Справа № 666/3758/15-ц
13.08.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді Ратушної В.О.,
при секретарі Марецькій Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання особи такою що втратила право користування житлом ,
ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на ті обставини, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування посвідченого державни нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори за №2-3652.
У спірному будинку також значиться зареєстрованим, але не проживає чоловік її доньки - ОСОБА_2 - відповідач по справі.
Оскільки, відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але фактично в ньому не проживає, дана обставина створює перешкоди у праві повноцінного користування житлом, зокрема вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги, оскільки він участі в утриманні будинку не приймає, а це погіршує її матеріальне становище, як власника.
За таких обставин просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач до суду не з'явився причину неявки суд не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ними і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 02.10.1995 року посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за № 2-3652.
У спірному будинку крім позивача значиться також зареєстрованим ОСОБА_2 чоловік її доньки , що підтверджується записом у домовій книзі.
Крім того відсутність відповідача у спірному будинку також підтвердили свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які показали, що вони є родичами позивачки, часто спілкуються з нею, бувають у неї вдома, знають, що ОСОБА_2, є чоловіком її доньки , однак з 2005 року вони його у будинку позивача не бачили, де він перебуває на даний час їм не відомо, з сімєю відповідач не проживає, стосунки не підтримує.
Оскільки відповідач у спірнному будинку не проживає, позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги, що погіршує її матеріальне становище, як власника.
Приймаючи до уваги те, що відповідач своїми діями перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні будинком, будучи прописаним на даній житловій площі, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком буд. АДРЕСА_1 , оскільки він без поважних причин більше року не проживає у вищевказаному будинку.
Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст. ст.321,391, 405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловою площею, а саме: будинком АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею до апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.О. Ратушна