РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2015 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та скасування розписки про отримання позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач свої вимоги обгрунтував тим, що 18.10.2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн. зі строком повернення до 21.10.2013 року. На підтвердження взятих у позику коштів ОСОБА_2 було надано розписку від 18.10.2013 року. У визначений договором позики строк відповідач кошти не повернув.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики у розмірі 500 000,0 грн.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору позики від 18.10.2013 року недійсним та скасування розписки про отримання позики.

На обгрунтування позовних вимог зазначив, що він був посередником фінансово-господарської діяльності між ТОВ «Торгівельна компанія «Агротехмолторг», інтереси якої представляв ОСОБА_1 та ТОВ «Персей груп». На момент здійснення операції була затримка з оплатою коштів, тому ОСОБА_1 запропонував йому виступити гарантом того, що товар фактично надійде та грошові кошти будуть перераховані. З цих причин позивач 18.10.2013 року підписав договір позики та розписку про отримання коштів, які ОСОБА_1 обіцяв знищити після завершення господарської операції.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати договір позики від 18.10.2013 року укладений між ним та ОСОБА_1 недійсним; скасувати розписку про отримання позики у розмірі 500 000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, просили задовольнити зустрічний позов.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що 18.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов даного договору позивач передав, а відповідач отримав у власність грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн.

Згідно п. 4.1 договору, позика надається позичальнику строком до 21.10.2013 року включно.

П.6.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в день укладення договору позики на підтвердження отримання коштів надав ОСОБА_1 розписку про отримання позики в сумі 500 000,00 грн., відповідно до якої зобовязувався повернути кошти в строк до 21.10.2013 року включно чи раніше за вимогою.

Таким чином, факт укладення договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та передачі коштів за договором в сумі 500 000,00 грн. підтверджений розпискою ОСОБА_2, яка є належним і допустимим доказам позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики від 18.10.2013 року в розмірі 500 000,00 грн. є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За змістом п. 1.2 договору позики від 18.10.2013 року позичальник, з однієї сторони, та позикодавець з другої сторони, стверджують один одному та повідомляють усім зацікавленим у тому особам, що: у момент укладення цього договору вони усвідомлювали значення своїх дій і могли керувати ними; розуміють природу цього правочину, своїх прав та обовязків за договором; володіють українською мовою, що дало їм можливість правильно та однозначно зрозуміти та про тлумачити цей договір; при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними; договір укладається ними у відповідності зі справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; договір укладається га вигідних для сторін умовах у не є результатом впливу тяжких обставин; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним); цей правочин не приховує інший правочин (не є удаваним).

ОСОБА_2 розумів зміст та погодився з умовами даного договору, що підтверджується його підписом у договорі. Доводи позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про те, що договір позики є недійсним і документи підписано ним під впливом довіри не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не спростовують позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2, як позивач за зустрічним позовом, не надав суду доказів, які б спростовували факт отримання ним коштів за договором позики від 18.10.2013 року та підтверджували наявність підстав недійсності правочину, визначених ст. 215 ЦК України.

Таким чином, суд відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні його зустрічного позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які повязані з оплатою судового збору в сумі 3654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.10.2013 року в розмірі 500 000,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та скасування розписки про отримання позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: