АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2064/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 Зінченко М. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А. І.

прокурора Линдюка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом прокурора Катеринопільського району в інтересах держави до ОСОБА_6, фермерського господарства «Зерно життя», Головного управління Держземагентства у Черкаській області, третя особа: Єрківська селищна рада Катеринопільського району про визнання недійсними договору оренди землі, договору суборенди та зобов'язання повернути земельну ділянку,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року прокурор Катеринопільського району в інтересах держави звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_6, ФГ «Зерно життя», Головного управління Держземагентства у Черкаській області, третя особа: Єрківська селищна рада Катеринопільського району про визнання недійсними договору оренди землі, договору суборенди та зобов'язання повернути земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га, яка знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 16 серпня 2013 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області і ОСОБА_6 і договір суборенди між ОСОБА_6 і ФГ «Зерно життя» землі від 03 лютого 2014 року укладені в порушення вимог ЗУ «Про оренду землі» та ЗК України.

Позивач вказує, що уклавши договір оренди земельної ділянки, ОСОБА_6 не приступив до її використання за цільовим призначенням. Самостійно земельну ділянку відповідач не обробляв і через 61 день передав в суборенду фермерському господарству «Зерно життя».

Залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з нездійсненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання, орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. Відповідно ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство» та ст.ст.124 ,137 ЗК України без конкурентних засад земельні ділянки можуть передаватися в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам, а тому передача земельних ділянок юридичній особі-фермерському господарству в оренду без проведення земельних торгів є незаконними.

Позивач зазначає, що ОСОБА_6 отримав земельну ділянку як громадянин для ведення фермерського господарствами цьому являючись засновником і керівником раніше створеного ФГ «Зерно життя» з метою уникнення проведення земельних торгів.

Крім того, вказує прокурор, 3 лютого 2014 року між ОСОБА_6 та ФГ «Зерно життя» було укладено договір суборенди вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га, при чому строк дії договору оренди не відповідає строку дії договору суборенди що є порушенням ст.8 Закону України «Про оренду землі» якою визначено, що строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

В зв'язку із вищенаведеним, прокурор Катеринопільського району Черкаської області звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області та просив постановити судове рішення, яким визнати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га незаконним і розірвати його.

Визнати договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 81,5910 га. незаконним і розірвати його.

Земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 81,5910 га. повернути державі.

Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 травня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ГУ Держземагентства у Черкаській області.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року позов - задоволено повністю.

Визнано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га від 16 серпня 2013 року, яка знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, укладений між ГУ Держземагенства у Черкаській області і ОСОБА_6 незаконним і розірвано його.

Визнано договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 81,5910 га. від 03 лютого 2014 року, яка знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, укладеного між ОСОБА_6 і ФГ «Зерно життя» незаконним і розірвано його.

Земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га. повернуто державі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, таким, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування із ухваленням нового, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурор Катеринопільського району, звертаючись із позовом до суду про визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельної ділянки, в прохальній частині заявленого позову просив постановити рішення, яким визнати вищевказані правочини незаконними та розірвати їх, хоча правові підстави та наслідки визнання правочину недійсним та його розірвання абсолютно різні.

Суд, ухвалюючи рішення за заявленими прокурором Катеринопільського району вимогами, також визнав договори оренди та суборенди земельної ділянки незаконними та розірвав їх, при цьому пославшись на статті 203, 215 ЦК України, які визначають загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину та правові підстави недійсності правочину, що є неправильним.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

При цьому, судом взагалі не зазначено в рішенні, з яких підстав, передбачених законом, оспорювані позивачем договори оренди та суборенди земельної ділянки підлягають визнанню недійсними.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, в тому числі і умови, що визначені законом, як істотні.

Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Суд першої інстанції при розгляді даної справи взагалі не визначився щодо наявності передумов для розірвання оспорюваних договорів оренди та суборенди земельної ділянки і не врахував визначені законом правові наслідки розірвання договору.

Згідно вимог ч.2 статті 651 ЦК України договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Проте, постановляючи рішення про розірвання договору суборенди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 81,5910 га від 3 лютого 2014 року, укладеного між ОСОБА_6 та ФГ «Зерно життя», суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що жодна із сторін договору суборенди із вимогою щодо його розірвання до суду не зверталася.

Виходячи із вимог Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договору оренди землі він може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами.

Крім того, прийшовши до висновку про наявність підстав для задоволення позову, суд в своєму рішенні послався на те, що оспорювані договори оренди та суборенди земельної ділянки суперечать відомостям довідки відділу Держземагентства у Катеринопільському районі про вид сільськогосподарського угіддя. Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач вказану підставу в обґрунтування заявлених вимог взагалі не вказував, крім того, поза увагою суду залишилося з'ясування того факту, яким чином помилкове зазначення в тексті договору виду угідь вплинуло на законні права та інтереси позивача.

Виходячи із вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Проте, судом першої інстанції не було в рішенні зазначено, чиї конкретно права та інтереси порушені укладенням оспорюваних договорів оренди та суборенди землі, в чому такі порушення виявилися, в той час коли саме залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене із порушенням вимог матеріального і процесуального права, при розгляді даної справи суд не визначився із характером спірних правовідносин, тому судове рішення не може залишатися в законній силі, підлягає до скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених прокурором Катеринопільського району позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом прокурора Катеринопільського району в інтересах держави до ОСОБА_6, фермерського господарства «Зерно життя», Головного управління Держземагентства у Черкаській області, третя особа: Єрківська селищна рада Катеринопільського району про визнання недійсними договору оренди землі, договору суборенди та зобов'язання повернути земельну ділянку - скасувати.

Ухвалити у даній справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора Катеринопільського району в інтересах держави до ОСОБА_6, фермерського господарства «Зерно життя», Головного управління Держземагентства у Черкаській області, третя особа: Єрківська селищна рада Катеринопільського району про визнання недійсними договору оренди землі, договору суборенди та зобов'язання повернути земельну ділянку.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :