У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/4662/15-ц

2/336/2345/15

м. Запоріжжя 5 листопада 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про захист права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, провадження за яким суддею було відкрито.

Крім того, в порядку забезпечення позову сторона позивача подала суду заяву, якою просить вжити заходи забезпечення його позову, а саме, накласти арешт на спірний автомобіль «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1, заборонивши ОСОБА_2 його експлуатацію, та визначити місце зберігання автомобіля на спецмайданчику ДП МВС «Інформ-Ресурси».

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, із заявою про забезпечення позову та доданими до неї доказами, дійшов до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на наведене, доводи позивача, наведені ним на обґрунтування поданої заяви, судом перевіряються наданими по справі доказами.

Так, за ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, за поданим до суду позовом позивач просить суд витребувати у відповідача на його користь спірний автомобіль.

Згідно розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предявляючи вище перелічені позовні вимоги, позивач послався на ту обставину, що спірним автомобіль був ним придбаний в кінці серпня 2014 року, про що були оформлені всі документи 12.09.2014 року, в т.ч. і свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

На підтвердження вказаного позивач лише надав фотокопію витягу з кримінального провадження та фотокопії ухвал суду від 18 березня 2015 року та від 25 березня 2015 року.

Натомість, ні з названого витягу, ні з вказаних судових документів не вбачається правова підстава виникнення права власності позивача на спірний автомобіль, в таких документах лише зазначається про наявність заяви позивача про заволодіння невідомими її автомобілем «MERCEDES-BENZ» та викладено показання свідка про реєстрацію авта після його купівлі на імя позивача з відповідним свідоцтвом. При цьому на назване свідоцтво чи на інші документи, які беззаперечно свідчать про виникнення у позивача права власності на спірне авто, посилань навіть у наданих позивачем ухвалах та витязі немає.

Інших доказів стороною позивача суду не подавалося.

Отже, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд не може дійти однозначного висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір, через що подана заява натепер задоволенню не підлягає.

Крім того, в матеріалах справи наявна фотокопія ухвали слідчого судді Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2015 року, якою вже накладено арешт на спірний автомобіль в межах заведеного кримінального провадження за ч.2 ст. 289 КК України. З такої ухвали також слідує, що названий автомобіль було вилучено, він опечатаний і зберігається на території Запорізького РВ ГУМВС.

Доводи ж заявника про те, що відповідач продовжує експлуатацію спірного авта жодним доказом підтверджені не були.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208, 209 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про захист права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін