Справа № 308/2592/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, інтереси якого представляє представник ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року по справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 позивач за первісним позовом звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2009 року між нею та відповідачем по справі зарєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 176. Від данного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя в сторін не склалося, мають відмінні погляди на життя, а тому збереження шлюбу є недоцільним та суперечить, як її власним інтересам, так і інтересам дитини. ОСОБА_3 просила шлюб розірвати, а неповнолітню дитину залишити проживати разом з нею.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини. Мотивував тим, що постійне проживання їх з позивачкою за первісним позовом спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4 разом з батьком, ОСОБА_1, буде відповідати інтересам дитини.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року первісний позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 176 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано.

Неповнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матірю ОСОБА_3.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - відмовлено.

Позивач за зустрічним позовом оскаржив це рішення в апеляційному порядку, порушив питання про його скасування в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітньої дитині з ухваленням в цій частині нового рішення, про задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Доводами скарги є те, що судом не з'ясовано розмір заробітної плати позивачки, відсутня копія будь-якого документу на підтвердження права користування жилим приміщенням у квартирі чи будинку, не враховані численні відрядження, крім того вважає, що моральний облік відповідачки негативно впливає на виховання дитини тоді як родина відповідача має у власності декілька будинків, де мешкають його батьки, які допомагають доглядати за донькою. Крім того, дитина дуже прев'язана до батька та членів його сім'ї.

Відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Позивачка та її представник апеляційну скаргу просить відхилити рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив саме з інтересів дитини шляхом зосередження виключно на добробуті дитини. Оцінюючи всі докази та ставлення батьків до виконання своїх обов'язків.

Судом встановлено, що після одруження ОСОБА_3 почала проживати з ОСОБА_1 за його адресою в будинку АДРЕСА_1, де і зареєстрована. Вказаний будинок утворився в результаті розподілу будинковолодіння № 5-7 на три будинки і належить родині позивача, що відповідно стверджується рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 30.06.2015 року № 178, свідоцтвом про право власності на будинок, державним актом про право власності на земельну ділянку, заповітом від 24.11.11 р., довідками КП «ЖРЕР №4» від 30.03.2015 року.

Згідно довідок Зав. ДНЗ № 26, як мати ОСОБА_3, так і батько ОСОБА_1 беруть активну участь у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 цікавляться здоров'ям, психічним та фізичним розвитком дитини, не ухиляються від виконання своїх обов'язків, що підтверджується висновком органу опіки та піклування №233/12-41 від 18.05.2015 року обстежено умови проживання ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4, умови проживання якої є задовільними.

Також встановлено, що обидві сторони мають постійне місце роботи, стабільний дохід, що стверджується довідками про доходи (а.с.30,40-41).

З огляду на викладене не можна погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не з'ясовано розмір заробітної плати позивачки, її місце проживання та моральний облік.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Отже, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувано обставини справи, досліджено надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що, визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері буде відповідати інтересам дитини. Зважаючи на те, що дитина жіночої статі і особливо потребує догляду матері при вирішенні як моральних так і фізіологічних питань, що рекомендує також третя сторона без самостійних вимог Орган опіки та піклування.

Враховуючи наведене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :