Справа № 6/489/196/2015
У Х В А Л А

10 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю державного виконавця Гаїбова Р.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Ленінського відділу державної виконавчої служби ММУЮ про примусове проникнення до житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

9 вересня 2015 року Ленінський відділ ДВС Миколаївського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення квартиру АДРЕСА_1.

Державний виконавець вказує на те, що в Ленінському відділі державної виконавчої служби ММУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа 2/489/2802/2013 від 7 лютого 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 25451 грн. 40 коп., а також виконавчого листа 2/489/2802/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 246 грн. 67 коп..

Рішення боржником не виконане.

Згідно відповіді БД АІС автомобіль за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

8 липня 2014 року за результатами виходу державного виконавця за адресою боржника, вказаною у виконавчих документах, встановлено, що боржник на час проведення виконавчих дій був відсутній, про що складено відповідний акт.

19 серпня 2014 року, 23 вересня 2014 року на адресу проживання боржника направлено вимоги про необхідність надання доступу до майна, що знаходиться за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте, згідно актів державного виконавця вимоги не виконано, доступ до майна відсутній, оскільки ніхто не відчиняв двері.

3 грудня 2014 року та 1 липня 2015 року на адресу проживання боржника були направлені вимоги про необхідність надання доступу до майна, що знаходиться за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте, згідно актів державного виконавця вимоги не виконано, доступ до майна відсутній, боржник був відсутній.

Згідно відповіді ДПС України інформація про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах відсутня.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстроване право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на викладене, державний виконавець просив суд дозволити примусовий вхід до житлового приміщення квартиру АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні державний виконавець Ленінського відділу ДВС подання підтримав. Посилався на те, що він позбавлений можливості як перевірити майно, яке знаходиться в цій квартирі, так і провести дії по арешту майна.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання:

-виконавчого листа 2/489/2802/2013 від 7 лютого 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 25451 грн. 40 коп.;

-виконавчого листа 2/489/2802/2013 від 7 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 246 грн. 67 коп..

Згідно відповіді ДПС України інформація про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах відсутня. Згідно відповіді БД АІС автомобіль за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Як вбачається з Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

27 липня 2009 року зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 згідно постанови Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 27 липня 2009 року.

Боржник на виклики до виконавчої служби не зявляється.

8 липня 2014 року за результатами виходу державного виконавця за адресою боржника ОСОБА_1: АДРЕСА_3, встановлено, що боржник на час проведення виконавчих дій був відсутній, про що складено відповідний акт.

19 серпня 2014 року, 23 вересня 2014 року на адресу проживання боржника направлено вимоги про необхідність надання доступу до майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Згідно актів державного виконавця вимоги не виконано, доступ до майна відсутній, оскільки ніхто не відчиняв двері.

3 грудня 2014 року та 1 липня 2015 року на адресу проживання боржника були направлені вимоги про необхідність надання доступу до майна, що знаходиться за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте, згідно актів державного виконавця вимоги не виконано, доступ до майна відсутній, боржник був відсутній.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 п. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»(надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, разом з вимогою від 1 липня 2015 року боржнику рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням було направлено і постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак лист повернуто до виконавчої служби з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканість житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до положень ч. 2-5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Зі змісту положень ст.. 376 ЦПК України вбачається, що за поданням державного виконавця судом вирішується питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно чи кошти, що належать боржнику.

Отже, як вбачається з системного аналізу ст.. 30 Конституції України, ст.. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.. 376 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення у інший спосіб, зокрема, за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Враховуючи, що державний виконавець позбавлений можливості перевірити майно, яке знаходиться в цій квартирі, суд приходить до висновку про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника та проведення виконавчих дій, а тому вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14,15 209, 212-215, 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Дозволити примусове входження державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції до житлового приміщення квартири АДРЕСА_4 для проведення виконавчих дій.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська