Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільному сумісному майні -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду з даним позовом 17.08.2015 року мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, на яку було видано державний акт серії НОМЕР_1 від 05.04.2012 року, на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Вона, ОСОБА_1, являється єдиним спадкоємцем першої черги після померлого батька, тому у визначений законодавством строк звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак постановою нотаріуса від 24.11.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що не визначена частка померлого у спільному майні. Тому, позивач просить в судовому порядку визначити за ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 1/2 частку у спільному сумісному майні, а саме земельній ділянці площею 0,0804 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, у майні спільної сумісної власності у вигляді земельної ділянки площею 0,0804 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, складає 1/2 частину від площі усієї земельної ділянки.

Відповідач Білоцерківська міська рада Київської області представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без участі представника на розсуд суду.

Третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора представника до суду не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 17/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, матеріали спадкової справи № 366/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка визначає підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, після якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0804 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Позивач ОСОБА_1 являється донькою померлого, тому у визначений законодавством строк 23.07.2014 року звернулась до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини та 24.06.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/25 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_1, а щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за вказаною адресою постановою нотаріуса від 24.11.2015 року їй було відмовлено в зв'язку з тим, що не визначена частка померлого у спільному майні, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.4,6,7,8-10) та матеріалами спадкової справи № 366/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4.

Також, з матеріалів спадкової справи № 366/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ( а.с.71-103) вбачається, що ОСОБА_4 23.11.2011 року залишив заповіт на усе своє майно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який 12.11.2014 року подав до нотаріальної контори заяву про те, що він відмовляється від прийняття спадщини за законом та заповітом, яка залишилась після померлого ОСОБА_4.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги після померлого батька.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_3 за реєстром № НОМЕР_4, виданим 05.04.2012 року ім'я ОСОБА_4, та додатку до цього державного акта, співвласником земельної ділянки зазначено ОСОБА_3, без визначення часток кожного. ( а.с.8-9).

Судом встановлено, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, після її смерті спадщину за заповітом отримала ОСОБА_6, яка отримала свідоцтво про право на спадкове майно: 8/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1 та грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, а в отриманні свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки за вказаною адресою їй було відмовлено в зв'язку з тим, що cпіввласником земельної ділянки зазначено ОСОБА_4, частки не виділено та не надано правовстановлюючого документу, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 17/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Отже, суд приходить до висновку, що спадкоємці померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що в Держаному акті Серії НОМЕР_3, за реєстром № НОМЕР_4, виданим 05.04.2012 року ім'я ОСОБА_4, на право власності на земельну ділянку площею 0,0804 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, та додатку до даного державного акта не визначено частки співвласників, тому спадкоємці не мають можливості оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого в спільному майні.

Виходячи з викладеного та рівності часток співвласників, суд приходить до висновку, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, у майні спільної сумісної власності у вигляді земельної ділянки площею 0,0804 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, складає 1/2 частину від площі усієї земельної ділянки, відповідно частка ОСОБА_3, також, складає 1/2 частину від площі даної земельної ділянки на яку має право ОСОБА_6.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати позивача компенсуються за рахунок відповідача в разі задоволення позовних вимог, однак позивач просила залишити судові витрати за нею.

Керуючись ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, у майні спільної сумісної власності у вигляді земельної ділянки площею 0,0804 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, складає 1/2 частину від площі усієї земельної ділянки.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко