Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№317/460/15
Провадження №22-ц/778/5001/15 Головуючий у 1-й інстанції: Ачкасов О.М.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Савченко О.В.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського правління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управляння юстиції, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про звільнення з-під арешту нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк», Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, ВДВС Запорізького РУЮ, Реєстраційної служби Запорізького РУЮ Запорізької області про звільнення з під арешту нерухомого майна, уточнивши який (заява від 06.07.2015 року), остаточно просила зняти арешт за реєстраційним номером обтяження 8657904, по якому накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5; звільнити з-під арешту за реєстраційним номером обтяження 11526196 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1; звільнити з-під арешту за реєстраційним номером обтяження 9745467 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1.

Посилалась на те, що 15 червня 2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення за її позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя. Після розгляду апеляцій на рішення суду першої інстанції апеляційним судом Запорізької області частково рішення суду першої інстанції від 15 червня 2012 року було скасоване. За вказаними судовими рішеннями за нею визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, та на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за цією ж адресою.

13 червня 2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення за її позовом до ОСОБА_5, ДПІ в Ленінському районі, Реєстраційної служби Запорізького РУЮ, третя особа: ВДВС Запорізького районного управління юстиції, ДПІ в Запорізькому районі, про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту майна, яке рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року було змінено. Відповідно до вказаних судових рішень було зобов'язано реєстраційну службу Запорізького РУЮ Запорізької області скасувати запис про право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, зобов'язано реєстраційну службу Запорізького РУЮ Запорізької області зробити запис про право власності ОСОБА_4 на ? частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язано реєстраційну службу Запорізького РУЮ Запорізької області зареєструвати право власності на 1/2 частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Виключено з акту опису від 12 травня 2014 року і звільнено з-під арешту майно, а саме: 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на які накладені арешти за відповідними номерами обтяжень.

12 грудня 2014 року Запорізьким районним судом було ухвалено додаткове рішення по справі за її позовом до ОСОБА_5, ДПІ в Ленінському районі, Реєстраційної служби Запорізького МУЮ, про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту майна. У резолютивній частині рішення від 13 червня 2014 року додатково зазначено: зняти арешт з 1/2 частки земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після отримання вище зазначених судових рішень вона звернулася до ВДВС Запорізького РУЮ, Реєстраційної служби Запорізького РУЮ щодо їх виконання та дізналася про існування ще обтяжень, які не були предметом розгляду суду і про які їй не було відомо та які заважають реєстрації її права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки. Це обтяження за номерами 8657904, 11526196, 9745467, що змусило її звернутися до суду з даним позовом.

Просила, з урахуванням викладеного, задовольнити позов у повному обсязі, зняти арешт зі всього нерухомого майна ОСОБА_5, на який накладено арешт, а також з земельної ділянки, оскільки тільки у такому випадку вона зможе у встановленому законом порядку зареєструвати за собою право власності на ? частку вказаного майна. Зняття арешту тільки з половини нерухомого майна, на яку вона має право за рішенням суду, не захистить її права як власника, так як реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області у такому випадку відмовляє реєстрації її права власності.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року позов задоволено.

Знято арешт за реєстраційним номером обтяження 8657904, що накладений на все нерухоме майно фізичної особи ОСОБА_5

Знято арешт за реєстраційним номером обтяження 11526196, накладений на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1.

Знято арешт за реєстраційним номером обтяження 9745467, накладений на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За вимогами статей 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказаних вимог судом не дотримано.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не перевірив з достатньою повнотою фактичні обставини справи, не з'ясував наявність підстав для зняття арешту зі всього належного ОСОБА_5 нерухомого майна та наявність прав у ОСОБА_4 вимагати такого звільнення.

За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

За частиною 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається ОСОБА_4, обґрунтовуючи позов, передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У спорах про звільнення майна з-під арешту підставою для звернення до суду є оспорювання правомірності включення конкретного майна до акту опису майна.

Отже суд мав встановити неможливість для позивача здійснити своє суб'єктивне право, оскільки його право на розпорядження чи користування цим майном обмежене.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" N 6 від 27 серпня 1976 року, при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів ( статті 28 і 29 ЦПК ). Згідно пункту 4 зазначеної постанови за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

У роз'ясненнях, які викладені у пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 21 квітня 2009 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2009 року по цивільній справі № 2-1876 накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 у межах заявлених АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» позовних вимог у сумі 932 544 грн. 08 коп. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2009 року з ОСОБА_5 на користь АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» стягнуто 999 793 грн. 14 коп. Заява ОСОБА_5 про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2010 року. Рішення суду щодо стягнення боргу до цього часу не виконане. ( а. с. 31,125-128 ).

Обтяження за номерами 11526196,9745467 були накладені на все нерухоме майно ОСОБА_5 по кримінальних справах на підставі постанов слідчих відповідно від 22 серпня 2011 року та від 06 лютого 2010 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 червня 2012 року за ОСОБА_7, яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4, в порядку поділу з ОСОБА_8 спільного майна подружжя визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку і земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. Інша 1/2 частка будинку залишилася у власності ОСОБА_5

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Державної податкової інспекції в Ленінському районі, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, який частково задоволений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року. Зобов'язано реєстраційну службу Запорізького районного управління юстиції Запорізької області скасувати записи про право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1, та зобов'язано реєстраційну службу зробити запис про право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку вказаного будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Виключено з акту опису від 12 травня 2014 року і звільнено з-під арешту 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ( а. с. 8-10 ).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_5, яка подана на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року. Апеляційним судом було встановлено, що в провадженні Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції з 04 квітня 2014 року знаходилося зведене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_5 із виконання:

-виконавчого листа №2-1549/10 від 14.04.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь ОСОБА_4 аліментів;

-виконавчого листа №2-1255/10 від 24.06.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь АТ "БМ Банк" 543192 грн. заборгованості за кредитним договором;

-виконавчого листа №2-160/2011 від 12.03.2013 року, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення на користь ОСОБА_7 5537 грн.;

-виконавчого листа №812/2109/12 від 24.05.2013 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь ОСОБА_7 10 559 грн.;

-виконавчого листа № 812/ 2109/12 від 17.05.2013 року, виданого Комунарським районним судом Запоріжжя про стягнення на користь ПАТ "СК "Оранта-Січ" 890 000 грн.;

-виконавчого листа №812/2109/ 12 від 25.09.2013, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про конфіскацію майна на користь Держави;

-виконавчого листа №812/2109/12 від 15.10.2013, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь АТ "БМ Банк" 527428 грн.;

-виконавчого листа №812/2109/2012 від 31.05.2013 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь ОСОБА_9 138 760 грн.;

-виконавчого листа №812/2109/12 від 25.03.2014, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на користь ОСОБА_10 255925 грн.,

всього по зведеному виконавчому провадженню до стягнення із ОСОБА_5 пред'явлено 9 виконавчих листів на суму 2 371 403 грн.

При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 ніяких боргових зобов'язань перед стягувачами не мала, на її 1/2 частку спірної нерухомості не могло бути звернуто стягнення. Разом з тим, покладаючи обов'язок на реєстраційну службу скасувати запис про право власності ОСОБА_5 на спірний житловий будинок, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 являється власником тільки 1/2 частки будинку, а інша 1/2 частка залишилася у власності ОСОБА_5 З цих підстав рішення суду першої інстанції було змінено. Зобов'язано реєстраційну службу Запорізького районного управління юстиції Запорізької області скасувати запис про право власності ОСОБА_5 на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. ( а. с. 11-14 ).

Додатковим рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом до ОСОБА_5, Державної податкової інспекції в Ленінському районі, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, в резолютивній частині рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року додатково зазначено: Зняти арешт з ? частки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 ( а. с. 15-16 ).

Таким чином, на теперішній час за ОСОБА_4 на підставі судових рішень визнано право власності на ? частку житлового будинку № 12 на ? частку земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташовані по АДРЕСА_1.

Незважаючи на викладене, суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_4, яка просила зняти арешт за реєстраційним номером обтяження 8657904, що накладений на все нерухоме майно фізичної особи ОСОБА_5; зняти арешт за реєстраційним номером обтяження 11526196, накладений на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; зняти арешт за реєстраційним номером обтяження 9745467, накладений на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою : АДРЕСА_1.

При цьому не дав оцінку тому факту, що ОСОБА_4 не має права власності на весь будинок та на всю земельну ділянку.

Також суд не прийняв до уваги ту обставину, що позивачка має право на примусове виконання судових рішень, якими на реєстраційну службу Запорізького районного управління юстиції Запорізької області покладено обов'язок зробити запис про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на ? частку житлового будинку № 12 та на ? частку земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані по АДРЕСА_1.

Статтями 10,11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог в на підставі доказів сторін, та інших осіб які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, а також з урахуванням позиції ОСОБА_4, яка наполягала тільки на повному задоволенні позову та на знятті арешту зі всього будинку №12 та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_1, виходячи з положень статті 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4, заявлений по даній справі, залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: