Справа № 341/1953/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1433/2015
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.,

секретаря: Капущак С.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, третьої особи

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Відділу ДВС Галицького районного управління юстиції, Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, виключення його з акту опису та арешту, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Галицького районного суду від 24 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом.

Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вироком Галицького районного суду від 27 липня 2012 року її сина -ОСОБА_4 (третю особу в даній справі) засуджено за ч.ч.1,2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На виконання даного вироку суду 16 липня 2014 року державним виконавцем ВДВС Галицького РУЮ складено акт опису і арешту майна, що знаходиться у житловому будинку №1 по вул. Київській в м.Галичі. У даний акт було включено наступне майно: газова плитка «Індезіт», холодильник «Норд», мякий куток, тумбочку, телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг», килим розміром, 1,5*1 м., телевізор «Шарп», дівіді «Вінг», деревяну шафу, чотири мякі крісла.

Позивач зазначає, що перелічене майно не належить сину ОСОБА_4, оскільки він у будинку не проживав. Крім того, рішенням Галицького районного суду від 28 серпня 2013 року ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право на користування жилим приміщенням та виписаний з будинку.

З урахуванням наведеного ОСОБА_5 просила визнати за нею право власності на вище перелічене майно та виключити його з акту опису та арешту майна від 16 липня 2014 року.

Рішенням Галицького районного суду від 24 грудня 2014 року позов у частині вимог до Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на холодильник «Норд», телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та виключено дане майно з акту опису і арешту майна від 16 липня 2014 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції ОСОБА_6

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2015 року скасовано, а праву передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Державна податкова інспекція у Галицькому районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на дане рішення в частині задоволення позову ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, просить скасувати його у оскаржуваній частині та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення суду не відповідає вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України.

З предмета позову та матеріалів справи вбачається, що оспорюване право позивача було порушено діями працівника відділу ДВС, яким складено спірний акт про опис і арешт майна від 16 липня 2014 року.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд частково не взяв до уваги, що даним актом описано майно на підставі судового рішення у справі №341/2438/13-ц, яке визнано на праві власності за засудженим ОСОБА_4

Крім того, у справі №341/2438/13-ц ОСОБА_5 брала участь як третя особа, тому в силу дії ст.223 ЦПК України вона не може знову заявляти у суді ту саму вимогу з тих самих підстав чи оспорювати встановлені судом обставини справи.

Апелянт зазначає, що задовольняючи частково позов, суд обґрунтував своє рішення представленими позивачем доказами придбання спірного майна. Однак, не оцінив надані докази в сукупності. Згідно копії чека від 16 жовтня 2006 року холодильник «Норд» придбаний ОСОБА_7 у підприємця ОСОБА_8 Водночас у справі за позовом ОСОБА_9 даний холодильник придбано в магазині «Електрон» у підприємця ОСОБА_10

Відсутність доказів придбання телевізора «Самсунг» та тюнера «Лемберг» під час розгляду справи №2/341/910/13-ц при ухваленні оскаржуваного рішення повинно було б викликати у суду сумніви щодо походження товарних чеків, виданих підприємцем ОСОБА_8

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, яка вимоги скарги підтримала, позивача, та третьої особи ОСОБА_4, які вимоги скарги заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_4, третьої особи по справі, який за вироком Галицького районного суду від 27 липня 2012 року був засуджений до позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Позивач проживає в будинковолодінні за адресою: вул. Київська,1 в м.Галич (а.с.6), який на праві власності належить її чоловіку ОСОБА_9

На виконання даного вироку суду в частині конфіскації майна державним виконавцем ВДВС Галицького РУЮ 16 липня 2014 року, за місцем проживання засудженого за адресою - вул. Київська,1 в м. Галич, описано та накладено арешт на наступне майно: газова плитка «Індезіт», холодильник «Норд», мякий куток, тумбочку, телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг», килим розміром, 1,5*1 м., телевізор «Шарп», дівіді «Вінг», деревяну шафу, чотири мякі крісла (а.с.8-9).

Посилаючись на те, що вищенаведене описане і арештоване майно належить їй на праві приватної власності, а не боржнику ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково про визнання за ОСОБА_5 права власності на холодильник «Норд», телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг», суд першої інстанцій неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування у цій частині і ухвалення нового.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст.ст.328,334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом або договором.

За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. (ч.1 ст.698 ЦК України)

Як вбачається з товарних чеків від 03 січня 2006 року, 16 жовтня 2006 року (а.с.15) покупець ОСОБА_5 придбала у підприємця ОСОБА_8 телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та холодильник «Норд» (а.с.15).

Як вбачається із рішення Галицького районного суду від 27 грудня 2013 року по справі №341/2438 (за позовом ОСОБА_9 до Державної податкової інспекції в Галицькому районі, Галицького РВ УМВС, треті особи Державна виконавча служба Галицького РУЮ, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту), ОСОБА_5 брала участь у даній справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач ОСОБА_5 у даній справі наполягала на тому, що майно на яке накладено арешт належить їй та чоловіку. Сторони наполягали на тому, що телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та холодильник «Норд» були придбані за отриману грошову компенсацію від повені у 2008 році, однак подані товарні чеки на придбання товарів засвідчують їх купівлю- продаж у 2006 році.

Рішенням суду від 27 грудня 2013 року за чоловіком позивача визнано право власності, у тому числі і на телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та холодильник «Норд» .

Однак, рішенням апеляційного суду від 3 березня 2014 року рішенням Галицького районного суду від 27 грудня 2013 року в частині визнання за чоловіком позивача право власності на телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та холодильник «Норд» скасовано та відмовлено у задоволенні цих вимог.

Позивач жодним доказом не спростувала докази про придбання майна, які надавав ОСОБА_9 у справі за його позовом, зокрема, що стосується дати придбання майна та магазину, у якому воно придбавалося.

Пояснення ОСОБА_11 про те, що спірне майно дійсно належить батькам у порівнянні з іншими письмовими доказами не можуть у даному випадку бути підставою для задоволення цих вимог.

Враховуючи зазначені обставини у суду першої інстанції не було законних підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задоволити частково.

Рішення Галицького районного суду від 24 грудня 2014 року у частині визнання за ОСОБА_5 право власності на холодильник «Норд», телевізор «Самсунг», тюнер «Лемберг» та виключення даного майна з акту опису і арешту від 16 липня 2014 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції ОСОБА_6 скасувати та відмовити ОСОБА_5 у задоволенні цих вимог.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

ОСОБА_12