АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9650/15 Справа № 2-4599/11 Головуючий у 1 й інстанції - Башмаков Є.А. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

При секретарі: Добролюбовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною представника товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" Захаркевича О.М. на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року частково задоволено заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову і накладено арешт в межах заявлених позовних вимог - 1 730 887,36 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження (том 1, а.с. 62).

В апеляційній скарзі представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" Захаркевич О.М., посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та винесення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (том 2, а.с.145-146).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішень суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року частково задоволено заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову і накладено арешт в межах заявлених позовних вимог - 1 730 887,36 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження (том 1, а.с. 62).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 160 Є/V-U від 08.06.2007 року -875 190 грн. 54 коп.; стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 160 Є/V-U від 08.06.2007 року -200 грн. та у рахунок повернення судових витрат -120 грн., а разом 320 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 017 Є/V-U від 31.03.2008 року -756 234 грн. 96 коп.; стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 017 Є/V-U від 31.03.2008 року - 200 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.07.2006 року -14 238 грн.; стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.07.2006 року - 200 грн.; стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судовий збір -1700 грн. (том 1, а.с. 205-208).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2012 року заочне рішення залишено без змін (том 1, а.с.289-290).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" Захаркевич О.М. посилається на те, що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», яким 18 жовтня 2007 року було видано ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 29 031,81 доларів США, і на забезпечення виконання кредитного договору № СL-800/135/2007 з ОСОБА_2 укладено договір застави № PСL-800/135/2007, згідно із яким ОСОБА_2 передав у заставу автомобіль Тойота Камрі державний номер НОМЕР_1. Зазначений договір не розірваний і не визнаний недійсним, 5 жовтня 2015 року ОСОБА_2 написав заяву про добровільний продаж заставного майна, але у зв'язку із накладенням арешту це є неможливим. З цих підстав апелянт вважає ухвалу про забезпечення позову незаконною.

Однак, із доводами апелянта погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішень суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала суду постановлена з врахуванням предмету позову щодо стягнення боргу за трьома кредитними договорами на загальну суму біля 1 700 000грн., положень статей 151 - 152 ЦПК України та пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль Тойота Камрі державний номер НОМЕР_1 є предметом застави, і між ОСОБА_2 та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у жовтні 2015 року досягнуто згоди щодо добровільного продажу заставного майна, - не свідчить про незаконність ухвали від 05 лютого 2010 року, оскільки відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження"заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, чи відповідно до ст. 154 ЦПК України звернутись до суду із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна" Захаркевича О.М. відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: