справа № 198/533/15-ц
провадження № 2-о/0198/12/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Маслівець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Юр`ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування зазначаючи наступне.
01 березня 1994 року заявник після смерті його матері ОСОБА_2 отримав в Юр`ївській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . При оформленні свідоцтва ОСОБА_1 не звернув увагу на те, що в документі допущено помилку в написанні його прізвища, а саме: зазначено « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 ».
Зазначена помилка виникла внаслідок різного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову посадовими особами відповідних органів. На момент отримання свідоцтва про право на спадщину особа заявника посвідчувалась паспортом радянського зразку, складеного виключно російською мовою, тому державний нотаріус вчинив переклад на свій розсуд, зазначивши його прізвище українською мовою « ОСОБА_3 ».
20 жовтня 1997 року заявник отримав паспорт громадянина України, в якому його прізвище українською мовою зазначено як « ОСОБА_3 ».
Під час звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори для вчинення правочину щодо житлового будинку державний нотаріус постановою від 31.07.2015 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії та внесенні відповідних виправлень в свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим заявник не має можливості розпорядитись своєю власністю та укласти щодо нього будь-який правочин.
ОСОБА_1 вважає, що факт належності йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.1994 року підтверджується цілим рядом документів, тому просить встановити факт, який має юридичне значення для можливості здійснення ним прав власника нерухомого майна.
Заявник в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог.
Представник зацікавленої особи Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Судом встановлено, що 01 березня 1994 року в Юр`ївській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області заявник після смерті матері ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий № 605. Право власності 05.02.1994 року зареєстровано в Павлоградському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 5-112 (а.с. 8, 9).
Під час звернення заявника до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для вчинення правочину щодо житлового будинку з`ясувалось, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом заявник як власник об`єкту нерухомого майна записаний як « ОСОБА_3 », а за паспортом громадянина України « ОСОБА_3 », в зв`язку з чим державний нотаріус постановою від 31.07.2015 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії та внесенні відповідних виправлень в свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 10).
Факт належності заявнику свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.03.1994 року, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:
- паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Юр`ївським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 20.10.1997 року, в якому його прізвище зазначено українською мовою « ОСОБА_3 », російською мовою « ОСОБА_3 »;
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26.06.1965 року, в якому його прізвище, ім`я, по батькові та дата народження зазначені російською мовою « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », батьки: «отец ОСОБА_6 , мать ОСОБА_7 »;
- військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим Павлоградським міським воєнним комісаріатом 04.11.1953 року, в якому його прізвище, ім`я, по батькові та дата народження зазначені російською мовою « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- атестатом про середню освіту № НОМЕР_4 , виданим вечірньою середньою школою № 4 м.Павлограда 21.06.1976 року, в якому його прізвище зазначено українською мовою « ОСОБА_3 », російською мовою « ОСОБА_3 »;
- довідкою з місця проживання, виданою Юр`ївською селищною радою Юр`ївського району Дніпропетровської області № 1113 від 20.08.2015 року, відповідно до якої його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
- домовою книгою прописки громадян в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в розділі «прописка» є відмітки про реєстрацію заявника, в яких його прізвище зазначено російською мовою « ОСОБА_3 » та українською мовою « ОСОБА_3 »;
- державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 036114 та серії ЯИ № 036115, відповідно до яких ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-23).
Крім того, сусіди заявника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали суду письмові пояснення та підтвердили обставини отримання ОСОБА_5 спадщини у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері в 1993 році. Повідомили, що протягом вже 25 років ОСОБА_5 проживає за вказаною адресою та господарює в житловому будинку (а.с. 36-37).
З огляду на викладене вище, суд вважає, що особа, зазначена в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 01 березня 1994 року, та заявник є однією особою, а різне написання прізвища зумовлене неправильністю перекладу з російської мови на українську, оскільки співпадають ім`я та по батькові, адреса проживання заявника та особи, зазначеної в свідоцтві; прізвище відповідає прізвищу у разі написання його російською мовою.
Вказані неточності в правовстановлюючому документі виправити неможливо в зв`язку з тим, що на момент його отримання заявник мав паспорт радянського зразку, всі записи в якому були виконані російською мовою, а переклад державним нотаріусом здійснювався на власний розсуд.
Суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом належить саме заявнику, оскільки останній тривалий час живе за адресою місцезнаходження житлового будинку, а помилка в написанні прізвища заявника викликана неточним перекладом з російської мови на українську.
Встановлення факту належності зазначеного документа для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє йому в повній мірі реалізувати повноваження власника майна.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215, 256, 294ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Юр`ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 01 березня 1994 року, реєстровий № 605, що посвідчує право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/ І.О.Гайдар