Справа № 396/1041/15-ц
Провадження № 2/396/393/15
30.09.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович
з участю секретаря Кость А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилась. Про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила. Неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи із метою подання заперечень проти позову, проте жодних заперечень так і не подала, подала заяву про відкладення розгляду справи без надання підтверджуючих документів про зайнятість на роботі, а тому суд, з урахуванням неодноразових клопотань відповідача про відкладення розгляду справи, розцінює таку заяву відповідачки як спробу затягнути розгляд справи, у звязку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначив відповідно до них правовідносини.
Відповідно до п.п. 4.1,4.2 кредитного договору, відповідач зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 34,9% річних. Нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Позивач свої зобовязання за кредитним договором від 02.09.2011 року перед відповідачем виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується розпискою про одержання платіжної картки та ПІН-коду до неї (а.с.17).
Проте відповідач не виконав свої зобовязання щодо повернення суми кредиту. На час звернення позивача з позовом розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 02.10.2014 року за кредитним договором від 02.09.2011 року 21 766,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором 00,00 грн., заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором 9080,23 грн.; заборгованості по відсоткам 399,32 грн.; нараховані по простроченим відсоткам (несанкціонованої заборгованості) 5466,44 грн., суми пені 6820,46 грн.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем вимог ст.ст. 526,530 ЦК України та неналежного виконання ним своїх зобовязань перед позивачем (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача перед позивачем за договором станом на 02.10.2014 року року становить 21 766,45 грн. (а.с.14-15).
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно вимог статей 546,548 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Вимогами статей 549,550 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати процентів, позичальник (відповідач по справі) зобовязаний сплатити банку (позивачу по справі) пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення.
За прострочення відповідачем сплати процентів, за період з 06.06.2013 року по 02.10.2014 року, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 6842,46 грн. (а.с.6).
Відповідач не подала суду доказів виконання умов кредитного договору або альтернативного розрахунку заборгованості по кредитному договору, а тому суд погоджується із поданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки такий відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.
Крім того, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с.1) судових витрат понесених позивачем у сумі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 526,530,546,549,551,1054 ЦК України, ст.11,60,88,209,213,214,215,224 ЦПК України,
Позов Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто Новоукраїнським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протяго десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.
Головуючий: В. І. Шепетько