АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
а/п № 22-ц/796/3550/15 Головуючий у 1 інстанції:Зарицька Ю.Л.
Доповідач: Нежура В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Шахова О.В.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернулась в липні 2014 року в суд із позовом до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.08.2011 р. на пл. Перемоги в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль "Suzuki SX4", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль "Hyundai ІX35", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. Внаслідок ДТП обом автомобілям було завдано пошкодження. Позивачка є власником автомобіля "Suzuki SX4", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р. винною у заподіянні пошкоджень автомобілю є ОСОБА_3 Відповідно до звіту № 2200 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 21.05.2012 р. матеріальний збиток заподіяний пошкодженням автомобіля становить 44 486,22 грн., також було витрачено 1500 грн. на оплату послуг експерта авто-товарознавця. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована згідно полісу АА/2297510 в ПАТ "УПСК", та згідно з полісом обов'язково врахування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн.

20.02.2013 р. ПАТ "УПСК" здійснило перерахунок коштів у розмірі 16 180,62 грн. Крім того, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2013 р. з ПАТ "УПСК" на користь позивачки було стягнуто додатково страхове відшкодування в розмірі 19680,41 грн.

Станом на 01.03.2014 р. рішення суду виконано. У зв'язку з простроченням здійснення виплати страхового відшкодування, позивачка просила стягнути з відповідача пеню в розмірі 2781,67 грн., а також 3% річних в розмірі 606,59 грн., а всього просила стягнути 3388,26 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 686, 93 грн., 3 проценти річних - 158,52 грн., судовий збір в сумі 243, 60 грн., а всього 1089, 05 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суді, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимоги щодо стягнення заборгованості та судових витрат, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що перебіг строку спеціальної позовної давності в один рік починається з моменту виконання рішення чим порушив вимоги ст. 261 ЦК України.

В судове засідання ніхто із учасників процесу не з*явився, будучи повідомленими належним чином по час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково пред*явлений позов суд першої інстанції виходив із того, що прострочення заборгованості відповідачем виплати страхового відшкодування становить 98 календарних днів з 30.01.2014 р. по 27.05.2014 р., - з дня проведення фактичної виплати, тобто виконання рішення суду від 24.09.2013 р. і до дня винесення державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно за цей період була нарахована пеня в розмірі 686,93 грн., та 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, в сумі 158,52 грн.

Але погодитися з таким висновком не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті дорожньо-транспортної пригоди , яка відбулася 30.08.2011 р. на пл. Перемоги в м. Києві між належним позивачці автомобілем "Suzuki SX4", реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіль "Hyundai ІX35", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, автомобілю позивачки завдано механічних пошкоджень.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р. винною у вказаному ДТП визнано ОСОБА_3

Відповідач, у якого було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу АА/2297510, з лімітом відповідальності за заподіяну майну шкоду в розмірі 50 000 грн., 20.02.2013 р. здійснив перерахунок позивачу коштів у розмірі 16 180,62 грн.

Позивачка не погодилася із таким розміром відшкодування і відповідно до звіту № 2200 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 21.05.2012 р., завданий їй матеріальний збиток пошкодженням автомобіля становить 44 486,22 грн., нею також було витрачено 1500 грн. на оплату послуг експерта авто-товарознавця.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2013 р. з відповідача на користь позивачки було стягнуто додатково страхове відшкодування в розмірі 19 680,41 грн., з урахуванням фактичних витрат, понесених нею на відновлення пошкодженого автомобіля

Рішення було звернуто до примусового виконання і станом на 01.03.2014 р. фактичного виконане, у зв*язку із чим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві 27.05.2014 р. винесена постанови про закінчення виконавчого провадження.

Проти цих фактичних обставин ніхто із учасників процесу не заперечував.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон),Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов*язаний і разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника, або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійснені страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Зі змісту наведених норм права вбачається, що відповідальність (ст. 36.5 Закону) страховика у разі не здійснення страхового відшкодування протягом визначено законом строку наступає за умови. що подія визнана ним страховим випадком, страхувальником були подані усі необхідні документи для з*ясування обставин події, а розмір відшкодування був узгоджений з особою, яка має право на відшкодування (страхувальником).

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, виплачене позивачу страхове відшкодування в сумі 16 180,62 грн. не було тією сумою, яку узгодили між собою страховик і страхувальник, сторони у даній справі, про що свідчить звернення в подальшому ОСОБА_1 з позовом до суду про стягнення страхового відшкодування, а тому підстав для застосування щодо відповідача відповідальності, передбаченою ст. 36.5 Закону не має.

Як відсутні підстави для стягнення пені з моменту набранням чинності рішення суду від 24.09.2014 р., яке свідчить не про узгодженість суми страхового відшкодування між сторонами у справі, а вирішення спору між ними щодо розміру такого відшкодування.

Стосовно застосування судом положень ч. 2 ст. 625 ЦК України і стягнення 3% річних із суми заборгованості, то із цим висновком суду не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов*язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ст. 510 ЦК).

Обов*язок відповідача здійснити виплату на користь позивача страхове відшкодування є грошовим зобов*язанням. Строк його виконання встановлений ст. 36.2 Закону.

Але між страховиком і особою, яка має право на відшкодування виник спір щодо суми цього відшкодування, який остаточно був вирішений в судовому порядку, ухваленням Подільським районним судом м. Києва від 24.09.2013 р. рішення, яке набрало законної сили.

Момент набрання чинності вказаного рішення суд не є строком виконання відповідачем своїх зобов*язань перед ОСОБА_1 щодо виплати страхового відшкодування в розумінні ч. 3 ст. 625 ЦК України.

Після набранням рішення чинності взаємовідносини між сторонами у справі переходять в площину виконання судового рішення, регулювання яких здійснюється Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів також звертає увагу на те, що суд у своєму рішенні, в порушення вимог ст. 11 ЦПК України, вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з відповідача штрафні санкції за період в тому числі з 01.03.2014 р. по 27.05.2014 р., про що не було заявлено у позовних вимогах.

Враховуючи наведене рішення не можна вважати законним і обгрунтованим, у зв*язку із чим воно підлягає скасуванню і ухваленню нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове такого змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: