Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Пікало К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 19 червня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року у справі № ІБ-172/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року відмовлено у видачі виконавчого листа згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, заявник Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції, керуючись п.2, ч.1 ст.389-10 ЦПК України виходив з того, що справа, у якій ухвалене рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди». При цьому, районний суд керувався правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при розгляді справи №6-64цс15.

У своїй апеляційній скарзі представник ПАТ «Ідея Банк» вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що третейським судом розглянутий спір про захист прав споживачів, який виключено з підвідомчості цього суду пунктом 14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», оскільки пред'явлений ПАТ «Ідея Банк» позов направлений на захист порушених прав Банку, а не прав відповідача - споживача банківських послуг.

Указані доводи апеляційної скарги можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 19 червня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №М02.106.75071, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» надав ОСОБА_3 кредит на поточні потреби сім'ї в розмірі 15189 грн., строком на 30 місяців, зі сплатою 22,0000% річних від залишкової суми кредиту - протягом основного строку дії цього Договору (термін дії Договору, за виключенням останніх трьох місяців), та 0,001% річних від залишкової суми кредиту - протягом останніх трьох місяців строку дії цього Договору. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування в розмірі: 3,3000% річних протягом основного строку дії цього Договору (термін дії Договору, за виключенням останніх трьох місяців), та 0,00% щомісячно від початкової суми кредиту - протягом останніх трьох місяців строку дії цього Договору. Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з кредитним договором в повному обсязі.

У п.5.6 Кредитного договору сторонами було визначено третейське застереження, відповідно до якого всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку 21 610 грн. 31 коп. заборгованості за кредитним договором №М02.106.75071 від 19 червня 2012 року, судові витрати по оплаті третейського збору у розмірі 95 грн.

Частиною 1 ст.360-7 ЦПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові №6-64цс15, стосується застосування норм права при вирішенні позовних вимог про визнання правочину (третейської угоди) недійсним, як укладеного в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди».

Рішення третейського суду ухвалене у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором. Цей позов не є спором про захист прав споживача послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за п.2, ч.1 ст.389-10 ЦПК України відсутні.

З огляду на викладене, оскільки вирішення питання про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду належить до компетенції суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 19 червня 2015 року - скасувати, справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: