Справа № 628/3139/15-ц
Провадження 2/628/1312/15
2 листопада 2015 року Купянський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Волчек О.О.,
за участю секретаря - Разєнковій Т.О.,
представника позивачки - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Купянська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,
Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління, в якому просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за межі України до Російської Федерації без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у супроводі бабусі, громадянки України ОСОБА_2, тимчасово, до 20 лютого 2019 року.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_3 ч та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, а позивачка є матірюОСОБА_4 О. С. і бабусею ОСОБА_5
Крім того, в позові вказано, що в 2013 році ОСОБА_4 поїхала до Російської Федерації проживати та працювати, та з цього часу мешкає в м. Москва, разом з нею мешкає її син ОСОБА_5 та відвідує там школу.
Позивачка вказує також, що у 2015 році вона забрала ОСОБА_5 в м. Купянськ на літні канікули, а коли звернулася до відповідача з проханням про надання їй дозволу на виїзд з онуком до Російської Федерації, щоб він міг продовжувати навчання та мешкав разом з матірю ОСОБА_4, він їй відмовив, повідомивши, що надасть дозвіл після того, як ОСОБА_4 відмовиться від аліментів.
Також позивачка вказує, що з 2013 року відповідач не приймає участі у вихованні сина, аліменти сплачує по 50 грн., щоб його не притягували до кримінальної відповідальності.
Позивачка та її представник у судовому засіданні доводи позову підтримали, просили його задовольнити.
Відповідач, наледжним чином повідомлений у судове засідання не з'явився,. Српава розглядяється заочно, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особиХарківській прикордонний загін Східного регіонального управління, у судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання також не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності третіх осіб, оскільки це не вплине на їх права.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області(а.с.4).
Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2012 р. з ОСОБА_5 на користьОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5, 20 лютого 2002 року (ас.5).

ОСОБА_4 було надане нотаріально засвідчене мовою оригінала « согласие на временные выезд ее несовершеннолетнего сына ОСОБА_6 … из Российской Федерации в Украины и возвращение его в Российскую Федерацию в период с пятого июля 2014 года по пятое октября 2014 года в сопровождении ОСОБА_7 ( а.с.6).

ОСОБА_3 надавалася заява, яка нотаріально засвідчена, на згоду на тимчасові поїздки за кордон до Російської Федерації його малолітньому сину ОСОБА_5 строком з сімнадцятого червня дві тисячі одинадцятого року до тридцять першого грудня дві тисячі одинадцятого року включно, супроводжувати в поїздка якого буде або ОСОБА_2 або ОСОБА_4 (а.с.7).,

ОСОБА_4 має закордонний паспорт з датою закінчення 24 липня 2018 року (а.с.8).

ОСОБА_2, 3.03. ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянкою України (а.с.9).

Як вбачається зі (мовою оригінала) справок средней общеобразовательной школы № 386 г. Москві, выданных 16.11.2012 г. № 1535, 23 января 2014 г. № 2132 от 23.01.2014 г., № 2908 от 30.04.2015 г. Сетову Евгению Олеговичу, в том, что он действительно является учеником школы (а.с.29, 30).

На а.с. 31 міститься засвідчене нотаріально (мовою оригінала) « согласие ОСОБА_8 на въезд своего сына ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 вместе с сопровождающим ОСОБА_7 из Украины в Российскую Федерацию в период с десятого октября две тысячи пятнадцатого года по дсятое января две тысячи шестнадцатого года (а.с.31)

Згідно п.3 ч.3 ст.313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 виповнилося 12 років.

У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Частина 7 ст.7 Сімейного Кодексу України встановлює, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. В силу положень ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що виїзд неповнолітнього ОСОБА_5 за кордон відповідає його інтересам, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, продовженню його навчання, відсутність згоди відповідача в контексті даних правовідносин порушує його права та інтереси.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Згідно вимог ст. 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

На підставі вимог ст. 155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При таких обставинах суд вважає позов обгрунтованим. Разом з цим, суд враховує наявність згоди матері литини- Сєтової ОС. яка надала згоду на вїзд сина ОСОБА_5 разом з супровожуючою ОСОБА_2 з України у Російську Федерацію на період з 10 жовтня 2015 р. по 10.01.2016 року.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково, з урахуванням періоду часу, на який надала згоду ОСОБА_4, тобто до 10.01.2016 року

Керуючись ст. 10,11, 60, 208, 212-214,218 ЦПК України, п. п. 3, 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (в редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724), ст. ст. 7, 150, 152, 155 Сімейного Кодексу України, ст.ст.16, п. 3 ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, задовольнити частково.

Надати дозвіл громадянину України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за межі України до Російської Федерації без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у супроводі бабусі , громадянки України ОСОБА_9, тимчасово, до 10 січня 2016 року.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.О. Волчек