АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4240/15 Справа № 191/5494/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гречко Ю. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого: - Пищиди М.М.

суддів: - Глущенко Н.Г., Пономарь З.М.,

при секретарі: - Левцунову Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року за позовом приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за угодою, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_9 було укладено угоду №155699 та підписано додатки №1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами цієї угоди.

Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів "Автоплан", які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

Послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах Асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним учасником системи Автоплан.

Скориставшись своїм правом ОСОБА_9 та ОСОБА_6 уклали формуляр про передачу угоди, відповідно до якого ОСОБА_9 передав усі свої права та обов'язки за угодою ОСОБА_6

Усі розрахунки між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 проведено у повному обсязі, що підтверджується протоколом розрахунку від 14 листопада 2007 року та розпискою від 14 листопада 2007 року.

21 листопада 2006 року між позивачем, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед позивачем у повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_6 зобов'язань за угодою №159450.

Відповідач ОСОБА_6 протягом червня 2007 - квітня 2013 року сплачував щомісячні внески, постійно порушуючи умови угоди щодо періодичності і повноти сплати таких щомісячних внесків, а починаючи з травня 2013 року він взагалі припинив сплачувати внески.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на їх користь суму заборгованість за угодою №159450 від 14.11.07 в розмірі 35045 грн. 30 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 350 грн. 45 коп.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову позовні вимоги приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за угодою задоволено у повному обсягу.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» заборгованість за угодою №159450 від 14 листопада 2007 року станом на 30 липня 2014 року в розмірі 35045 (тридцять п'ять тисяч сорок п'ять) грн. 30 коп.

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за угодою відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «АІСЕ Україна» посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 укладено угоду №159450 та підписано додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами угоди.

На підставі даної угоди ОСОБА_6 придбано автомобіль марки ВАЗ 210700-20, 2007 року випуску, кузов №У013727, свідоцтво про реєстрацію серії АЕС194398, видане РП 1-го МВ ДАІ УМВС в Дніпропетровській області, державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до умов угоди відповідач зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків.

Згідно п.11.2 ст. 11 Додатку 2 до Угоди №159450, відповідачем були надані гарантії повного виконання зобов'язання за Угодою, а саме надано позивачу, в якості забезпечення виконання зобов'язань, гарантії поручителів щодо солідарної відповідальності за зобов'язаннями ОСОБА_6 за угодою.

21 листопада 2006 року між позивачем, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед позивачем у повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_6 зобов'язань за угодою №159450.

Відповідач ОСОБА_6 протягом червня 2007 - квітня 2013 року сплачував щомісячні внески, постійно порушуючи умови угоди щодо періодичності і повноти сплати таких щомісячних внесків, а починаючи з травня 2013 року він взагалі припинив сплачувати внески.

30 липня 2014 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_6 було направлено вимогу одноразової сплати всієї суми заборгованості не пізніше 09 серпня 2014 року. Але станом на грудень 2014 року відповідач не виконав зазначену вимогу. На виконання умов угоди відповідачем ОСОБА_6 було сплачено 60,8742% із 100% в оплату щомісячних чистих внесків та 59 внесків із 84 внесків в оплату послуг позивача (щомісячні Адміністративні витрати).

Позивач здійснив заміну автомобіля на автомобіль Sens D4LC500.

Станом на липень 2014 року поточна ціна автомобіля:

-Sens D4LC500 становила 82600,00 грн.

ВАЗ 21099 - 82600,00 грн. (82600,00 грн. х 100%);

ВАЗ 2107 - 70619,14 грн. (82600,00 грн. х 85,49533% ).

Таким чином, заборгованість відповідача за угодою №123705 складає:

щомісячного чистого внеску: 70 619,14 грн. х 39,1258% = 27 630,30 грн.;

щомісячні Адміністративні витрати: (70619,14 грн. х 0,35% + 20%ПДВ) х 25 внесків = 7 415,00 грн.

Усього заборгованість складає 35045,30 грн.

Коллегія судів вважає, що суд прешої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_6 підлягають задоволенню, а позовні вимоги до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення.

Умови угоди відповідачем були порушені і станом на 30 липня 2014 року існує заборгованість, яка з урахуванням адміністративних витрат становить 35045,30 грн.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Умовами п.4.4 Договору поруки, зазначений договір діє до 30 квітня 2014 року.

Як вбачається з платіжних вимог до поручителів, претензії до них позивач пред'явив у липні 2014 року, тобто коли дія договору поруки закінчилася, у зв'язку з чим зобов'язання за цим договором між сторонами припинилися і поручителі не можуть нести відповідальності за цим договором.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209 ст. ст. 307,308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" - відхилити.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: