№ 274/3196/15-ц
провадження № 2/0274/1408/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Качур Н.Д., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи: ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, третя особа: сектор опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради, про встановлення батьківства та внесення змін до актових записів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов"язати ВДРАЦС по м. Бердичеву МРУЮ у Житомирській області внести зміни до актового запису № 258 від 09.04.2013 року, в графі "батько" зазначивши ОСОБА_4, змінивши прізвище і по - батькові дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

Позов мотивує тим, що він був знайомий з ОСОБА_8 з 2005 року. Вони зустрічалися, між ними тривалий час були інтимні стосунки. 19.03.2013 року ОСОБА_8 народила сина - ОСОБА_6. Він знав, що це його син, проте, щоб уникнути розголосу в місті, вони спільно прийняли рішення внести запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень за вказівкою матері, а саме: батьком дитини записаний батько ОСОБА_8 - ОСОБА_9. Ім"я дитини вони вибирали спільно. У майбутньому вони збиралися подати спільну заяву про визнання його батьком дитини. 07.07.2013 року ОСОБА_8 померла. Рішенням виконкому Бердичівської міської ради № 388 від 19.09.2015 року ОСОБА_6 було надано статус дитини - сироти та призначено ОСОБА_5(тітку) опікуном над малолітнім племінником. Від народження і по теперішній час він бачився з дитиною, морально та матеріально підтримував до моменту смерті його маму - ОСОБА_8, а зараз фактично утримує дитину та повністю матеріально забезпечує його. Регулярно бачиться з хлопчиком, свій вільний час присвячує його вихованню. Вважає ОСОБА_6 своїм рідним сином. Хлопчик називає його татом. Встановити батьківство необхідно позивачу ще й для забезпечення права ОСОБА_6 на спадкування за законом в порядку першої черги на рівні з іншими спадкоємцями цієї черги. 27.06.2014 року він звернувся до лабораторії "UFC Labolatory" для проведення генетичної ідентифікації, та 14.07.2014 року отримав висновок, відповідно до якого вірогідність його батьківства відносно дитини складає 99,99 %.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

У відкритому судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник ВДРАЦС по м. Бердичеву МРУЮ у Житомирській області в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відутності, не зперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - служби у справах дітей управління, сім"ї, молоді та спорту, виконавчого комітету Бердичівської міської ради ОСОБА_3 вважає за доцільним задоволення позовних вимог.

Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2013 року ОСОБА_8 народила сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 09.04.2013 року ВДРАЦС по м. Бердичеву РС МРУЮ у Житомирській області складено відповідний актовий запис № 258(а.с.5).

ОСОБА_8 померла 07.07.2013 року(а.с.5 на звороті).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 вбачається, що його батьком записано ОСОБА_9.

ОСОБА_9, який помер 09.06.2009 року(а.с.6), був батьком ОСОБА_8, даний факт сторони не оспорюють.

Рішенням виконкому Бердичівської міської ради № 388 від 19.09.2015 року ОСОБА_6 було надано статус дитини - сироти та призначено ОСОБА_5(тітку) опікуном над малолітнім племінником(а.с.7).

Судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що позивач ОСОБА_4 перебував у фактичних поза шлюбних відносинах з ОСОБА_8 2005 року. Позивач вважає ОСОБА_6 своїм рідним сином. Від народження і по теперішній час він бачився з дитиною, морально та матеріально підтримував до моменту смерті його маму - ОСОБА_8, а зараз фактично утримує дитину та повністю матеріально забезпечує його. Свій вільний час присвячує його вихованню.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

В статті 121 Сімейного Кодексу України( далі СК України)передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

В частині 1 статті 126 СК України, передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У відповідності до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною 4 даної статті передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", судам дано роз'яснення, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК).

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60, ст. 61 ЦПК України сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 2 ст. 57 ЦПК України).

Суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 212 ЦПК України). Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ч. 2 ст. 212 ЦПК України). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 212 ЦПК України). Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ч. 4 ст. 212 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом також враховується пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Судом встановлено, і не оспорююють представники сторін, що ОСОБА_9, який помер 09.06.2009 року, був записаний зі слів матері- Федорчук О.В., у відповідності до вимог ст. 135 СК України, батьком - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку лабораторії "UFC Labolatory" про проведення генетичної ідентифікації від 14.07.2014 вірогідність батьківства ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 99,99 % (а.с.8).

А тому суд вважає, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено походження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від позивача - ОСОБА_4, так як позивач до та після народження дитини вважав та визнавав себе батьком дитини, та даний факт визнаний та не оспорюється відповідачкою і її представником, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Оскільки батьком дитини є не ОСОБА_9, а позивач ОСОБА_4, що визнали представники сторін під час розгляду справи, тому суд вважає можливим зобов"язати ВДРАЦС по м. Бердичеву МРУЮ у Житомирській області внести зміни до актового запису № 258 від 09.04.2013 року, в графі "батько" зазначивши ОСОБА_4, змінивши прізвище і по - батькові дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 138 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, та ст.ст. 10, 15, 30, 57-59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 батьком дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву МРУЮ у Житомирській області внести зміни в актовий запис про народження № 258 від 09.04.2013 року, виключивши з актового запису про народження ОСОБА_6 відомості про батька дитини, в графі "батько" зазначивши ОСОБА_4, змінивши прізвище і по - батькові дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: О.В. Замега