Справа № 161/7520/15-ц
Провадження № 6/161/145/15
У Х В А Л А

18 серпня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Левчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Другий відділ ДВС Луцького МУЮ про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою. В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2013 року по справі № 161/19792/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 16 513 тисяч євро, що станом на 01.10.2013 року згідно курсу НБУ становить 178 249,00 гривень, 1 904.00 гривень штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання та 1 801,00 гривень сплаченого судового збору, а всього 181 955,00 гривень. На підставі прийнятого рішення, яке набрало законної сили Луцьким міськрайошшм судом Волинської області було видано виконавчий лист № 161/19792/14-ц від 21.01.2014 року, на підставі якого Другим відділом державної виконавчої служби Луцького МУІО відкрито виконавче провадження. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/19792/14-ц від 30.03.2015 року було задоволено подання державного виконання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ про тимчасове обмеження боржника Боржника права виїзду за межі України до закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа 161/19792/14-ц від 24.01.2014 року. Подання державного виконавця було мотивоване не визнанням боржником заборгованості перед стягувачем та відмовою виконувати рішення суду в добровільному порядку. Проте, на час звернення з цією заявою, про що свідчать матеріали виконавчого провадження по виконавчому листу 161/19792/14-ц від 24.01.2014 року, боржник не відмовляється від виконання рішення суду, не ухиляється від його виконання та співпрацює з виконавчою службою, а неможливість виконати рішення суду пов'язана з відсутністю у боржника коштів та майна на яке може бути звернене стягнення. Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тошо. Однак воно може мати й принципово інше походження - суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Виходячи з викладеного, на сьогоднішній день, відносно боржника відпали підстави для застосування такого заходу як тимчасове обмеження в праві її виїзду за межі України. Просить суд скасувати тимчасове обмеження, встановлене ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/19792/14-ц від 30.03.2015 року відносно громадянки України, ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримав в повному обсязі з підстав викладених в заяві та додаткових обгрунтуваннях до неї. Просив заяву задовольнити

Представник заінтересованої особи другого відділу ДВС Луцького МУЮ в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви. Просив відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали подання, суд приходить до висновку про відмову в задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ухвалою суду від 30 березня 2015 року тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку та мешканку м. Луцьк, вулиця Лазо, будинок, 18, Волинської області, ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЄС № 825543, виданий 13.12.2006 року, орган, що видав 0301, у праві виїзду за кордон до повного виконання рішення суду від 03 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 181 955,70 гривень боргу (а.с. 112).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

При цьому, чинним законодавством України взагалі не передбачено підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Оскільки лише положеннями ст. 377-1 ЦПК України передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Однак положеннями ЦПК України не передбачено скасування такого обмеження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що чинним законодавством України і положеннями ЦПК України взагалі не передбачені підстави для скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 209 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі

складена 31 серпня 2015 року