Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/839/15-ц

Провадження №2/547/295/15

27 жовтня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Семенівської державної нотаріальної контори та Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до районного суду з позовом, в якому зазначала, що 26 жовтня 2004 року померла ОСОБА_4, яка заповіла їй все своє майно відповідно до заповіту від 3 листопада 2003 року.

Вона, позивачка, відповідно до приписів ст. 1269 ЦК України повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після її відкриття, але не зробила цього через захворювання на цукровий діабет.

Позивачка просила постановити рішення про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримала її позовні вимоги та пояснила, що позивачка дійсно страждає на цукровий діабет, але надати суду будь-які докази про захворювання вона не може, чиє такі документи у позивачки вона напевне не знає, хоч допускає, що вони є.

Представник відповідача Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області позов визнала та пояснила, що фактично йдеться про спадщину у виді земельної частки (паю) сільськогосподарського призначення, якою тепер на умовах оренди користується одне із сільськогосподарських підприємств, а сільська рада отримує орендну плату.

Представник ще одного відповідача Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За згодою учасників судового засідання, що зявилися, ухвалено розглядати справу без представника нотаріальної контори.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити через недоведеність поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

Встановлено, що 26 жовтня 2004 року померла жителька с. Іванівка Семенівського району Полтавської області ОСОБА_4, яка мала право на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення на території Іванівської сільської ради.

Заповітом від 3 листопада 2003 року ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_3.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 жовтня 2004 року (а.с.9). Право позивачки на спадкування підтверджується заповітом (а.с.5).

Встановлено, що позивачка після відкриття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подала, а звернулася з такою заявою до державного нотаріуса лише в червні 2015 року, тобто більше ніж через 10 років та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.3).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Відповідно до приписів ч.1та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Поняття заповіту визначено в статті 1233 ЦК України.

Відповідно до приписів ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1та 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Посилаючись на поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини та зазначаючи, що строк пропущено через захворюваність на діабет, а ні позивачка, а ні її представники не надали суду жодного доказу про захворювання.

При цьому суд зауважує, що справа знаходиться в провадженні суду ще з липня 2015 року, а в серпні 2015 року проведено попереднє судове засідання з участю представника позивачки, якому було розяснено його право подавати суду докази, ставити питання перед судом про витребування доказів відповідно до приписів ст.137 ЦПК України. Такі ж права було розяснено і іншому представнику позивача під час судового розгляду, однак представники позивачки такими правами не скористалися та не надали суду жодних доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно приписів статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки при недоведеності позовних вимог таке визнання суперечить інтересам громади, яка фактично розпоряджається земельною ділянкою, здаючи її в оренду та отримуючи орендну плату, а також має можливість набути вказану земельну ділянку у власність громади через визнання спадщини відумерлою.

Недоведенність позовних вимог та неприйняття судом визнання позову відповідачем є підставою для відмови ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,213 ЦПК України,

Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до Семенівської державної нотаріальної контори та Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити через бездоказовість позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2015 року.