АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5303/15 Головуючий у1-й інстанції Яценко Н.О.
Доповідач Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Панченка М.М.

суддів Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат»» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» і, з урахуванням уточнень до позову, просив винести рішення, яким поновити його на роботі на посаді керівника групи підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землеупорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження, або надати роботу за відповідними професіями (спеціальність: «Лісове господарство», «Облік і аудит») а при відсутності такої роботи - іншу керівну роботу.

Також позивач просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, виходячи із середньоденного заробітку 305,88 грн., матеріальну шкоду у сумі 820 грн. та моральне відшкодування у розмірі 6.430 грн. /т.1 а.с1-16, 242-246, т.2 а.с.31-35/.

Послався на те, що 7.06.2014 року згідно наказу №272-ос «Про внесення змін до наказу 31-ос від 27.01.2014» ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» він з порушенням трудового законодавства був звільнений з указаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Послався на те, що йому не було запропоновано будь-яку іншу керівну посаду замість тієї, що скорочується, а також роботодавцем не враховано переважне право позивача на залишення на роботі при вивільненні.

Вимагаючи відшкодування матеріальної шкоди, позивач посилається на витрати понесені на лікування хвороби, яка виникла у позивача у зв»язку з порушенням трудових прав позивача.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /т2 а.с.113-119/.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач оскаржив його до апеляційної інстанції та просив скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Послався на те, що судом першої інстанції не з'ясовано, чи дійсно мало місце скорочення чисельності або штату працівників та чи додержано роботодавцем норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника. Крім того, зазначає, що судом не враховано переважне право позивача на залишення на роботі у відповідності до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, а також той факт, що відповідачем не запропоновано позивачу будь-яку іншу керівну посаду замість тієї, що скорочується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 був працевлаштований до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» 31.05.2011 року на посаду начальника відділу планування та аналізу фінансово-економічної діяльності та організації праці Центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження строком на 5 місяців по 31.10.2011 року.

В подальшому, позивач тричі переводився на інші посади, останній раз - наказом №657-ос від 5.11.2012 року переведений на посаду керівника групи з підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землевпорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат».

Відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Встановлено, що оскільки, в результаті новоствореного Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження», частина його управлінських функцій, починаючи з 1.01.2014 року, дублювалася функціями раніше створеного Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат», наказом №88 від 9.07.2013 року Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ), яке є керівною організацією по відношенню до ДСП »Чорнобильський спецкомбінат», останнього зобов»язано здійснити відповідні зміни в організаційній роботі на цьому підприємстві /т.1 а.с.17,18/.

Так, наказом №146 від 25.10.2013 року «Про внесення змін до наказу ДАЗВ від 9.07.2013 №88» зобов»язано генерального директора ДПС»Чорнобильський спецкомбінат» Кушніренка С.М. та виконуючого обов»язки директора ДП»Центр організаційно-технічного та інформаційного забезпечення» Феєра В.І. вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо працевлаштування на підприємствах працівників структурного підрозділу, які підлягатимуть можливому вивільненню у зв»язку із організаційно-структурними змінами.

На виконання указаного наказу від 9.07.2013 №88 вище стоячої державної структури - Державного агентства України з управління зоною відчуження, відповідач ДСП »Чорнобильський спецкомбінат» видав наказ №459 від 30.10.2013 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення персоналу», на підставі чого, 7.11.2013 року позивач ОСОБА_2 попереджений під розпис про наступне вивільнення у зв»язку із скороченням його посади керівника групи підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землеупорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження /т.1 а.с.21,56/.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

За змістом ч.3 ст. 49-2 КЗпП, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до ст. 64 ГК України, підприємству надано право самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис.

Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Разом з тим, суд не може надавати оцінку правомірності і доцільності внесених змін в організації виробництва і праці, оскільки це стосується господарської діяльності суб'єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на повно з»ясованих обставинах встановлено, що в дійсності мало місце зміни в організації діяльності відповідача ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», що викликало зміни в штатному розписі із вивільненням посади позивача.

Встановлено, що одночасно із попередження про наступне вивільнення позивачу ОСОБА_2 запропоновано шість вакантних посад на підприємстві, які на думку адміністрації, позивач міг би виконувати в силу свого кваліфікаційного рівня/т.1 а.с.21/.

Між тим, позивач від запропонованих посад відмовився.

Крім того, листом від 27.12.2013 року, надісланого адміністрацією підприємства позивачу, останньому було додатково запропоновано інші вакантні посади на підприємстві у кількості 15 вакансій, від яких позивач також відмовився /т.1 а.с.62-63/.

В числі запропонованих вакансій позивачу пропонувались також і керівні посади, зокрема: начальника лабораторії ВК РЕМ та РДК «Екоцентр», заступника начальника відділу АСУВ-КТК

Указані обставини сторонами не заперечувались у судовому засіданні.

Наказом №31-ос від 27.01.2014 року позивача звільнено з роботи з 13.03.2014 року за п.1 ст.40 КЗпП. При цьому, перед звільненням, позивачу надано невикористану оплачувану відпустку у кількості 45 календарних дні з 27.01.2014 року по 13.03.2014 року.

У зв»язку з хворобою позивача під час відпустки до наказу про звільнення позивача з роботи вносились зміни до наказу №31-ос від 27.01.2014 року. Зокрема, наказами №141-ос від 9.04.2014 року, №165-ос від 25.04.2014 року, №193-ос від 22.05.2014, №272-ос від 17.06.2014 року, з чого слідує, що остаточно позивач звільнений з роботи з 17.06.2014 року.

Свою відмову від запропонованих посад позивач пояснив тим, що в новоствореному підприємстві Державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» є аналогічна посада, яку він обіймав в ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», а тому вважає, що саме ця посада йому повинна бути запропонована.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що указані обгрунтування позивача є безпідставними, оскільки, аналогічна посада, яка, на його думку, повинна йому бути надана, створена в іншій юридичній особі, тобто, на іншому підприємстві, яке не просило відповідача ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» перевести позивача на цю посаду, а без такого прохання з боку Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» відповідач не мав можливості самостійно вирішити питання переведення позивача на цю посаду до іншої юридичної особи.

При цьому, колегія суддів вважає, що відповідач дотримався вимог закону та вимог наказу №146 від 25.10.2013 року «Про внесення змін до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 9.07.2013 №88», яким зобов»язано генерального директора ДПС»Чорнобильський спецкомбінат» Кушніренка С.М. та виконуючого обов»язки директора ДП»Центр організаційно-технічного та інформаційного забезпечення» Феєра В.І. вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо працевлаштування на підприємствах працівників структурного підрозділу, які підлягатимуть можливому вивільненню, що виразилось у пропозиції з боку відповідача надати позивачу інші вакантні посади в межах його кваліфікаційного та фахового рівня.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 307,308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: