Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22ц-4315/2010року Головуючий по 1-й шстанцп: Клочко К.І.
Суддя-доповщач: Чічіль В.А.
УХ В АЛ А

IMEHEM У К Р А 1Н И

01 червня 2010 року м. Полтава

Колепя суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі

Головуючого Чічіля В.А.

Cyддів: Мартєва С.Ю., Пікуля В.П.

при секретарі Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляцшною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на постанову Полтавсъкого окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2009 року

по cnpaвi за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської облаеті про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої допомоги дитини війни.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_3 до до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської облаеті про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої допомоги дитини війни задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Глобинсьькому районі Полтавської облаеті в частині ненарахування підвищення до пенсії, передбаченого статгею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру, встановленого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питания про судові витрати.

УПФУ в Глобинському районі Полтавської області не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляцшну скаргу, в якій просить суд апелящйної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апелящйної скарги відповідач посилається на неврегульованість на законодавчому pівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що призвело до неправильного виршення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелящйної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інсттанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апелящйної скарги.

Згщно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу i залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального i процесуального права.

Як вбачається i3 матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в poзмірі 30% мшімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за№6-рп/2007 року, якими визнано неконституційними положения п.12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України".

Після прийняття вищевказаного рішення Конституцшного суду України знову почали діяти положения ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону вiд 18 листопада 2004 року), тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Щодо доводів апеляцшної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії' за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

3 огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги положения ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення poзмірів пенсіій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для віідмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Kpiм того, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на відсутість коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому piвнi питания відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсій особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положения „Про Пенсійний фонд України" i здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положения через створені в установленому порядку його територіальні управління. Віповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управлшнями Пенсійного фонду України за місцем проживания nенсіонерів. Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" покладено саме на управління пенсійного фонду України за місцем проживания позивача.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже рішення суду слід вважати законними, обгрунтованими i таким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК УкраУни, колепя судд1в,

УХВАЛИЛА:

Апеляцшну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області - відхилити.

Постанову Полтавсъкого окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення i може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касацшної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: