Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко Україна» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 2 вересня 2013 року між нею товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко Україна» (далі - ТОВ «Івеко Україна») було укладено строковий трудовий договір на строк з 2 вересня 2013 року по 2 вересня 2014 року та на підставі наказу від 2 вересня 2013 року її було прийнято на роботу на посаду економіста з фінансової роботи. 27 серпня 2014 року на прохання головного бухгалтера товариства вона написала заяву на звільнення за угодою сторін з 29 серпня 2014 року. Наказом від 29 серпня 2014 року її було звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Зазначала, що 16 вересня 2014 року після тимчасового покращення здоров'я вона звернулась до відповідача з заявою, в якій повідомила, що нас звільнення вона була вагітною, отже, при її звільненні на час закінчення строкового трудового договору на неї поширюються гарантії, передбачені ст. 184 КЗпП України, а тому формулювання причини звільнення та її звільнення є незаконними.

Ураховуючи наведене, позивачка просила визнати наказ від 29 серпня 2014 року недійсним, поновити її на роботі та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 29 серпня 2014 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 було звільнено з роботи з дотриманням норм трудового законодавства. Оскільки підставою припинення трудових відносин з позивачкою була угода сторін, що передбачено п. 1 ст. 36 КЗпП України, тому обмеження звільнення, встановлені ч. 3 ст. 184 КЗпП України не поширюються на спірні правовідносини.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко