.11.2014 року по день постановлення рішення - 02.07.2015 року.

Однак, ні суду 1-ї інстанції, ні апеляційному представником позивача не подано доказів з приводу того чи дійсно навчається ОСОБА_2 в даному закладі, оскільки

із представленої довідки від 20.10.2014 року, яку суд першої інстанції взяв до уваги і на яку посилається позивач, таких даних не міститься /а.с.7/. Також представник ОСОБА_2 зазначив, що позивач разом із матір'ю проживає в Італії та продовжує навчання, однак відповідних доказів з цього приводу не представив.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги представлені відповідачем докази з приводу того, що на його утриманні перебувають: неповнолітній син, дружина, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, мати-пенсіонерка та інші докази з приводу його фінансового становища та витрат, які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину /а.с.17-20,35-99/.

За наведених обставин рішення суду про часткове задоволенні позовних вимог є помилковим, підлягає до скасування із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2015 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, щомісячно в розмірі ? частини від усіх видів його доходу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: В.М. Вакарук

І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький