провадження № 2/760/5035/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача Оленко Н. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банку «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
11.09.2014 позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.09.2004 ПАТ «Фінанси і Кредит» (правонаступником ТОВ Банк «Фінанси і Кредит») та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №159/04-ФЛ. За умовами цього договору позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 13 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24 % річних, строком до 10.10.2005.
Відповідач порушив свої зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17.10.2006 склав 51 920 грн.
Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначеної заборгованості.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2007 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 920,82 грн., судові витрати у розмірі 519,21 грн., а всього 52 440,03 грн.

13.05.2014 Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ виніс постанову закінчення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_3

29.07.2014 позивач направив до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців.

Станом на дату смерті відповідача, 26.10.2012, борг по кредитному договору складає 12 512,24 грн., з яких заборгованість по кредиту - 0,00 грн., заборгованість по процентам - 2 685,03 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та комісії - 9 827,21 грн.

Журнальною ухвалою від 13.05.2015 Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська задовольнив клопотання представника позивача і замінив відповідача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 (а.с. 97).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2015 зазначена справа направлена до Солом'янського районного суду м. Києва за підсудністю, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, внаслідок чого зменшила їх, і просила стягнути з відповідача 12 387,17 грн., з яких сума простроченої заборгованості по процентам - 2 658,19 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та процентам - 9 728,98 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».

Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

23.09.2004 ПАТ «Фінанси і Кредит» (правонаступником ТОВ Банку «Фінанси і Кредит») та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №159/04-ФЛ. За умовами цього договору позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 13 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24 % річних, строком до 10.10.2005 (а.с. 6-7).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2007 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 920,82 грн., з яких 9 299,17 грн. - заборгованість по кредиту, 1 585,85 грн. - заборгованість по процентам, 38 453,98 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 585,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів, а також судові витрати у розмірі 519,21 грн., а всього 52 440,03 грн. (а.с. 12). Заборгованість відповідача встановлена станом на 17.10.2006.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26.10.2012 (а.с. 52).

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 13.05.2014 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-437/07 від 14.12.2012, виданого на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2007, закінчено у зв'язку із смертю боржника (а.с. 13).

Із спадкової справи № 97-2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, відкритої Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, випливає, що його спадкоємцем є ОСОБА_2, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку (а.с. 136-153).

30.08.2014 до нотаріуса звернувся ПАТ «Фінанси і кредит», як кредитор до спадкоємців спадкодавця (а.с. 144-145).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості ОСОБА_3 за період з 18.10.2006 по 24.10.2012 за кредитним договором № 159/04- ФЛ від 23.09.2004, складає 12 387,17 грн., з яких:

0,00 грн. - строкова заборгованість по процентам;

2 658,19 грн. - прострочена заборгованість по процентам;

9 728,98 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та процентам.

Розмір зазначеної заборгованості позивач обгрунтував таким чином:

22.02.2007 та 28.12.2007 ОСОБА_3 сплатив основний борг по кредиту, встановлений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2007, у сумі 9 299,17 грн. (а.с. 172). Прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2 658,19 грн. нарахована позивачем за період з 18.10.2006, тобто з наступного дня після дати, встановленої рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2007, по 27.12.2007, тобто дня, коли ОСОБА_3 погасив борг по кредиту (а.с. 173). Пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 9 728,98 грн. нарахована позивачем відповідно до вимог статті 258 ЦК за один рік з 25.10.2011 по 24.10.2012, тобто по день смерті ОСОБА_3 (а.с. 174).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно з статтею 526 ЦК «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».

Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».

Суд зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Таким чином, позивач має право на стягнення процентів за користування кредитом і пені, яку відповідно до вимог частини першої статті 549 ЦК боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Суд констатує, що ОСОБА_3 порушив свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем (а.с. 172-174).

Суд встановив факт смерті ОСОБА_3 та факт прийняття спадщини його сином, як спадкоємцем першої черги, ОСОБА_2

Відповідно до статті 1218 ЦК «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті».

За правилами частини другої статті 1281 ЦК «кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги».

Позивач дізнався про смерть боржника з постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 13.05.2014 про закінчення виконавчого провадження, а подав претензію до нотаріальної контори 30.08.2014, тобто дотримався шестимісячного строку, встановленого вищезазначеною правовою нормою.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК «спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині».

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних відносин» роз'яснив, що «з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями» (п. 32).

Суд встановив, що проценти та пеня були нараховані ОСОБА_3 за життя, тому відповідач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, є боржником перед позивачем.

На підставі довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.08.2015 № 9117 суд встановив, що до складу спадщини входить ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 160).

З наданої позивачем інформації з сайту продажу квартир в м. Дніпропетровську випливає, що вимоги позивача, як кредитора, не виходять за межі вартості майна, одержаного у спадщину (а.с. 175-182).

З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 16, 258, 526, 527, 549, 610, 612, 1218, 1281, 1282 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Банку «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) на користь Публічного акціонерного товариства Банку «Фінанси і Кредит» (адреса місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) заборгованість за кредитним договором від 23 вересня 2004 року у сумі 12 387,17 грн. (дванадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень 17 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) на користь Публічного акціонерного товариства Банку «Фінанси і Кредит» (адреса місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко