Справа № 520/6001/15-ц
Провадження № 2/520/3336/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа КП ЖКС « Вузівський» про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні квартирою, та вселення в квартиру

В С Т А Н О В И Л :

До Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, на підставі того, що відповідач батько позивача, з 1999 року, після укладення нового шлюбу, не проживає у зазначеної квартирі, маючи інше постійне місця проживання.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із вимогами позивача, надав до суду зустрічну позовну заяву, згідно вимог якої просить суд зобовязати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою №50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, також зобовязати ОСОБА_1 надати дублікати ключів від квартири, та вселити ОСОБА_2 Пінкусовіча у зазначену, спірну, квартиру.

У судовому засіданні позивач, по первинному позову, ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_3, підтримали свої позовні вимоги та заперечували проти зустрічного позову відповідача.

В свою чергу відповідач( позивач по зустрічному позову) ОСОБА_2, та його представник ОСОБА_4, заперечуючи проти задоволення первинного позову, наполягали на задоволенні своїх зустрічних позовних вимог.

Представники третій особи за зустрічним позовом комунального підприємства «ЖКС» Вузівський » до судового засідання не зявились, повідомлялись у відповідності до норм ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків та проаналізувавши надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

На підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації №283 від 01.03.1999 року ОСОБА_2 уклав договір найму на квартиру№50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, в якої проживав раніше, на склад сімї з трьох осіб ОСОБА_2, його син ОСОБА_1 та дружина сина ОСОБА_5 ( а/с 5). Згідно довідки про склад сімї та реєстрації у спірної квартирі, яка є комунальною власністю, на 20.04.2015 року зареєстровані ОСОБА_2 на якого відкрито особистий рахунок, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а/с 7). 28 листопаду 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, актовий запис №1083 (а/с 63). Після укладення шлюбу, у 1999 році, ОСОБА_2 переїхав до квартири №67 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, по місту проживання дружини, де ї проживає до теперішнього часу.

Зазначені обставини визнані сторонами та їх представниками, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Стосовно підстав постійного мешкання у іншої квартирі, суд вважає доведеними у судовому засіданні, ствердження позивача ОСОБА_1, про те, що його батько переїхав на нове місце проживання добровільно, з власної ініціативи, та до моменту розгляду справі у суді не намагався повернутись до спірної квартири. Так свідки ОСОБА_7 ( сусідка позивача), ОСОБА_8 ( друг сімї), ОСОБА_9 ( колишня сусідка) у судовому засідання 20.08.2015 року ( а/с 156) пояснили, що відповідач ОСОБА_2 зїхав з квартири до нової дружини у період 1999-2000 роках, та більше у спірної квартири не проживав. Також свідки пояснили що між батьком ї його дружиною та сином не дуже гарні стосунки, однак син не перешкоджав батькові у проживанні та надав йому ключі від нової двері, однак сам батько ОСОБА_2 не намагався повернутись.

Ствердження відповідача ОСОБА_2, про те що він переїхав до дружини у звязку із усною домовленістю з сином, останній перешкоджає поверненню батька до спірною квартири умисно змінивши двері та поселивши у квартирі кішок, яких не любить відповідач не знайшли підтвердження у судовому засіданні. Так, надані ОСОБА_2 та його представником доказі звернення до Київського РВ ОГУ УМВС в Одеській області про неможливість користування житлом, звернення до державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області та інші, датовані строком після звернення ОСОБА_1 до суду 28.04.2015 року ( а/с 142-151), тому не можуть прийматись як належні докази перешкод у проживанні у спірної квартири у період з 2000 по 2015 рік. Суд, критично відноситься і до пояснень свідка ОСОБА_10 ( дружини ОСОБА_2П.), у судовому засіданні 20.08.2015 року, враховуючи її відносини із сторонами. Факт стягнення з пенсії ОСОБА_2 заборгованості по комунальним послугам за квартиру, які йому ( проти чого не заперечував ї сам позивач по зустрічному позову) повертав ОСОБА_1, на думку суду, не є доказами користування квартирою. Заяви про поновлення строку зберігання жилого приміщення, у звязку із поважними причинами, до суду не надавався.

Пояснення ОСОБА_2, що він переїхав до дружини, у звязку із необхідністю стороннього догляду, також не були доведені у судовому засіданні належними доказами до суду не надано жодного документа про те, що позивач по зустрічному позову, входить до переліку осіб, які можуть бути визнані такими, що потребують стороннього догляду.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Житловим Кодексом Україні ( надалі ЖК ).

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у судовому засіданні доведена відсутність наймача ОСОБА_2 у квартирі №50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, більш ніж шість місяців, у звязку із чим наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судом вважається не доведеним з боку позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 ствердження щодо перешкоджання йому у користуванні спірною квартирою, та наявність підстав для вселення його у зазначену квартиру, тому відсутні підстави для задоволення вказаного позову.

Суд, при прийнятті рішення також приймає до уваги, що ОСОБА_2 зараз проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить на праві власності синові його дружини, як член сімї, відповідно до норм Сімейного і Житлового законодавства України, тому має постійне місце проживання, яким ї користується з 1999 року.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про зобовязання не чинити йому перешкоди у користуванні та вселення у квартиру №50, яка розташована у будинку №19 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, які не були присутніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Суддя Луняченко В. О.