Справа № 681/1838/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 525 741 грн. 35 коп. заборгованості по кредиту, яка складається із 113 634 грн. 26 коп. непогашений кредит; 114 013 грн. 23 коп. несплачені відсотки; 22 858 грн. 32 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 249 962 грн. 14 коп. пеня за прострочення повернення сум кредиту; 250 грн. (фіксована частина), 25 023 грн. 40 коп. штраф (процентна складова), а також судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 15.05.2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким Банк надав для ОСОБА_4 кредит в сумі 142 410 грн. 73 коп. на термін до 15.05.2016 року, який відповідач зобовязувався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених договором. Взятих на себе зобов'язань по своєчасній сплаті кредитних коштів та плати за користування ними позичальник не виконує, то му станом на 18.09.2014 року у нього перед Банком виникла заборгованість вказаних вище сум, які підлягають стягненню.

В судовому засіданні представник Банку свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі, та зазначила, що рішеннями Полонського районного суду від 10.11.2014 року, а також рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 20.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 отримав у Банку 15.05.2008 року кредит у розмірі 130267 грн. 86 коп., а тому даний факт доказуванню не підлягає, та спростовує позицію відповідача щодо його заперечень про не укладення кредитного договору, та не одержання кредитних коштів.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що він кредит у банку не отримував, підписи на кредитному договорі, на заявці про отримання ним коштів не його, а тому з цих підстав просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що за даними кредитного договору від 15 травня 2008 року № НМРWGА (вступна частина та пункт 8.1) Банк зобовязувався надати для ОСОБА_4 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 15.05.2008 року по 15.05.2016 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 142 410 грн. 74 коп. на такі цілі: у розмірі 125000 грн. на споживчі цілі; у розмірі 3750 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 892,86 грн. страхування майна, 625 грн. особисте страхування, а також 12142,88 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору.

Відповідно до пункту 8.8 кредитний договір складений в 2 екземплярах, які мають однакову юридичну чинність.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки та договір іпотеки за якими іпотекодавець ОСОБА_5 передав Банку в іпотеку належний для нього житловий будинок, що знаходиться по вул. Будьонного буд.11, в с. Велика Березна, Полонський район, Хмельницька область.

За рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 20.12 2011 року постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 15 травня 2008 року нерухоме майно житловий будинок загальною площею 109,2 кв.м., жилою площею 64,6 кв.м. з невідємними приналежностями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Великоберезнянською сільською радою 07.05.2008 року згідно рішення Великоберезнянської сільської ради від 23.04.2008 року за №36, зареєстрованого в Полонському бюро технічної інвентаризації за № 254 в кн. 25, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15305618 шляхом продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України Про іпотеку за початковою ціною 178571 грн. 43 коп., що погоджена сторонами при укладенні договору іпотеки в п. 35.5 з метою погашення заборгованості перед публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк»за кредитним договором № HMPWGA від 15 травня 2008 року: 122314 грн.17 коп. неповернутого кредиту; 35951 грн. 78 коп. процентів за користування кредитом; 6962 грн. 63 коп. комісії; 15331 грн. 66 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього 180560,24 грн..

Як вбачається із висновку експерта № 54/142П від 28.09.2012 року, витребуваного судом із матеріалів кримінальної справи № 25/0921, підпис в кредитному договорі від 15 травня 2008 року № НМРWGА в графі «9.2 позичальник підпис» та «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто» виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підпис в додатку № 1 до цього ж кредитного договору в графі «позичальник» виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підпис в додатку № 2 до цього ж кредитного договору в графі «позичальник» та «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто» виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підпис в заяві на видачу готівки № 201 від 15.05.2008 року в графі «отримувач» виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

За даними висновку експерта № 55 П від 03.04.2015 року проведеного на підстави ухвали суду, у примірнику кредитного договору від 15 травня 2008 року № НМРWGА, що знаходиться у приватного нотаріуса ОСОБА_6 рукописний текст «ОСОБА_4О.» в графі «Позичальник» виконаний ОСОБА_4, однак встановити чи виконані вказаною особою самі підписи під графою «Позичальник» у цьому ж кредитному договорі, експерту не представилось можливим.

Відповідно до змісту розписки ОСОБА_5 від 29.12.2009 року, посвідченої сільським головою Великоберезнянської сільської ради 30.12.2009 року, ОСОБА_5 взяв кредит для розвитку фермерського господарства «Лан» через ОСОБА_4 в сумі 142 410 грн. по кредитному договору № НМРWGА від 15 травня 2008 року, отриманого в відділенні «ПриватБанку» м. Полонне, та зобовязувався погашати взятий кредит.

Отже, сукупність наведених доказів дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_4 фактично кредитний договір з позивачем не укладав, та кредитні гроші у Банку по ньому не отримував.

За положеннями ч.2 ст. 509, ст. 11 ЦК України зобовязання виникають, зокрема, із договорів.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця (ч. 1 ст. 1051 ЦК України)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не підписував вказаний кредитний договір, не отримував по ньому у касі Банку кредитні кошти, а відтак на підставі зазначений норм ЦК у нього не виникло зобовязання перед Банком сплачувати суми грошей згідно кредитного договору від 15 травня 2008 року № НМРWGА.

Суд не погоджується з позицією представника позивача який зазначав, що згаданими судовими рішення встановлені обставини укладення між Банком та ОСОБА_4 кредитного договору, а також одержання останнім по ньому коштів.

В рішенні апеляційного суду Хмельницької області від 20.12.2011 року зазначено, що судом встановлено, що 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір № НМРWGА, за яким Банк надав кредит на споживчі цілі в розмірі 130267 грн.86 коп.

Разом з тим, вказаним рішенням не встановлено, що гроші в касі Банку були отримані саме ОСОБА_4, а відтак суд не застосовує до цього спору положення ч. 3 ст.61 ЦПК України, як про це наголошував представник позивача.

Керуючись наведеним, ст.ст.10, 60, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ________________