Справа № 307/1539/15-ц
Провадження № 2/307/1024/15
04 листопада 2015 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Баник А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Також представник зазначив, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вказаними кредитними договорами, Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк».
Представник позивача в судове засідання не з'явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить позов задовольнити, а тому суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст. 512 ч.1 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ч.1 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ч.1 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитами від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги в тому числі і за кредитними договорами №09/2008 від 15 січня 2008 року та №15/8-08 від 15 лютого 2008 року
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно договорів поруки №01 від 15 січня 2008 року та №53/12-08 від 15.02.2008 року, укладених між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем ОСОБА_2, останній зобов'язався відповідати перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами №09/2008 від 15 січня 2008 року та №15/8-08 від 15 лютого 2008 року.
Згідно ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
В п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Як встановлено в судовому засіданні строк дії договорів поруки за №01 від 15 січня 2008 року та №53/12-08 від 15 лютого 2008 року, укладених між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2, в самих договорах поруки не зазначений, при цьому в кредитних договорах №09/2008 від 15 січня 2008 року та №15/8-08 від 15 лютого 2008 року строки виконання основних зобов'язань зазначені датами - 14 січня 2013 року та, відповідно, 14 лютого 2013 року.
Беручи до уваги те, що позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом в суд до відповідача ОСОБА_2 як солідарного боржника (поручителя) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №09/2008 від 15 січня 2008 року та №15/8-08 від 15 лютого 2008 року - 4 травня 2015 року, тобто за межами, встановленого ст. 559 ч.4 ЦК України строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення солідарної відповідальності за даними кредитними договорами на поручителя ОСОБА_2
Судові витрати слід покласти на відповідача ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. , ст.ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 554, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами№09/2008 від 15 січня 2008 року та №15/8-08 від 15 лютого 2008 року відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: В.І. Бобрушко