Справа № 498/91/15-ц
Провадження №2/498/109/15
08 квітня 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
судді -Теренчук Н.С.,
при секретарі - Іванову І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання, -
27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в липні 2010 року він звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.15.11.2010 року рішенням суду його позов було задоволено та з відповідача було стягнуто борг в сумі 1800 грн., судовий збір у розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Всього на користь позивача було стягнуто 1971 грн. 07.06.2011 року судом було видано два виконавчих листа по справі № 2/525/10, які він передав відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського управління юстиції Одеської області для примусового виконання. Державні виконавці до теперішнього часу борг з відповідача не стягнули посилаючись на обставину, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. У зв'язку з тим, що посадовими особами Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області були порушені його права, він під час виконання судового рішення, неодноразово змушений був звертатися зі скаргами до Міністерства Юстиції України на бездіяльність посадових осіб. Однак у зазначеній розписці термін відповідач грошей не повернув, а державні виконавці не виконали рішення суду. Згідно з розрахунком сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми боргу складає 2646,46 грн. Обчислення суми боргу проводиться згідно листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 року. Індекс інфляції за період прострочення з 01.01.2012 року по 01.01.2015 року складає: 2012р.- 99,8 відсотки; 2013 р.- 100,5 відсотки; 2014 р.- 124,9 відсотки. Загальна сума відсотків 125,3. 1971 грн. помножена 125,3 відсотки дорівнює 2469,07 грн., 3 відсотки річних за період прострочення з 01.01.2012 по 01.01.2015 року складає: 1971 грн. - за 36 місяців помножена на 3 відсотки дорівнює 177,39 грн. До сплати відповідачем заборгованості 1971,09, а також 177,39 грн. - 3 відсотки загальна сума дорівнює 2646,46 грн. Тому позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь 2446,46 грн.
У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судовими повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив. За письмової згоди позивача, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази, проаналізувавши матеріали справи та дав оцінку в їх сукупності, вважає, заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи с наступного.
15 листопада 2010 року Великомихайлівським районним судом Одеської області було винесено рішення, справа № 2/525/10 -ц, згідно якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 1800,00 гривень, а також судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
На підставі винесеного рішення суду, яке набрало законної сили, 07 червня 2011 року позивачем було отримано виконавчі листи які він надав до відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою в якій просив відкрити виконавче провадження про примусове виконання судового рішення згідно виконавчого листа Великомихайлівського районного суду Одеської області. Відділом державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження.
На вимогу державного виконавця, добровільно в зазначений строк ОСОБА_2 борг не сплатив та добровільно не виконав рішення суду. До теперішнього часу державною виконавчою службою Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області борг з відповідача не було стягнуто, посилаючись на те, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок, що передбачено ч.3 ст.1049 ЦК України.
Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604- 609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.
Зобов'язання позичальника, а це сума позики й нараховані проценти за користування нею, так і проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання, припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов'язання, що зазначено в ст.599 ЦК України та в правовій позиції Верховного Суду України.
В ухвалі Верховного Суду України від 12 березня 2009 року зазначено, що зобов'язання припиняються лише належним виконанням, а ухваленням рішення про стягнення боргу, яке не виконане, і відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності його реального виконання боржником не припиняє позикові договірні правовідносини сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов'язання.
Згідно з нормами ЦК України, що стосуються позикових правовідносин, позикодавець (кредитор) має право стягнути з позичальника (боржника), крім самої позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, такі види процентів:
1) проценти за користування позикою в розмірі, встановленому у договорі, а якщо він не встановлений, то розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.І ст.1048 ЦК України);
2) три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.1050 ЦК України).
В ст.534 ЦК України зазначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Згідно наявних розрахунків в матеріалах справи з моменту винесення рішення суду проценти за користування позикою та проценти за прострочення платежу, а також заборгованість з урахуванням індексу інфляції становлять в наступних розмірах: три процента річних складає 177,39 грн.; проценти від суми позику на рівні облікової ставки Національного банку України складають 826,30грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з 01.01.2012 року по 01.01.2012 року з суми боргу у розмірі 1971 грн. становить 675,46 грн.
Загальна сума процентів за користування позикою, процентів за прострочення платежу, заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з 01.01.2012 року по 01.01.2015 року та витрат кредитора, пов'язаних з одержанням виконання становить: 2646,46 грн (1971грн.+ 498,07грн.+ 177.39 грн.).
Боржник на цей період не сплатив наявну заборгованість, не погасив загальну суму процентів за користування позикою, процентів за прострочення платежу, заборгованості з урахуванням індексу інфляції та витрат кредитора, пов'язаних з одержанням виконання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з моменту винесення рішення Великомихайлівсьткого районного суду Одеської області від 15 листопада 2010 року у розмірі: три процента річних у розмірі 177,39 грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції з суми боргу у розмірі 1971 грн., у розмірі 826,30 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209,212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.625, 640, 1046-1050 ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 2646,46 грн. з моменту винесення рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 15 листопада 2010 року, а саме: три процента річних у розмірі 177,39 грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з 01.01.2012 року по 01.01.2015 року з суми боргу 1971 грн., у розмірі 826,30 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.С. Теренчук