Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання заповіту та договору дарування недійсними,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, заявником порушено клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, клопотання підлягає задоволенню, а касаційний строк - поновленню.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що підтвердження того, що ОСОБА_7 у момент укладення спірних правочинів не був здатним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними у відповідності до ст. ст. 10,60 ЦПК України відсутні, що підтверджується, поміж іншого, й висновком судової психіатричної експертизи від 05 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

Із змісту касаційної скарги і оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 73, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2013 року та ухвали апеляційного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року.

Відмовити представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання заповіту та договору дарування недійсними.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представнику.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик