Справа № 545/1573/15-ц
Провадження № 2/545/951/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

при секретарі Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобовязання зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що у 2012 році за проханням знайомих зареєструвала по місцю свого проживання ОСОБА_2 разом із її малолітньою дочкою - ОСОБА_3. Відповідач разом із її донькою фактично ніколи не проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та області, вул. Луначарського, 14. Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на даній житловій площі утворює перешкоду у здійсненні права позивача на користування та розпорядження майном, тому позивач вимушений звернутися до суду.

У судове засідання позивач не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом виклику у суд через оголошення в пресі згідно з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Від представника третьої особи Управління Державної міграційної служби в Полтавській області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Представник служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Микільське Полтавського району та області, вул. Луначарського, 14, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20.10.1988 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.01.1998 року(а.с.18-20). У вказаному будинку ОСОБА_1, згідно з довідкою, виданою Микільською сільською радою Полтавського району № 98о від 05.06.2015 року, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично в житловому будинку не проживають (а.с.10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 29.05.2015 року ОСОБА_2 у житловому будинку у с. Микільське Полтавського району та області по вул. Луначарського, 14 ніколи не проживала (а.с.9), що в судовому засіданні підтвердив голова Микільської сільської ради ОСОБА_4

За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що відповідач та її донька втратили право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців.

У частині вимог про зобовязання Управління Державної міграційної служби в Полтавській області зняти ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_3 з реєстрації у зазначеному житловому будинку, позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тому вимога позивача щодо зняття з реєстрації відповідача не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, оскільки підлягає розгляду згідно КАС України.

Крім того, згідно з абзацом 6 ч. І. ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце

проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси

житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. В той самий час правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи.

Частина 2 статті 2 цього Закону встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги про визнання відповідача та її дочки такими особами, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, відсутні будь-які правові підстави для перебування відповідача та її дочки на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою );свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 17 КАС України, ст.ст. 10, 11, 60, 85, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, та її дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме - житловим будинком № 14, по вулиці Луначарського в с.Микільське Полтавського району та області.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5