Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5717/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову посилалась на те, що у 2013 році померла її дочка ОСОБА_4 Після смерті дочки відкрилася спадщина на її квартиру АДРЕСА_1. У лютому 2014 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дочки, та дізналася, що з аналогічною заявою також звернувся чоловік її дочки - ОСОБА_3 Вважає, що ОСОБА_3 не є гідним спадкоємцем, оскільки знущався над її дитиною, піднімав на неї руку, зраджував їй з випадковими жінками, по декілька днів не приходив додому. В момент смерті ОСОБА_4 був відсутній, у зв'язку з чим залишив померлу у безпорадному стані. Враховуючи вищевикладене, просила усунути ОСОБА_3 від права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла у липні-серпні 2013 року.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з'ясовано фактичні обставини справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є мітір'ю, а ОСОБА_3 - чоловіком ОСОБА_4, яка померла у липні-серпні 2013 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно та приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведена спадкова справа №10/2013 на це майно. Заповіту ОСОБА_4 не складала.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України із заявами про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк звернулися ОСОБА_6 та ОСОБА_3, даний факт не заперечується сторонами по справі.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та роз'яснень вказаного Пленуму Верховного Суду України випливає, що суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги та можливість надавати таку допомогу, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Доведення вказаних обставин згідно з ст. ст. 10, 60 ЦПК України покладається на позивача.

Позивачкою не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, а також потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача.

Посилання позивача ОСОБА_2 на факт тривалого не проживання відповідача разом з дружиною, відсутність його в квартирі на день її смерті, не мають правового значення з огляду на положення ч. 5 ст.1224 ЦК України та не є підставою для усунення від права на спадкування за законом.

З огляду на викладене суд першої інстанції, посилаючись на те, що позивачем не доведено перебування померлої ОСОБА_4 у безпорадному стані та потребування останньою сторонньої допомоги, дійшов правильного висновку про відмову в позові.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду про відсутність правових підстав для задоволення позову за недоведеності позивачем факту одночасного настання обставин, визначених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, та безпідставності приведених в апеляційній скарзі доводів.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування або зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді