Справа № 522/6286/15-ц
Провадження № 2/522/5609/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Імексбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації Северина Юрія Петровича про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Імексбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації Северина Юрія Петровича, у якому просив в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 05.11.2014 року - звернути стягнення на предмет застави: 1/6 частину депозитного вкладу ОСОБА_2 у АТ «Імексбанк», за публічним договором №1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління АТ «Імексбанк» 20 січня 2014 року та договору №0 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту), від 7 липня 2014 року, шляхом зобов'язання АТ «Імексбанк» включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, здійснивши виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів; звернути стягнення на суму заборгованості за договором позики від 05.11.2014 року у розмірі 11 405 (одинадцять тисяч чотириста п'ять) гривень 48 коп., шляхом зобов'язання включення АТ «Імексбанк» ОСОБА_1, до реєстру кредиторів, для задоволення кредиторських вимогу разі ліквідації АТ «Імексбанк», у черговості за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна АТ «Імексбанк».

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 05 листопада 2014 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, згідно до п 1.1. даного Договору, ОСОБА_2 було передано суму у розмірі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень, про що є розписка, написана ОСОБА_2 власноруч. Згідно до п. 4.1 даного Договору відповідач зобов'язався повернути позику в строк до 05 лютого 2015 року. 11 січня 2014 року, позивачем від відповідача було отримано грошову суму, у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, про що була надана розписка. Більше за даним договором відповідач не повертав грошових коштів.

Відповідач порушив свої зобов'язання, передбачені Договором позики від 05.11.2014 року, повернувши лише частину боргу. На теперішній час заборгованість за договором складає 200 000 (двісті тисяч) гривень. Позивачем також було здійснено розрахунок - сума відсотків за користування грошовими коштами складає 805,48 гривень, сума збитків від інфляції - 10600,0 гривень. Загалом сума заборгованості з урахуванням відсотків за користування коштами та втрат від інфляції становить 211 405,48 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики від 5.11.2014 року, позивач і відповідач ОСОБА_2, 05.11.2014р. уклали договір застави майнових прав (надалі - договір застави). Згідно з п. 4.1 договору застави відповідач ОСОБА_2 надав в заставу 1/6 частину депозитного вкладу заставодавця у AT «Імексбанк», за публічним договором №1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління AT «Імексбанк» 20 січня 2014 року та договору №0 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту), від 7 липня 2014 року. Загальний розмір депозитного вкладу - 75 000 доларів США.

Відповідно до п. 5.1 Договору застави майнових прав, ст. 20 Закону України «Про заставу», Заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

На підставі статей 589, 590 ЦК України, п. 5.5 Договору застави майнових прав позивач просить його позов задовольнити та звернути стягнення на предмет застави.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ПАТ «Імексбанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації Северина Юрія Петровича до судового засідання не з'явилися, про час, дату а місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2014 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, згідно до п 1.1. даного Договору, ОСОБА_2 було передано суму у розмірі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень, про що є розписка, написана ОСОБА_2 власноруч. Згідно до п. 4.1 даного Договору відповідач зобов'язався повернути позику в строк до 05 лютого 2015 року. 11 січня 2014 року, позивачем від відповідача було отримано грошову суму, у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, про що була надана розписка. Більше за даним договором відповідач не повертав грошових коштів.

На теперішній час заборгованість за договором складає 200 000 (двісті тисяч) гривень. З урахуванням суми відсотків за користування грошовими коштами складає 805,48 гривень, суми збитків від інфляції - 10600,0 гривень сума заборгованості становить 211 405,48 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики від 05.11.2014 року, позивач і відповідач ОСОБА_2, 05.11.2014р. уклали договір застави майнових прав (надалі - договір застави). Згідно з п. 4.1 договору застави відповідач ОСОБА_2 надав в заставу 1/6 частину депозитного вкладу заставодавця у AT «Імексбанк», за публічним договором №1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління AT «Імексбанк» 20 січня 2014 року та договору №0 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту), від 7 липня 2014 року. Загальний розмір депозитного вкладу - 75 000 доларів США.

Відповідно до виписки з особового рахунку № 2630.9.490767.005 по вкладу «Постійний клієнт» за період з 01.01.2015 року по 03.08.2015 року залишок на особовому рахунку складає 64 080,15 дол. США.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного, що при оформленні в заставу майнових прав за договором банківського вкладу та складанні змісту договору застави слід враховувати також вимоги § 3 гл. 71 Цивільного кодексу України та постанови Правління НБУ "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" від 3 грудня 2003 р. № 516. Закон вимагає зазначення в договорі застави майнових прав особи, яка є боржником щодо заставодавця.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 49 Закону України «Про заставу» заставодавець може укласти договір застави як належних йому на момент укладення договору прав вимоги по зобов'язаннях, в яких він є кредитором, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У договорі застави прав повинна бути вказана особа, яка є боржником по відношенню до заставодавця. Заставодавець зобов'язаний повідомити свого боржника про здійснену заставу прав.

Таким чином, законодавством передбачено, що після укладення договору застави заставодавець зобов'язаний повідомити свого боржника про здійснену заставу прав. Проте у матеріалах справи відсутні докази повідомлення АТ «Імексбанк» про укладення договору застави майнових прав між позивачем та відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч. 1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 2,3 статті 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що на укладаючи договір застави майнових прав сторонами не були дотримані вимоги Закону України «Про заставу» суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Імексбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації Северина Юрія Петровича про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 08.09.2015