Справа № 381/950/13 Головуючий у І інстанції Зуй Т.С.
Провадження № 22-ц/780/4748/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

за участю секретаря Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, зацікавлені особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про розстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И Л А:

19 березня 2014 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області задоволено позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто на користь банку заборгованість за договором кредитної відновлювальної лінії №3700 від 30 травня 2008 року в сумі 277 305,96 грн. та судовий збір в сумі 3 441 грн.

У березні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на досить значну суму боргу, звернулися до суду із заявою про розстрочку виконання рішення терміном на п'ять років. Вказували, що згідно висновку управління по роботі з проблемними активами було надано дозвіл ТВБВ № 10026/0657 відстрочити термін подання виконавчих листів Фастівського міськрайонного суду щодо стягнення заборгованості по наданому ОСОБА_2 кредиту до 28 лютого 2015 року за умови погашення позичальником судових витрат в сумі 3 441 грн. та виконання графіку погашення платежів з травня 2014 року по 28 лютого 2015 року, що й було зроблено заявниками, а саме погашені судові витрати в сумі 3 441,00 грн. та заборгованість у розмірі 22000,00 грн. Непогашений залишок заборгованості станом на день подачі заяви до суду становив 249 305,96 грн.

Оскільки сума сукупного доходу родини з 5 осіб за період 2014 року склала 113715,00 гривень, а також враховуючи бажання і намір заявників продати власний будинок з метою погашення боргу перед банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3просили відстрочити виконання рішення суду від 19 березня 2014 року терміном на п'ять років шляхом сплати платежів в рахунок погашення заборгованості щомісячно з березня 2015 року по березень 2020 року рівними частинами в розмірі 2000 грн., у квітні 2020 року - 137 305,96 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2015 року заяву задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2014 року строком на 36 місяців шляхом сплати боржниками платежів в погашення залишку боргу щомісячно з липня 2015 року по липень 2018 року рівними частинами в розмірі 2 500,00 грн., у серпні 2018 року - 159 305,96 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, стягувач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати. Скаргу обґрунтував тим, що судом невірно надано оцінку наданим доказам та допущено невідповідність його висновків обставинам справи. Вважає, що в ухвалі суду не наведено передбачених законом підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що суд може за наявності певних екстраординарних обставин розстрочити виконання рішення суду. Підставами для цього можуть слугувати виникнення після ухвалення рішення по справі надзвичайних обставин, що унеможливили чи значно ускладнили виконання рішення суду. В той же час, в даному випадку заявники не довели наявності таких обставин. Посилання боржників на те, що сума боргу є значною для них, а також на намір відчуження будинку з метою погашення заборгованості не може слугувати підставою для розстрочення рішення суду, та й заявниками не було надано жодного доказу з приводу вчинення ними з березня 2014 року будь-яких дій щодо продажу майна для погашення заборгованості.

Не є такою обставиною й посилання на хворобу ОСОБА_2, заявниками не було надано доказів щодо впливу вказаної обставини, як і інших обставин, на їх матеріальний стан в тій мірі, що б унеможливлював виконання рішення суду. З цього приводу до суду не було надано жодного допустимого доказу, а твердження заявника залишилися непідтвердженими.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Зважаючи на той факт, що заявниками не було доведено наявності передбачених ст.373 ЦПК України підстав для розстрочення судового рішення, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви не відповідають вимогам процесуального закону та обставинам справи.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України за результатами розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2015 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді