У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Содель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Коростенського міськрайонного суду Житомирської області № 2-2600/11 від 24.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 5205280,94 грн. Оскільки на виклики державного виконавця боржник не зявляється і в добровільному порядку рішення ним не виконується, тому просить тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до повного виконання своїх зобовязань.

У судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в ньому.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши подані матеріали, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Коростенського міськрайонного суду Житомирської області № 2-2600/11 від 24.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 5205280,94 грн.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, встановлено порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони вїзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобовязань.

Вказаний нормативно-правовий акт, а саме пункт 11.1.1 передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За змістом цієї статті питання про' тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань (п. 5).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав достатніх доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх невиконаних зобовязань щодо стягнутої судом заборгованості, вчинення боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду. Невиконання зобовязань боржником не може бути підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України і не свідчить про ухилення від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На державного виконавця за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України покладений обов'язок довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. В судовому засіданні не встановлено, що державний виконавець вжив всіх заходів для примусового виконанню рішення передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не обґрунтовано факту ухилення боржника від виконання зобов'язання та не додано документів, які це підтверджують.

За таких обставин підстави для задоволення подання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова