Справа № 536/2657/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Бондаренка О.В.

при секретарі Коваль В.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу , посилаючись на те , що 17.03.2013 року вона надала своєму знайомому ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 330 000 гривень, що підтверджується наданою розпискою , написаною власноруч відповідачем .Згідно наданої розписки відповідач зобов»язувався повернути їй грошові кошти до 17.03.2014 року .

10.04.2014 року відповідач повернув їй 2 000 гривень , 21.05.2014 року вона отримала в рахунок погашення боргу в сумі 200 000 гривень . Відповідно до запису відповідача на спірній розписці , він винен їй 130 000 гривень .

13.06.2013 року вона надала ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 130 000 гривень на період до 13.07.2013 року , даний факт підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою про отримання грошей від 13.06.2013 року.

Так як на даний час гроші їй не повернуті , всі її вимоги як усні так і письмові про повернення боргу відповідачем не виконуються та ігноруються .

14.10.2014 року нею була направлена ОСОБА_2 вимога про повернення боргу , але відповідач боргу не повернув , письмової відповіді не надав.

Прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму позики в розмірі 260 000 гривень .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує та прохає в задоволенні позову відмовити , посилаючись на те, що ним повністю повернуто ОСОБА_4 грошові кошти , ще до росту курсу доллара , що підтверджується розпискою ОСОБА_4, випискою , наданою банком.

З приводу повернення ним грошових коштів ОСОБА_4 між ними виникла конфліктна ситуація у зв»язку з тим, що остання відмовлялась писати розписку про отримання коштів від нього , так як на той час курс доллара виріс .

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази , суд приходить до висновку , що позовні вимоги не підлягають до задоволення .

Судом встановлено , що між стронами склались відносини цивільно- правового характеру , що регулюються ст. ст. 1046-1050 ЦК України про договір позики .

Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальнику ) грошові кошти , а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) .

Договір є укладеним з моменту передачі коштів. Договір позики укладається в письмовій формі , якщо його сума не менше як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян . На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ ,

який підтверджує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми , зазначені вимоги закону щодо укладення договору позики сторонами по справі дотримані , про що свідчить розписка відповідача ОСОБА_2 ( а.с. 3-4 ).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій саме сумі , що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку , що встановлені договором .

Позика вважається повернутою в момент передачі позикодавцеві або зарахування грошової суми , що позичалися ,на його банківський рахунок.

Згідно ст. 526 ЦК України , зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

Відповідачем ОСОБА_2 виконано своє зобов»язання про повернення грошових коштів у сумі 260 000 гривень , що підтверджується відповідними розписками які не оспорюються позивачем , та співставивши наявні в матеріалах справи розписки і дані ПАТ « Приватбанк « про рух коштів на банківських картках матеріалами справи підтверджується повний розрахунок по боргових розписках ( а.с. 57).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечення позивача стосовно того , що вона не отримувала грошові кошти, не можуть бути прийняті до уваги , оскільки відмова від правочину нею відповідно до ч . 3 ст. 214 ЦК України не була здійснена у такій самій формі , в якій було вчинено правочин.

Позивачем не доведено , що відповідачем їй не повернута сума позики .

Таким чином, позов не обгрунтований, не доказаний, вимоги не законні, тому задоволенню не підлягають.

Оскільки у позовних вимогах ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі , відповідно до ст. 88 ЦПК України , судові витрати не підлягають відшкодуванню .

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом , який вирішить спір .

На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст. 526,625,1046-1050 ЦК України , ст. ст. 10,60, 64,88,208-215 ,218 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя О. В. Бондаренко