У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, третя особа - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання права власності, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності та визначення реальних часток, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він зареєстрований і проживає у житловому будинку по АДРЕСА_1, який збудований у 1970-х роках за його рахунок. На земельній ділянці, розташованій за цією ж адресою, знаходиться інший житловий будинок, зведений у 1921 році, що належав його матері - ОСОБА_8, яка залишила заповіт, згідно з яким заповіла свій будинок онукам, його донькам - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Пустомитівського районного суду Львівської області про визнання за ними права власності на будинок, який їм заповіли, а також на будинок, який розташований на земельній ділянці за тією ж адресою, проте не входить до складу спадщини. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня

2013 року позов задоволено та визнано за ними право власності на вказані будинки.

ОСОБА_4 зазначав, що не має правовстановлюючих документів на будинок під літ. А-2 по АДРЕСА_1, але в нього є дозвільні документи на його будівництво та він має намір офіційно оформити право власності на належний йому будинок.

ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на житловий будинок, як такий, що за технічною документацією значиться, як самовільне будівництво, площею 213,3 кв. м, позначений літерою «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ Львівської області про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, позначений літ. «А-2» площею 213,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку зі скасуванням рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2013 року, на підставі якого таке право виникло, та зобов'язати Реєстраційну службу Пустомитівського РУЮ Львівської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, позначений літ. «А-2» площею 213,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; скасувати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданий ОСОБА_5, яким посвідчується внесення до вказаного реєстру запису про державну реєстрацію за нею права власності на житловий будинок, позначений літ. «А-2», площею 213,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, позначений літ. «А-1» площею 54,9 кв. м та гараж позначений літ. «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку зі скасуванням рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2013 року на підставі якого таке право виникло, та зобов'язати Реєстраційну службу Пустомитівського РУЮ Львівської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, позначений літ. «А-1» площею 54,9 кв. м та гараж, позначений літ. «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; скасувати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданий ОСОБА_6, яким посвідчується внесення до вказаного реєстру запису про державну реєстрацію за нею права власності на житловий будинок, позначений літ. «А1», площею 54,9 кв. м та гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з листопада 1969 року по грудень 1980 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 У період 1972-1977 років будинок по АДРЕСА_1, був набутий нею та ОСОБА_4 за час їхнього шлюбу, шляхом будівництва такого за рахунок їхніх спільних коштів як подружжя та частково залучення спільної праці та зусиль для будівництва будинку.

ОСОБА_7 просила визнати за нею та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на житловий будинок площею 213, 3 кв. м, що позначений у технічному паспорті літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1, та визначити ідеальні частки співвласників: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на будинок площею 213,3 кв. м, що позначений у технічному паспорті літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 по Ѕ частини кожному.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області

від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року, у задоволенні позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції у частині відмови у задоволенні його позову, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції; судові рішення у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_7 просить залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 06 липня 1972 року № 336 «Про дозвіл будівництва індивідуальних житлових будинків у селах Пустомитівського району» ОСОБА_4 надано дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області на земельній ділянці площею 0,11 га. У рішенні також зазначено, що після зведення нового будинку старий слід знести.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР із зазначенням початку будівництва житлового будинку на чотири кімнати загальною житловою площею 60 кв. м по АДРЕСА_2 на земельній ділянці присадибного фонду площею 0,11 га із закінченням будівництва 6 липня 1974 року.

Згідно з довідкою Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 07 лютого 2014 року № 233 житловий будинок по АДРЕСА_2 у зв'язку зі зміною назв вулиць села перейменовано у житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до даних інвентаризаційної справи № 6/10 Львівського обласного державного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки щодо об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2 у зведеному акті вартості будівель і споруд зазначено житловий будинок під літ. А-1, житловий будинок під літ. А-2, гараж під літ. Б, хвіртка №1 та огорожа №2. При цьому будинок під літ. А-2 рахується під № НОМЕР_1. Загальна площа будинку під літ. А-1 становить 69,91 кв. м. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового садибного будинку № НОМЕР_1 під літ. А-2 загальна площа будинку станом на 13 березня 2013 року становить 213,3 кв. м.

Згідно з приміткою на поверховому плані на будинок під літ. А-1 житловий будинок під літ. А-2 розміром 9,92х9,75 станом на 13 березня 2013 року значиться як самовільно збудований, що також підтверджено довідкою Бюро технічної інвентаризації від 13 березня 2013 року № 2/2160-1-9.

Суди дійшли правильного висновку, що позивачем замість проведення перебудови старого будинку фактично збудовано новий житловий двоповерховий будинок площею 213,3 кв. м (замість 60 кв. м) без знесення старого будинку, що відповідно до ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Доказів, що позивач звертався до компетентних державних органів із заявою про прийняття спірного об'єкта до експлуатації не подано.

Підстави і порядок проведення державної реєстрації права власності осіб на нерухоме майно врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, згідно з якими проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, інших речових прав за заявочним принципом шляхом подання уповноваженому суб'єкту відповідної заяви про державну реєстрацію, форму і вимоги до якої встановлює Міністерство юстиції України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Однією з підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень згідно зі ст. 19 названого Закону є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Підстави для відмови у державній реєстрації визначені у ст. 24 Закону.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2013 року визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок літ. А-2 площею 213,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення проведено державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на вказане нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 беерзня 2014 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2013 року скасовано, у позові відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав «у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав».

Оскільки позивачем не доведено, що він у встановленому законом порядку звертався до уповноваженого органу з вимогою про припинення державної реєстрації права власності за ОСОБА_5, і що йому було відмовлено у цьому, суди обґрунтовано відмовили у позові.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євтушенко О.І.