Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Астахової О.О.

з участю секретаря - Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява від ПАТ «Ідея Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.03.2015 року по справі № ІБ-909/15 про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Ідея Банк» (р/р 3773, МФО 336310, ) 34082 (тридцять чотири тисячі вісімдесят дві) грн., 71 коп. заборгованості за кредитним договором № Р23.172.73773 від 04.01.2014 року та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 95 (дев'яносто п'ять) грн.00 коп.

В судове засідання представник заявника не з'явився, одночасно в заяві про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 389-9 ЦПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про день та місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяв.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази та матеріали справи третейського суду, судом встановлено наступне.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2015 року було відмовлено Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Асоціації українських банків від 20.03.2015 року відносно ОСОБА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2015 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2015 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Ідея Банк» (р/р 3773, МФО 336310, ) 34082 (тридцять чотири тисячі вісімдесят дві) грн., 71 коп. заборгованості за кредитним договором № Р23.172.73773 від 04.01.2014 року та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 95 (дев'яносто п'ять) грн.00 коп.

Пунктом 4.6 кредитного договору№ № Р23.172.73773 від 04.01.2014 року укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 передбачено, що всі спори, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладання кредитного договору - 04 січня 2014 року, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 2 ст. 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-64цс15 від 20.05.2015 року, Закон України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнив пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015р. викладена правова позиція щодо непідвідомчості спорів за позовами банків про стягнення заборгованості за кредитними договорами із споживачами банківських послуг третейським судам:

За ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Враховуючи вимоги п. 2 ст. 389-10 ЦПК України, в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 360-7, 389-10, 389-11 ЦПК України ст.ст. 5, 6, 12 Закону України «Про третейські суди», Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», Постановою Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015р. суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення судом. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: