Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Рівненського міського суду від 30 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 30 жовтня 2014 року позов задоволено: стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія») на користь ОСОБА_1 49000 грн. страхового відшкодування та 8000 судових витрат.

Стягнуто з ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія» в дохід держави 490 грн.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» покликався на його незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказував, що додана до позовної заяви копія листа ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» №1694-у від 21.08. 2014 року жодним чином не відображає інформацію про характер пошкоджень автомобіля позивача та вартість відновлювального ремонту, інших доказів з такою інформацією матеріали справи не містять, а тому в рішенні суду безпідставно вказано про те, що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження вартістю 49000 грн.

Доводив, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 і рішення суду стосуватиметься його прав та обов'язків, про що суд було повідомлено у клопотанні про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, однак в рішенні суду не вказано про результати розгляду даного клопотання.

Стверджував, що позивачем не надано на підтвердження понесених витрат на правову допомогу розрахунку, який включає види робіт, кількість витрачених нормо-годин, їх вартість, виходячи з 40% встановленої ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» мінімальної заробітної плати за годину участі особи.

Вважав, що сума витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 8000 грн. є надмірно завищеною.

____________________________________________________________________________________________________

Справа №569/14677/14-ц Головуючий в суді І інст. - Харечко С.П.

Провадження № 22-ц /787/729/2015р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Просив рішення Рівненського міського суду від 30 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

В поданому запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просив відмовити в її задоволенні та залишити рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 58 та ч. 2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належними та допустимими доказами ОСОБА_1 свої вимоги не довів.

В позовній заяві не зазначено за захистом якого порушеного права звернувся в інтересах свого довірителя звернувся ОСОБА_6 та в чому це порушення виразилось.

Чи є ОСОБА_1 власником чи законним користувачем автомобіля НОМЕР_1, доказів не подано.

Відсутні докази скоєння ДТП з участю забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ TF 699P д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та його вини в цьому, обсяг отриманих механічних пошкоджень транспортних засобів та розмір матеріального збитку для позивача.

Посилання позивача на листи відповідача № 790-у від 29 квітня 2014 року та № 1694 від 21 серпня 2014 року, якими підтверджено рішення про виплату йому страхового відшкодування в розмірі 49000 грн. відповідно до страхового полісу АС/4421449, не заслуговує на увагу, оскільки ними не може бути зазначено дійсний розмір спричиненої матеріальної шкоди майну третьої особи, а зазначений розмір страхового відшкодування суперечить умовам страхового полісу. Зокрема, при ліміті відповідальності в 50000 грн. за шкоду заподіяну майну третіх осіб, франшиза складає не 1000 грн., а 500 грн..

Посилання позивача на Закон України „Про захист прав споживачів " та лист роз'яснення Верховного Суду України від 19 липня 2011 року, як на підставу несплати судового збору при зверненні до суду, є хибними.

Приведені в позові витяги з зазначено листа вирвані з його контексту та витлумачені на свою користь позивачем.

Верховний Суд України, у зазначеному листі, роз'яснюючи можливість поширення на відносини страхування норм Закону «Про захист прав споживачів» та зокрема на правовідносини, що регулюються Законом № 1961-ІV, у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, дійшов висновку, що Закон № 1023-ІV, що регулює відносини, які випливають із договорів купівлі-продажу (виконання робіт, надання послуг) та спрямовані на задоволення виключно особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, не може поширюватися на правовідносини, що випливають із Закону № 1961-ІV.

Тобто, при зверненні до суду позивач мав сплатити відповідний судовий збір виходячи з розміру заявлених вимог. Сума судового збору в розмірі 490 грн. не була сплачена при поданні позову, тому вона підлягає до стягнення в прибуток держави та 287,45 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги слід стягнути з позивача на користь відповідача, відповідно до ч.1 та ч.5 ст.88 ЦПК України.

Не підлягають стягненню і витрати на правову допомогу, оскільки відповідно до ст.84 ЦПК України, їх несуть сторони та відсутні підстави ухвалення рішення на користь позивача.

Оскільки сторони не з'явились в судове засідання, то відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України у колегії суддів була відсутня можливість попередити сторони про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та посприяти здійсненню їхніх прав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Керуючись п.4 ч.1.ст. 307, ст. 309, ст.ст. 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 30 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 49000 грн. страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір 490 грн. та 287,45 грн. на користь приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :