АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1223/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: ОСОБА_11 державна нотаріальна контора, - про встановлення факту батьківства.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: ОСОБА_11 державна нотаріальна контора, - про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 2003 року по 2011 рік вона проживала з ОСОБА_12 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

18.07.2006 року вона народила сина - ОСОБА_13, батьком якого є ОСОБА_12, але дані про батька у свідоцтві про народження дитини вказані на підставі ст. 135 СК України з її слів. 07.08.2011 року ОСОБА_12 помер.

В серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_9 про встановлення факту батьківства та зобов'язання Відділу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до відповідного актового запису.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Встановлено факт того, що ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07.08.2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1985, є батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2013 року скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2013 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2013 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2013 року залишено без змін.

Висновком дослідження ДНК від 22.12.2006 року, встановлено біологічне батьківство ОСОБА_12 щодо дитини ОСОБА_13.

На підставі наведеного, позивач просив суд встановити факт, що ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07.08.2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1985, є батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: ОСОБА_11 державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства, - провадженням закрито, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснено, що із заявою подібного змісту слід звертатися до суду в порядку окремого провадження.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обговоривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Закриваючи провадження по даній справі, суд виходив з того, що заявлені позивачем в порядку позовного провадження вимоги про встановлення факту батьківства, як встановлення юридичного факту або факту, що має юридичне значення, згідно п.5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження. Тому згідно п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, з такими висновками в повному обсязі в даному випадку погодитися не можна.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_6 предявила до суду позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що з 2003 по 2011 рік проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_12, від якого 18.07.2006 року народила сина ОСОБА_15, але дані про батька дитини у свідоцтві про народження дитини вказані на підставі ст. 135 СК України з її слів. 07.08.2011 року ОСОБА_12 помер.

Висновком дослідження ДНК від 22.12.2006 року встановлено біологічне батьківство ОСОБА_12 щодо дитини ОСОБА_13. Просила встановити факт, що ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 07.08.2011 року, являється батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак в судових засіданнях першої і другої судових інстанцій ОСОБА_6 пояснила, що встановлення вказаного юридичного факту їй необхідно для визнання в інтересах свого сина права на частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_12 Дружина покійного та його дочки, які являються відповідачами по даній справі, не визнають її сина спадкоємцем після смерті ОСОБА_12 і між ними існує спір з приводу спадщини.

Таке підтверджується матеріалами даної справи, серед яких є рішення Печерського райсуду м. Києва від 08.01.2013 року про встановлення факту батьківства ОСОБА_12 відносно сина ОСОБА_6 ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, яке 04 квітня 2013 року було скасовано рішенням апеляційного суду м. Києва за апеляційною скаргою дружини покійного ОСОБА_8 і новим рішенням відмовлено ОСОБА_6 в позові до відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про встановлення факту батьківства та зобов'язання вчинити дії (ар.спр.5-8).

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статі 15 цього Кодексу, - тобто за прізвищем та громадянством матері, а імя та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В даному випадку запис про батька дитини ОСОБА_6 в Книзі реєстрації народжень, як встановлено, виконана відповідно до ч. 1 ст. 135 СК Країни, і відповідно до такого запису оформлено і видано свідоцтво про народження дитини на імя ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ар.спр.13).

У відповідності з п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України факт встановлення батьківства як факт, що має юридичне значення, може бути встановлений рішенням суду у справі, розглянутій в порядку окремого провадження. На таке звертається увага і в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Однак, під час розгляду даної справи встановлено, що між сторонами існує фактично спір про право цивільне щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_12 і такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

І в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде встановлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (абз.3 п.3 Постанови).

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 може звернутися до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_12 про встановлення факту батьківства і визнання права на спадкове майно (або на його частину).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що ухвала суду як постановлена з порушенням цивільно-процесуального законодавства підлягає до скасування, а заяву ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства необхідно залишити без розгляду.

Слід зауважити, що подана ОСОБА_6 позовна заява фактично за своєю суттю є заявою про встановлення юридичного факту, хоч і має назву «позовна», і в ній зазначені в якості відповідачів особи, з якими у заявниці існує спір про право.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч. 6 ст. 235, 312, 317, 218 К України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2015 року по даній справі скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :