Справа № 159/747/15-ц
Провадження № 2-др/159/7/15
РІШЕННЯ ДОДАТКОВЕ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

секретар судового зсідання Федчик К.В.,

з участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області, про виділення в натурі частки нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2015 року у даній справі задоволено позов ОСОБА_3 та виділено їй в натурі 64/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме приміщення, що позначені у технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна: 1-1 коридор, площею 8,5 кв.м., 1-2 ванну площею 4,8 кв.м., 1-7 кухню площею 9,2 кв.м., 1-6 кімнату площею 13,7 кв.м., 1-3 кімнату площею 10,8 кв.м.

21 жовтня 2015 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме про вирішення долі господарської будівлі - сараю.

У судовому відповідач не заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Частиною 1 статті 220 ЦПК України визначені випадки, за яких суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення - якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

При зверненні до суду із позовом позивач просила виділити їй у натурі належні 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначила номери приміщень згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна. З господарських будівель просила виділити сарай.

Судом задоволено позов. Виділено позивачу у власність ті приміщення згідно з технічним паспортом, про які було заявлено вимоги. При цьому долю господарської будівлі сараю не вирішено.

Відповідно до висновку №7313 судової будівельно-технічної експертизи від 22 червеня 2015 року, виходячи з об'ємно-планувальних рішень житлового будинку та можливості забезпечення співвласників приміщеннями, що відповідають за площами та розмірами вимогам діючих будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», запропоновано варіант виділення частки позивача. При здійсненні розрахунку вартості часток співвласників у вартість будівель і споруд, з яких підлягав виділ частки позивача, включено у тому числі й вартість сараю, огорожі та воріт (а.с.91-95). Вартість будинковолодіння складала 200561грн.

Виділ проведено з відхиленням від ідеальних часток співвласників, реальна частка співвласника ОСОБА_3 становить 64 %, співвласника ОСОБА_2 - 36%. У реальну частку ОСОБА_3 включено сарай та 1/2 огорожі, а реальну частку ОСОБА_2 - ворота та 1/2 огорожі.

Допитана у судовому засіданні експерт Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, яка проводила указу експертизу, пояснила, що при здійсненні розрахунку часток співвласників будинку у частку ОСОБА_5 включено сарай та ? огорожі, що складає 64/100 частини будинку.

Таким чином, заява представника позивача підлягає задоволенню. При виділі частки позивача із указаного домоволодіння слід включити господарську будівлю сарай, що зображений на схемі у технічному паспорті як Б-1.

Стягнення із відповідача грошової компенсації внаслідок відступлення від ідеальних часток при виділі частки, судових витрат за сплату судового збору та витрат експерта сторона позивача просила не проводити.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Доповнити рішення Ковельського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області, про виділення в натурі частки нерухомого майна.

Виділити ОСОБА_3 з господарських будівель домоволодіння АДРЕСА_1, сарай, що позначений у технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна як Б-1.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень