Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/1506/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Подвисоцькою Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачка, керуючись корисливими намірами, склала акт фінансової перевірки господарської діяльності ОСББ «Основа 1» від 15.11.2014 року, в якому позивач працював головою правління та висвітлює його як крадія, який привласнив 2315 грн. Дані недостовірні відомості були поширені відповідачем серед мешканців будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а в січні 2015 року на загальних зборах членів ОСББ оприлюднила даний акт і привселюдно назвала позивача крадієм коштів ОСББ.

Вважає, що вказані дії відповідача порочать його честь, гідність та ділову репутацію, а викладена у акті інформація є недостовірною.

Просив визнати інформацію відносно себе, викладену в акті, недостовірною, зобов'язати відповідача спростувати інформацію шляхом направлення мешканцям будинків відповідного листа та стягнути з відповідачки 24112 гривень заподіяної моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити.

Представник відповідачки позов не визнав з тих підстав, що вона не складала акт, в якому, на думку позивача, міститься недостовірна інформація, та не розповсюджувала викладену в ньому інформацію, оскільки цьому не надано жодного доказу.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку суд приходить до висновку про безпідставність даного позову.

У відповідності до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що в акті перевірки фінансово-господарської діяльності ОСББ «Основа-1» від 15.11.2014 року міститься наступна інформація: «голова правління ОСОБА_1 дві тисячі триста п'ятнадцять гривень привласнив кошти ОСББ «Основа-1».

Разом з тим вказаний акт складений членами ревізійної комісії, як зазначено у самому акті (а.с.9), та підписаний членами правління: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідачка склала акт, в якому його діяльність висвітлюється з негативної сторони, не відповідає дійсності.

Крім того, вказаний акт був предметом розгляду на засіданні правління ОСББ «Основа-1», на якому були присутні вищезазначені члени правління і вони ж постановили прийняти пояснення голови правління стосовно необґрунтованості фактів, поданих в акті. Таке рішення було мотивовано значною вартістю проведення незалежної фінансової перевірки діяльності голови правління і не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень при веденні своєї діяльності, оскільки було постановлено: голові правління розробити та застосувати в дію акт виконаних робіт та перерахувати з ОСББ «Коротуна 7» 850 гривень.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладання в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в інший формі хоча б одній особі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається.

Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від первісної вимоги, то в цій частині позов також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 213-214, 218 ЦПК України, ст.ст. 270, 277, 280, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду С.М.Лешко