№ 207/4320/15-ц
№ 2/207/1791/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Плохій А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 04 грудня 1982 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного виконкому м. Дніпродзержинська за актовим записом № 867. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з вересня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають.

В наданій до суду письмовій заяві позивач ОСОБА_1 зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 04 грудня 1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного виконкому м. Дніпродзержинська за актовим записом № 867 (л.с. 10). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з вересня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу.

Спору про розподіл майна сторони не мають.

З письмової заяви відповідачки (л.с. 15) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 грудня 1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного виконкому м. Дніпродзержинська за актовим записом № 867 розірвати.

Залишити без змін прізвище ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий у справі ОСОБА_3