Справа № 186/1331/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в своїй позовній заяві зазначив, що 22 січня 2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/720Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит в іноземній валюті у розмірі 15120,00 дол. США, в порядку та на умовах, визначених договором, для проведення розрахунків по договору купівлі продажу квартири, яка знаходиться за адресою : м. Першотравенськ. вул.Гагаріна. АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних, терміном погашення до 20 січня 2027 року, зі строком позовної давності 10 років.

Банк виконав свої зобов'язання щодо видачі кредиту в повному обсязі, що підтверджується копією виписки по рахунку № 5501 від 22 січня 2007 року.

Відповідно до п.п. З.З.1., 3.3.2., 4.3.2., 4.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови Кредитного договору та сплачувати щомісячно суму мінімально необхідного платежу у розмірі 178,91 дол. США.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 22 січня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 720Н/2. Відповідно до п.п. 1.1.-1.5. Договору поруки поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору.

Позичальник не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановленні Кредитним договором терміни.

У порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, тому, станом на 12 травня 2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить в сумі 23755,43 доларів США та 66923,89 гривні і складається з заборгованість за кредитом 14048,63 дол. США; заборгованість по сплаті відсотків - 9706,80 доларів США; заборгованість по пені - 66923,89 гривні, що еквівалентно 3242,82 доларам США.

Позивач просить суд, стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок в ПАТ «КБ «НАДРА» №7002) заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/720Н від 22 січня 2007 року, яка станом на 12 травня 2015 року становить 23755,43 доларів США та 66923,89 гривні і складається з заборгованість за кредитом 14048,63 дол. США; заборгованість по сплаті відсотків - 9706,80 доларів США; заборгованість по пені - 66923,89 гривні, що еквівалентно 3242,82 доларам США.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньої відсутності, надали до суду письмові заперечення проти позову відповідно до яких ОСОБА_1, заперечує проти позову, просить суд застосувати спеціальні строки позовної давності до позовних вимог про стягнення неустойки за кредитним договором так як угоду про збільшення строків позовної давності він укладав з ПАТ КБ "Надра" а не з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та визнати кредитний договір №8/2006/840-к/720Н недійсним. Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує в повному обсязі так як на її думку позивач пропустив строки позовної давності.

Судом встановлено та сторонами не заперечується наявність між позивачем та ОСОБА_1, правовідносин за кредитним договором № 8/2006/840-к/720Н від 22 січня 2007 року, так само як і правовідносин між позивачем та ОСОБА_2, за договором поруки № 720Н/2 від 22 січня 2007 року укладеним з метою забезпечення виконання основного зобов'язання боржником за кредитним договором.

22 січня 2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») було укладено кредитний договір №8/2006/840-к/720Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15120,00 доларів США, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних, з терміном погашення до 20 січня 2027 року, зі строком позовної давності 10 років (п. 7.3. Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3., 4.3.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати умови кредитного договору, та сплачувати щомісячно суму мінімального необхідного платежу за кредитом.

22 січня 2007 року відповідно до договору поруки №720Н/2 ОСОБА_2 поручилась перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки відповідальність поручителя та відповідальність позичальника є солідарною.

Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, надавши обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується копією виписки по рахунку № 5501 від 22 січня 2007 року.

Також на підставі наявних доказів, а саме розрахунку заборгованості судом встановлений факт не належного виконання відповідачем ОСОБА_1, своїх зобов'язань за кредитним договором які полягали у порушені погодженого графіку платежів.

Таким чином, станом на 12 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_1, за кредитним договором становить 23755,43 доларів США та 66923,89 гривні і складається з заборгованість за кредитом 14048,63 дол. США; заборгованість по сплаті відсотків - 9706,80 доларів США; заборгованість по пені - 66923,89 гривні, що еквівалентно 3242,82 доларам США.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1, зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, на підставі кредитного договору позивач 31 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на застосування спеціальних строків позовної давності до вимог позивача про стягнення неустойки за кредитним договором суд вважає необґрунтованими та не вбачає підстав для застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення неустойки, оскільки відповідно до п. 7.3. Кредитного договору сторони керуючись ст. 259 ЦК України збільшили строк позовної давності до 10 років стосовно вимог за Кредитним договором, не обмеживши таке збільшення окремими видами вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Оскільки сторони досягли згоди та уклали договір, в якому передбачили, що позовна давність, установлена законом, збільшена за домовленістю сторін до десяти років відповідно до п. 7.3 кредитного договору, це відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України та свідчить про дотримання банком строків позовної давності.

Такий висновок суду, про можливість збільшення спеціальних строків позовної давності відповідає Правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 вересня 2014 року в справі № 6-144цс14.

В той же час суд приходить до висновку, що до правовідносин за договором поруки слід застосувати положення ст. 559 ЦК України.

Так відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року в справі № 6-53 цс 14, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Враховуючи, що відповідно до п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3., 4.3.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати умови кредитного договору, та сплачувати щомісячно суму мінімального необхідного платежу за кредитом, розмір якого складає 178,91 доларів США.

Суд приходить до висновку що порука поза межами шести місяців після настання строку сплати чергового платежу є припиненою, так позивач звернувся до суду 31 серпня 2015 року /штамп на конверті поштового відправлення/ за таких умов стягненню з відповідача ОСОБА_2, підлягає заборгованість нарахована за період з 28 лютого 2015 року по 12 травня 2015 року.

Так згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором в межах цього терміну нараховані: заборгованість по відсотках за користування кредитом з 01 березня 2015 року по 12 травня 2015 року в сумі 370,06 доларів США; пеня за прострочення сплати мінімального платежу з 04 березня 2014 року по 12 травня 2015 року в сумі 1233,02 доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення суду 28 347,12 гривень.

Таким чином солідарному стягненню з відповідачів підлягає заборгованість по відсотках за користування кредитом з 01 березня 2015 року по 12 травня 2015 року в сумі 370,06 доларів США та пеня за прострочення сплати мінімального платежу з 04 березня 2014 року по 12 травня 2015 року в сумі 28 347,12 гривень. Залишок заборгованості слід стягнути з відповідача ОСОБА_1

У відповідності з ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідність ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконували.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до абзацу 2, 3 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК, ч.3 ст.533 ЦК, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Тобто стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

Курс долара на 02 листопада 2015 року, відповідно до повідомлення НБУ, становить 22,99 гривень за 1 долар США.

Заборгованість по відсотках за користування кредитом з 01 березня 2015 року по 12 травня 2015 року в сумі 370,06 доларів США та пеня за прострочення сплати мінімального платежу з 04 березня 2014 року по 12 травня 2015 року в сумі 28 347,12 гривень слід стягти з відповідачів солідарно на користь позивача. Залишок заборгованості слід стягнути з відповідача ОСОБА_1

Відповідно до п.22, ч.1, ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в рівних частках на користь держави в сумі 3045 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 554, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209 - 213 Цивільного процесуального кодексу України, - суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок в ПАТ «КБ «НАДРА» №7002) заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/720Н від 22 січня 2007 року, яка станом на 12 травня 2015 року становить 370,06 доларів США та 28 347,12 гривень і складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 370,06 доларів США та пені за прострочення сплати мінімального платежу в сумі 28 347,12 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок в ПАТ «КБ «НАДРА» №7002) заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/720Н від 22 січня 2007 року, яка станом на 12 травня 2015 року становить 23385,37 доларів США та 38576,77 гривні і складається з заборгованість за кредитом 14048,63 дол. США; заборгованість по сплаті відсотків - 9336,74 доларів США; заборгованість по пені - 38576,77 гривні.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 3045 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в сумі 3045 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко