Справа № 361/9335/14-ц Головуючий у І інстанції Телепенько А. Д.
Провадження № 22-ц/780/2157/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 08.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.,

Суддів - Суханової Є.М., Олійника В.І.

При секретарі - Микитенко Д.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварськго міськрайонного суду Київської області 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини і на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом,.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вона 13 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Під час перебування у шлюбі народився 28 липня 2014 року син ОСОБА_4.

На даний час разом сторони не проживають, не ведуть спільного господарства не підтримують подружніх відносин. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, хоча повинен і може це робити, оскільки офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на повному її утриманні.

На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не працює та інших доходів не має.

Відповідач працює, отримує заробітну плату, тобто має стабільний дохід. Інших дітей він не має та аліменти нікому не сплачує.

Домовленості з відповідачем відносно його участі в утриманні сина не досягнуто, тому позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, оскільки дитина проживає разом із нею, вона має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років від дня подання до суду позовної заяви.

Просила стягувати із ОСОБА_2 аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 трьох років.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2015 року позов задоволено . Стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитини трьох років в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на кожного . Вирішено питання про стягнення судових витрат .

Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. ( а.с. 95-96) .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років , та призначити аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини заробітку ( доходів) , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права . В апеляційній скарзі відповідач посилався на ту обставину , що суд першої інстанції не з»ясував всі обставини справи , а саме не взяв до уваги , що він в даний час не працює, має на утриманні батьків пенсіонерів , що ставить його у скрутне матеріальне становище . В частині стягнення аліментів на дитину ОСОБА_2 рішення не оскаржує , тому в цій частині рішення перегляду не підлягає.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2013 року ( а.с. 12).

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 11).

У довідці № 1303 від 10 травня 2014 року виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора-4» зазначено, що син ОСОБА_4 проживає разом із матірю ОСОБА_3С.( а.с. 6,32)

Як видно із акту обстеження житлово-побутових умов № 99 від 28 жовтня 2014 року , складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_5М ., ОСОБА_3 прописана та проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні своєї матері.( а.с. 7,33)

Згідно довідки про доходи № 17/11 від 17 листопада 2014 року, виданої Головою Представництва «Сентісс Фарма Прайвет Лімітед» , відповідач ОСОБА_2 на підставі трудового контракту від 25 червня 2013 року працює на посаді регіонального менеджера цього ж Представництва «Сентісс Фарма Прайвет Лімітед» з посадовим окладом у розмірі 18 300 грн. ( а.с. 5, 34)

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.2 ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15 травня .2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини ,що мають істотне значення .

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 18 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини та позивачки, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини ОСОБА_3, з якою проживає їхня дитина, до досягнення сином трьох років та сплачувати аліменти на свою дитину ОСОБА_4, 28 липня 2014 року.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину , що у нього погіршилось матеріальне становище у зв»язку із тим, що в даний час він не працює , є безпідставними, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, і висновків суду першої інстанції не спростовують..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України відповідач ні суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги не надав належних доказів, як б стверджували його тяжкий матеріальний стан або зміну матеріального становища,неможливості надавати матеріальну допомогу дружині , зміну сімейного стану .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги , і вимог ,заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним та обгрунтованим , підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Заочне рішення Броварського районного суду Київської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді