АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5723/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Шаховніна М.О.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кабанченко О.А., Желепа О.В.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про тлумачення пунктів кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про тлумачення пунктів кредитного договору - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк» про тлумачення пунктів кредитного договору.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2007 року між нею та ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» був укладений кредитний договір № 77.1/АА-560.07.2, відповідно до умов якого Банк надав їй грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США, із сплатою 12,5% річних за користування коштами.

В листопаді 2008 року Банк надіслав їй повідомлення про підвищення процентної ставки по кредиту з 12,5% до 16,00% річних, однак вона із запропонованою зміною умов кредитного договору не погодилася і вважає, що термін дії договору припинився з 20 листопада 2008 року, тобто з моменту коли мали бути підписані додаткові угоди до договору.

Позивачка вказала, що сплачуючи з 20.11.2008 року кошти Банку, вона вважала, що повертає заборгованість по кредиту внаслідок припинення дії Кредитного договору. Однак, після отримання в серпні 2013 року листа-вимоги Банку щодо погашення заборгованості, зрозуміла, що Банк вважає кредитний договір діючим.

Посилаючись на те, що у розумінні ст. 213 ЦК України дії Банку в листопаді 2008 року вважає правочином, спрямованим на зміну умов Кредитного договору, просить розтлумачити виходячи із змісту пунктів 7.1-7.3 Особливих умов Кредитного договору та відповідних дій, здійснених Банком у листопаді 2008 року, з метою зміни умов кредитного договору, чи правомірно вважати припиненим Кредитний договір №77.1/АА-560.07.02 від 21.08.2007 року в листопаді 2008 року під впливом скасувальної обставини, передбаченої пунктами 7.1-7.3 даного договору, внаслідок незгоди Позичальника із запропонованою зміною умов кредитного договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 77.1/АА-560.07.2, відповідно до умов якого Банк надав позивачу грошові кошти у розмірі 30 000 дол. США, із сплатою 12,5% річних за користування коштами (а.с.3-5).

23 жовтня 2008 року ПАТ «Родовід Банк» надіслав на адресу позивача лист № 77.1-11.6.6./23503 з пропозицією підписати додаткові угоди про підвищення процентної ставки за кредитом до 16% річних на підставі п. 7.1 кредитного договору (а.с.25).

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору у разі згоди Позичальника на зміни умов цього договору, оформлюється додаткова угода (правочин) до цього договору, яку підписують обидві сторони. Додаткова угода (правочин) складається у двох примірниках, по одному примірнику кожній із сторін.(а.с.5).

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разу незгоди позичальника з запропонованими умовами, цей Договір припиняється, а Позичальник зобов'язаний повністю повернути загальну суму заборгованості за кредитами, а також сплатити нараховані за ним проценти, можливі пені та штрафи, передбачені цим Договором, протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа банку, зазначеного в п.7.1. цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України у цивільних правовідносинах проголошений принцип свободи договору в силу якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропозицію банку про підвищення процентної ставки не прийняла, підписані угоди до банку не надала, протягом п'яти робочих днів з дати отримання пропозиції Банку існуючу заборгованість не погасила, продовжувала сплачувати кредит та проценти згідно з первинними умовами договору до грудня 2009 року, що підтверджується випискою позичальника по рахунку (а.с.26-29). Банк в свою чергу ставку по кредиту не підвищував та приймав виконання кредитних зобов'язань від ОСОБА_1

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

За змістом п. 7.3. кредитного договору його дія припиняється лише після сплати позичальником існуючої заборгованості у повному обсязі та протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа Банку, зазначеного у п. 7.1 цього договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Відповідно, тлумачення не може створювати, натомість тільки роз'яснювати вже існуючі умови угоди. Відповідно до змісту зазначеної норми тлумачення правочину може бути здійснене судом коли правочин носить суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, виходячи з того, що положення п.п.7.1-7.3 кредитного договору не носять суперечливого характеру та не потребують уточнення змісту.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

23 жовтня 2008 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» надіслав на адресу позивача лист № 77.1-11.6.6./23503 з пропозицією підписати додаткові угоди про підвищення процентної ставки за кредитом до 16% річних на підставі п. 7.1 кредитного договору (а.с.25).

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору у разі згоди Позичальника на зміни умов цього договору, оформлюється додаткова угода (правочин) до цього договору, яку підписують обидві сторони. Додаткова угода (правочин) складається у двох примірниках, по одному примірнику кожній із сторін.

Пунктом 7.3. передбачено, що у разу незгоди позичальника з запропонованими умовами, цей Договір припиняється, а Позичальник зобов'язаний повністю повернути загальну суму заборгованості за кредитами, а також сплатити нараховані за ним проценти, можливі пені та штрафи, передбачені цим Договором, протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа банку, зазначеного в п.7.1. цього Договору.

Відповідно до п. 7.6. кредитного договору передбачено, що останній діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафів, передбачених цим договором.

Позивач звернувшись до суду посилається на те, що у розумінні ст. 213 ЦК України дії Банку в листопаді 2008 року вважає правочином, спрямованим на зміну умов Кредитного договору, просить розтлумачити виходячи із змісту пунктів 7.1-7.3 Особливих умов Кредитного договору та відповідних дій, здійснених Банком у листопаді 2008 року, з метою зміни умов кредитного договору, чи правомірно вважати припиненим Кредитний договір №77.1/АА-560.07.02 від 21.08.2007 року в листопаді 2008 року під впливом скасувальної обставини, передбаченої пунктами 7.1-7.3 даного договору, внаслідок незгоди Позичальника із запропонованою зміною умов кредитного договору.

Банк вважає, що кредитний договір є діючим.

Таким чином, колегія суддів вбачає наявність підстав для тлумачення змісту правочину.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, підставою для застосування такого правового інституту як тлумачення змісту угоди має бути наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з'ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тобто потребує встановлення справжньої волі, вираженої при вчиненні правочину, та відповідності волі та волевиявлення.

Апеляційним судом встановлено, що виходячи з особливих умов п.п. 7.1-7.3 договору воля банку полягала в отриманні заборгованості за кредитним договором протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа банку, зазначеного в п. 7.1. цього Договору у разі незгоди позичальника із запропонованими умовами щодо зміни облікової ставки.

Тобто, якщо позичальником у разі незгоди з запропонованими умовами повністю не повернуто загальну суму заборгованості за кредитом, а також, нараховані за ним відсотки, можливі пені та штрафи протягом п'яти робочих днів, діють приписи статей 598-599 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що кредитний договір за змістом цих пунктів припиняється внаслідок незгоди позичальника із запропонованою зміною відсоткової ставки за умови сплати позичальником існуючої заборгованості у повному обсязі та протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа банку зазначеного у п. 7.1 цього договору.

З підстав наведеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-315,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розтлумачити пункти 7.1.-7.3 особливих умов договору кредиту № 77.1/АА-560.07.2 від 27 серпня 2007 року таким чином, що кредитний договір за змістом цих пунктів припиняється внаслідок незгоди позичальника із запропонованою зміною відсоткової ставки за умови сплати позичальником існуючої заборгованості у повному обсязі та протягом п'яти робочих днів з дати отримання листа банку зазначеного у п. 7.1 цього договору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді