Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/2530/15-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/5836/15 Кочева І.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, за участю третьої особи - державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа державний нотаріус Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5.

При зверненні до Василівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, отримав листа з пропозицією вирішити питання про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини в судовому порядку.

Зазначає, що у зв'язку з тим, що він хворів, пенсіонер, має ІІІ групу інвалідності з причин професійного захворювання, не міг своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для її прийняття з поважних причин.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для прийняття спадщини, після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодного доказу наявності причин для пропуску позивачем строку прийняття спадщини суду не надано.

Однак з такими висновками погодитись не можна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 7,8500 га., яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю НОМЕР_1 від 12 лютого 2002 року.

Спадкоємцями після померлої ОСОБА_5 є рідні діти ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Згідно заяви ОСОБА_4 до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка міститься у матеріалах справи вбачається, що крім неї є інші спадкоємці за законом і вказано лише ОСОБА_6

ОСОБА_6 на час смерті спадкодавця проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_1, а тому у заяві до нотаріальної контори відповідач по справі зазначити не могла.

Іншого спадкоємця позивача по справі ОСОБА_3 відповідач не зазначила, хоча і була повідомлена нотаріусом про відповідальність щодо надання недостовірних відомостей про інших спадкоємців, що посвідчила особистим підписом.

Більш того, відповідач повідомила позивача про те, що їх мати написала на неї заповіт і звертатись до нотаріальної контори з відповідною заявою йому не має сенсу.

Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач навмисно ввела в оману, як позивача, так і нотаріуса, якого позбавила можливості виконати належним чином дії передбачені ст. 63 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року, в редакції до 2 червня 2009 року, а саме те, що нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи йому невідоме.

Крім того, позивач є інвалідом 3 групи і у період за який ставить дане питання неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні.

Лише у 2015 році позивачу стало відомо, що його мати ніяких заповітів не складала, а відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. З цього часу він звернувся до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану для отримання повторного свідоцтва про смерть, а потім і до нотаріальної контори з заявою, де йому повідомили, що він пропустив строк і за вирішенням цього питання слід звернутися до суду.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, що пов'язано зі станом здоров'я позивача та навмисними діями відповідача, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове наступного змісту: «Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, за участю третьої особи - державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: