Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя й просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, а за відповідачем - право власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його користь зі ОСОБА_5 компенсацію за частку вартості квартири в сумі 44 300 грн.

Позов мотивовано тим, що перебуваючи із відповідачем у зареєстрованому шлюбі ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1 та побудовано житловий будинок АДРЕСА_2, проте дійти згоди щодо добровільного поділу вказаного майна вони не можуть.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та право власності на Ѕ ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову зазначала, що квартира не є спільною сумісною власністю, так як отримана нею під час проходження армійської служби, а житловий будинок побудовано нею та позивачем за спільні кошти в період шлюбу.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 травня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2. В решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2015 року, рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 44 300 грн вартості частки позивача, яка внаслідок поділу стала менша за ідеальну.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1962 року до 31 травня 2012 року, під час якого придбали квартиру АДРЕСА_1 та побудували житловий будинок АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 63 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_288/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що спільним сумісним майном подружжя є спірна квартира, яка була придбана ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі та побудований під час перебування у шлюбі будинок.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук