Справа № 490/8456/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши матеріали подання Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань, покладених виконавчими документами, без вилучення паспортного документу.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що на виконанні в ЦВ ДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва № н-7-141/10 від 02.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" боргу в розмірі 30 280 грн. 16 коп. Від виконання судового наказу боржник ухиляється, у зв'язку з чим його виїзд за межі України зробить неможливим його виконання.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю його вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зі змісту подання вбачається, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва № н-7-141/10 від 02.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" боргу в розмірі 30 280 грн. 16 коп.

18.10.2013 року ЦВ ДВС ММУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлялися боржникові.

22.10.2013 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Миколаїв, вул. Верхня, 16 При виході за вищезазначеною адресою було встановлено, що боржник відсутній, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Внесено реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів рухомого майна боржника на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

13.05.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою реєстрації боржника та складено акт про відсутність останнього за місцем проживання - реєстрації боржника.

20.11.2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Миколаїв, вул. Верхня, 16 При виході за вищезазначеною адресою було встановлено, що боржник відсутній.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання державного виконавця не вбачається, оскільки до подання не долучено документів про те, що державним виконавцем відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" були прийняті всі можливі та необхідні заходи щодо виконання виконавчого документу протягом значно тривалого часу з дня відкриття виконавчого провадження. Зокрема, до подання не долучено документів про те, що боржнику вручено постанови про відкриття виконавчого провадження, з якого боржнику було відомо про проведення примусових виконавчих дій, однак останній від виконання зобов'язань за судовим наказом заборгованості ухиляється; не долучено даних про те, що державним виконавцем приймалися заходи щодо виконання в примусовому порядку стягнення з боржника заборгованості. Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином в задоволенні подання слід відмовити за безпідставності його вимог.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК Ураїни, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН