Провадження № 2/487/708/15
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Сухаревич З.М., при секретарі - Плетенчук О.О., за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачів - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, припинення права власності на частку майна, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про виділ в натурі 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що є у спільній часткові власності з відповідачами, а у разі неможливості виділу частки в натурі - стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію ринкової вартості майна, припинивши його право часткової власності.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів грошову компенсацію вартості 1/4 частини спірної квартири по 48022,42 грн. з кожного, а також судові витрати по 2817,25 грн. з кожного; припинити право власності позивача на його частку та перерозподілити долі між відповідачами шляхом визнання за ними права власності на спірну квартиру по 1/3 частині за кожним.

Ухвалою суду від 26.08.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_5 в частині вимог про виділ в натурі ОСОБА_5 1/4 частини квартири № 24, що розташована по вул.. Червоних Майовщиків, 13 в м. Миколаєві та перерозподіл долей між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 шляхом визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_2 по 1/3 частині за кожним.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що йому та відповідачам належить на праві власності по 1/4 частини квартири АДРЕСА_3. Після розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 виникли суперечки з приводу користування квартирою, а тому користуватися своєю власністю позивач не може. Позивач пропонував викупити його частку, але відповідачі відмовились, посилаючись на завищення позивачем вартості його частки. Посилаючись на те, що відповідачами порушуються його права, просив стягнути з відповідачів грошову компенсацію вартості 1/4 частини спірної квартири по 48022,42 грн. з кожного, припинити його право часткової власності, а також стягнути судові витрати по 2817,25 грн. з кожного.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пояснили, що рішенням суду було визначено порядок користування спірною квартирою та вони не перешкоджають позивачу користуватись своєю спірною квартирою. Позивач добровільно виселився з квартири та проживає в іншому місці, а його кімната замкнена. Також пояснили, бажають сплатити позивачу грошову компенсацію за його частку квартири, але не мають фінансової можливості та стягнення такої компенсації порушить їх права. Просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради 09.07.2007 р., ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 належить по 1/4 частини квартири АДРЕСА_4.

В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно висновку експерта №137-138 судової будівельно-технічної експертизи Миколаївського відділення Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз від 10.04.2015 року ринкова вартість спірної квартири становить 576269,00 грн., виділ в натурі 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 з технічної точки зору не є можливим.

Таким чином, у звязку з тим, що виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, позивач має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки.

Проте, при вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім спеціальної норми ст. 364 ЦК України) слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому слід ретельно вивчити обставини справи з метою з'ясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Саме до цього зводяться правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі №6-4ц14.

Так, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2009 р., зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області, за позовом ОСОБА_5 визначено порядок користування квартирою № 24 по вул. Червоних Майовщиків, 13 в місті Миколаєві, що свідчить про можливість позивача користуватись спірною квартирою та зловживання своїм правом та отримання компенсації вартості частки квартири.

Норами ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте позивачем не надано суду належних доказів які б свідчили про неможливість користування спірною квартирою.

Крім того, як вбачається з пояснень відповідачів та підтверджується матеріалами справи (інформація з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 02.03.2015 р.; довідка Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району від 30.07.2015 р. № 5473, та № 5499; довідка ТОВ «Вторма» № 15 від 12.08.2015; довідка ТОВ «Капітал Клуб Україна»), позивачі не мають можливості сплати таку компенсацію, у звязку з чим реалізація позивачем свого права та отримання компенсації вартості частки квартири призведе до порушення прав відповідачів, а саме позбавлення їх житла.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення його права на користування своєю власністю та можливість відповідачів сплатити йому компенсацію вартості частки квартири, враховуючи інтереси всіх учасників спільної часткової власності, оцінивши надані сторонами докази в сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, припинення права власності на частку майна відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з моменту проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та у порядку, передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя : З.М. Сухаревич