АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" Дзундзи Ольги Володимирівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року за заявою Публічного акціонерного товариства " Ідея Банк " до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство"Ідея Банк" ( далі - ПАТ"Ідея Банк") звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Посилаючись на те, що на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ " Ідея Банк" 12173, 79 грн. заборгованості за кредитним договором № Л71.188.20419 від 27.03.2013.

У зв'язку з чим просило видати виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року відмовлено у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства " Ідея Банк" до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду .

Роз'яснено учасникам процесу, що після набрання законної сили ухвали про відмову у видачі виконавчого листа спір між сторонами може бути вирішений судом у загальному порядку.

У апеляційній скарзі представник ПАТ "Ідея Банк" Дзундза О.В. просить ухвалу суду скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції , оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Ідея Банк" Дзундзи О.В., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити з підстав, викладених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 6 названого Закону визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ЗазначенийЗакон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейським судом, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2013 року між ПАТ"Ідея Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Л71.188.20419, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 13781,00 грн., а позичальник зобов'язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору та Додатком №1 від 27.03.2013 року до даного договору, який становить його невід'ємну частину із процентною ставкою 0,0010 % річних від залишкової суми кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості плату 0 ,0000% щомісячно від початкової суми кредиту строком на 40 місяців (а.с. 5,6,7)(п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ "Ідея Банк" (р/р 0419, МФО 336310, ) 12 173, 79 грн. заборгованості за кредитним договором № Л71.188.20419 від 27.03.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ "Ідея Банк" (р/р 0419, МФО 336310, ) витрати по оплаті третейського збору у розмірі 95,00 грн. (а.с. 4).

Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Відмовляючи в задоволені заяви про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, суд правильно виходив з того, що на час ухвалення Постійно діючим третейським судом при Асоціації Українських банків рішення Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України від 3 лютого 2011 року № 2983-VI "Про третейські суди" були внесені зміни щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам, який набрав чинності 12 березня 2011 року і частину першу статті 6 зазначеного Закону доповнено пунктом 14 про те, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спір, який виник між сторонами, не є спором щодо захисту прав споживачів, не заслуговують на увагу суду, оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог матеріального та процесуального права є необґрунтованими, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог закону , які б слугували підставою до скасування ухвали суду та свідчили про неправильне вирішення заяви.

Не можуть бути взяті до уваги і посилання в апеляційній скарзі на третейське застереження в кредитному договорі, оскільки в даному випадку воно правового значення немає.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" ДзундзиОльги Володимирівни відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: