Провадження №2/200/2801/14
У Х В А Л А

про забезпечення позову

« 21 » серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Кобзар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровська заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року позивача ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», третя особа «Хагворд Менеджмент Лімітед» про визнання договору недійсним.

18 червня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено попереднє слухання справи на 13:00 год. 03 липня 2015 року. Та ухвалою від 03 липня 2015 року справу призначено до судового розгляду на 30 липня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року залишено без змін.

В судому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 25.03.2015 р. просила задовольнити клопотання про забезпечення позову, яке подавалося разом з позовною заявою.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 1 до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а однією з ознак забезпечувальних заходів є співмірність забезпечувальних заходів заявленим вимогам у відповідності (адекватності) майнового інтересу заявника заходів, застосування яких він клопоче перед судом.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, забезпечення позову має важливе значення для захисту прав та інтересів позивача, відповідача та третіх осіб, а неправильне його застосування може викликати необґрунтоване обмеження таких прав та інтересів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд заслухавши думку представника позивача, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що зазначені вимоги процесуального закону не були виконані належним чином позивачем при заявленні відповідного клопотання, оскільки в ньому не викладені та не обґрунтовані, а також не підтверджені жодними доказами підстави для забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, не доказано, що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду, оскільки ґрунтуються на припущеннях та субєктивній оцінці обставин.

А тому суд приходить до висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Суддя: Е.В. Женеску