Справа № 369/7513/15-ц
У х в а л а

"20" липня 2015 р. м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Проте вказана позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: не надано документ, що підтверджує сплату судового збору; не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» пільги інвалідам надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина інвалід" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачкою надано лише копію довідки до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 301292 про інвалідність, а копію посвідчення інваліда І групи, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», до суду надано не було.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинні міститися ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно підпункту а пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору здійснюється за реквізитами:

отримувач коштів - УДКСУ Києво-Святошинський район;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38010937;

банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ;

код банку отримувача (МФО) 821018;

рахунок отримувача 0356;

код класифікації доходів бюджету 22030001.

З огляду на викладене, оскільки судовий збір за подання до суду позову майнового характеру сплачується у відсотковому співвідношенні до ціни позову, суд не може самостійно та правильно визначити точний розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачці при поданні вказаної позовної заяви.

Виходячи з положень ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 119, 120 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність усунення недоліків шляхом направлення їй копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Дубас Т. В.