АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2263/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріАнкудінову О. І.

з участю: представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Чорної С.А.,

представника ОСОБА_7- ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а :

25 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2006 року між Банком та ОСОБА_9 було укладено договір кредиту № 895/06-034-112.

Відповідно до умов вказаного договору та змін, внесених додатковою угодою № 1 від 28 липня 2009 року та договором про внесення змін № 2 від 06 липня 2011 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»(правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 43 517, 61 євро зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29 березня 2023 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за договором кредиту від 30 березня 2006 року, цього ж дня між позивачем, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 було укладено договори поруки, за якими останні зобов'язалися перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_9 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

До вказаних договорів поруки вносились зміни додатковими угодами № 1 від 28 липня 2009 року та № 2 від 06 липня 2011 року відповідно до змін, внесених до кредитного договору.

Згідно із заявам на видачу готівки № 010-7 від 30 березня 2006 року та № 10-9 від 29 липня 2009 року, банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі.

Проте, позичальник свої зобов'язання за договором виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18 лютого 2014 року складає 38 227, 99 євро, що зо офіційним курсом НБУ еквівалентно 452 767 грн. 79 коп.

30 вересня 2013 року на адресу відповідачів були направленні повідомлення з вимогою про добровільну сплату заборгованості, які залишилися без виконання.

Тому позивач просить суд стягнути солідарно з боржників заборгованість за договором кредиту № 895/06-034-112 від 30 березня 2006 року в сумі 38 227,99 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 452 767 грн. 79 коп.

04 червня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання договору поруки припиненим, мотивуючи свої вимоги тим, що кредитним договором № 895/06-034-112 від 30 березня 2006 року не встановлено конкретного строку виконання договору поруки, а направивши поручителю 30 вересня 2013 року письмове повідомлення про дострокове погашення простроченої заборгованості на протязі одного робочого дня з моменту отримання вказаного повідомлення, банк скористався своїм правом на повернення кредиту достроково, звернувшись до суду із позовною заявою, чим фактично змінив строк виконання основного зобов'язання, і ця обставина вплинула на початок перебігу строку звернення до суду з вимогами до поручителя.

Позивач за зустрічною позовною заявою зазначав, що повідомлення за №19.301-86/96-12619/3 від 30 вересня 2013 року було отримано ним 07 жовтня 2013 року, тому строк виконання боргового зобов'язання сплив 08 квітня 2013 року.

Оскільки, банк звернувся до суду 25 квітня 2014 року, пропустивши, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк звернення вимоги до поручителя, ОСОБА_7 просить суд визнати договір поруки № 3-895/06-034-112 від 30 березня 2006 року зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 28 липня 2009 року та додатковою угодою № 2 від 06 липня 2011 року, укладений між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - припиненим.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2014 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_7 до розгляду з первісним позовом та об'єднаний в одне провадження.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 895/06-034-112 від 30 березня 2006 року в розмірі 38 227, 99 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 452 767 грн.79 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - задоволено повністю.

Визнано договір поруки № 3-895/06-034/112 від 30 березня 2006 року зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 28 липня 2009 року та додатковою угодою № 2 від 06 липня 2011 року, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9, ОСОБА_7 припиненим.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року залишено без змін рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 липня 2015 року скасовано ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що апеляційний суд належним чином не перевірив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін, якими доказами вони підтверджуються; не визначився з нормами матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню; не встановив усіх фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Чорна С.А. зазначала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9 порушено кредитні зобов'язання і відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору, вона зобов'язана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання та нараховані штрафні санкції.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд керувався тим, що договір поруки вважається припиненим, оскільки Банк звернувся до поручителів після закінчення шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений шляхом пред'явлення вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що 30 березня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 укладений кредитний договір № 895/06-034-112, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 28 липня 2009 року та договором про внесення змін № 2 від 06 липня 2011 року, згідно з якими ОСОБА_9 отримала кредит в сумі 43 517, 61 євро зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29 березня 2023 року (а.с.7-12).

На забезпечення виконання зобов'язання за вище вказаним кредитним договором 30 березня 2006 року укладені договори поруки між банком та ОСОБА_9, ОСОБА_10 за № 1-895/06-034-112; ОСОБА_9, ОСОБА_11 за № 2-895/06-034-112; ОСОБА_9, ОСОБА_7 за № 3-895/06-034-112 з подальшим внесенням змін і доповнень, викладених у додаткових угодах за № 1 від 28 липня 2009 року та за № 2 від 06 липня 2011 року, згідно з якими поручителі зобов'язалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_9 усіх зобов'язань, передбачених кредитним договором (а.с.13-24).

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджено заявам на видачу готівки № 010-7 від 30 березня 2006 року та № 10-9 від 29 липня 2009 року (а.с.25-26).

Позичальник свої кредитні зобов'язання не виконувала належним чином, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість, яка станом на 18 лютого 2014 року складає 38 227, 99 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 452 767 грн.79 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи кредитний договір, його сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору.

Згідно із частиною 1 ст. 554 ЦК та п.1.1 договору поруки, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки(ч. 4 ст. 559 ЦК України).

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За умови пред'явлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобов'язання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення від 30 вересня 2013 року, надіслані на адресу відповідачів, містять інформацію про наявність та розмір заборгованості за договором кредиту № 895/06-034-112 від 30 березня 2006 року внаслідок відмови позичальником повернення чергових частин кредиту згідно графіку. Вимога про погашення такої заборгованості на протязі одного робочого дня з моменту отримання вказаного повідомлення, обґрунтована можливістю виправити кредитну історію з подальшим своєчасним внесення чергових платежів.

Отже, в надісланих 30 вересня 2013 року позивачем на адресу відповідачів повідомленнях про невиконання позичальником зобов'язання вимоги щодо дострокового повернення всієї суми заборгованості за кредитом банком не заявлялося.

Оскільки досудове вирішення даної ситуації не виявилось можливим, представник Банку звернулась за захистом порушеного цивільного права з відповідними позовними вимогами.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору не вірно з'ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, не правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняв незаконне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання договору поруки припиненим - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 895/06-034-112 від 30 березня 2006 року в розмірі 38 227, 99 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 452 767 грн.79 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання договору поруки припиненим - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :