Провадження № 22-ц/779/2418/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Мелінишин Г.П., Василишин Л.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №1279, вчиненого 07 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. про стягнення з приватної фірми «Інвестпроммаркет» суми заборгованості шляхом звернення на майно, що було предметом іпотеки, за апеляційною скаргою ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №1279, вчиненого 07 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. про стягнення з приватної фірми «Інвестпроммаркет» суми заборгованості шляхом звернення на майно, що було предметом іпотеки.

На вказану ухвалу ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги №114 від 07 березня 2014 року ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» відступило за плату право вимоги, щодо боржників передбачених додатком №2 до зазначеного договору ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», в тому числі відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2417 від 22 липня 2004 року, за яким ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»» набуло прав кредитора відносно приватної фірми «Інвестпроммаркет».

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про неможливість розгляду справи в порядку ст.378 ЦПК України, оскільки заява ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не стосується заміни боржника у виконавчому проваджені, також стаття 109 ЦПК України передбачає право звернення до суду по справам, сторонами яких є юридичні особи.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представник ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - Слоньовський П.Я. апеляційну скаргу підтримав по вищенаведених мотивах.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу видано виконавчий напис №1279 про стягнення з ПФ «Інвестпроммаркет» суми заборгованості у розмірі 35 514 грн. шляхом звернення стягнення на майно, що було предметом іпотеки.

17 березня 2008 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №1279.

Згідно договору купівлі-продажу права вимоги №114 від 07 березня 2014 року «Селянський комерційний банк «Дністер» відступило на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги за угодами визначеними у додатку №2.

Відповідно до додатку №2 до даного договору, ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло прав кредитора відносно ПФ «Інвестпроммаркет» за кредитним договором №2417 від 22 липня 2004 року.

Заявник посилаючись на ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України просив замінити стягувача у виконавчому провадженні, що було відкрите на виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником (ч. 1 ст. 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

З системного аналізу норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 5 ст. 82 Закону «Про виконавче провадження»).

У разі подання такої скарги у порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що ст. 378 ЦПК України регулюються положення щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритому на виконання рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства, у той час виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки дана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що нормами ст. 109 ЦПК України передбачено право на звернення до суду по справам, сторонами яких є юридичні особи є безпідставними, оскільки вказана норма встановлює правила територіальної підсудності по розгляду справ, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Василишин