У х в а л а

іменем україни

9 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Ужгородського національного університету» виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірним та скасувати договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, укладений 24 січня 2012 року між ТОВ «Житловий комплекс УжНУ» та ОСОБА_2; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2012 року; скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 472 від 21 грудня 2011 року та № 108 від 18 квітня 2012 року; скасувати витяг про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2; зобов'язати Закарпатське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 152 ЦПК України внести доповнення та зміни до договору № 4 від 6 вересня 2011 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів № 509 від 9 червня 2010 року із затвердженого розрахунку 4 290 грн за 1 кв.м житла по АДРЕСА_1, а також зазначити, що частка грошових коштів ОСОБА_1 (70%), необхідних для будівництва доступного житла за державної підтримки, становить 234 898,80 грн, а сума винагороди за обслуговування коштів, що становить 0,7% вартості договору, складає 2 349 грн; зобов'язати внести зміни в довідку № 628 від 6 вересня 2011 року АТ «Ощадбанк», вказавши, що залишок суми коштів, необхідний для внесення кандидатом за власний рахунок, становить 234 898 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 6 вересня 2011 року між ним та Закарпатським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» укладено договір № 4 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла.

Вважає, що відповідач, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2010 року № 509, в односторонньому порядку збільшив граничну вартість 1 кв.м загальної площі трикімнатної квартири із 4 290 гривень до 6 507,03 грн, у надані інформації про граничну вартість 1 кв.м та підстави для її збільшення відмовив.

Листом № 221 від 12 січня 2012 року Закарпатське регіональне управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомило про розірвання договору від 6 вересня 2011 року № 4 у зв'язку з невиконанням ним умов договору і такі дії вважає незаконними.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року та додатковим рішення цього ж суду від 4 грудня 2013 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, так як договір від 6 вересня 2011 року з позивачем розірвано і подальша реалізація спірної квартири іншій особі прав позивача не порушує.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 грудня 2013 року та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук