Справа № 450/3151/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/5597/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з участю третьої особи відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, про спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з участю третьої особи відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, про визнання права власності в порядку спадкування права на завершення приватизації розпочатої ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення №108 від 11 травня 2011 року IV сесії 6-го демократичного скликання Солонківської сільської ради, рішення №954 від 15 квітня 2010 року Солонківської ради Пустомитівського району Львівської області, земельних ділянок: площею 0,1227 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1721 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,1496 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1907 га, кадастровий номер НОМЕР_4, які призначені для ведення особистого селянського господарства, а також про визнання права на виготовлення та одержання державних актів про право власності на вказані земельні ділянки.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, по суті позовних вимог. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, який був їй чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина у склад якої, крім іншого, увійшли земельні ділянки: площею 0,1227 га, площею 0,1721 га, площею 0,1496 га, площею 0,1907 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Вказує, що ОСОБА_7 до смерті проживав і був зареєстрований з нею за однією адресою. Стверджує, що визнання права власності на спадкове майно у позасудовому порядку неможливе, оскільки за життя спадкодавець своїм майном не розпорядився та не встиг виготовити правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 9 січня 2013 року.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 10 березня 1969 року вбачається, що позивач і спадкодавець перебували в шлюбі.

Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно роз»яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року) «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №108 від 11 травня 2011 року «Про внесення змін в рішення №954 від 15 квітня 2010 року і передачу земельних ділянок у власність» вбачається, що ОСОБА_7 передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0986 га та земельну ділянку для ведення ОСГ площею 0,6351 га.

З матеріалів справи, а саме з листа відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області від 10 квітня 2015 року №9-1315-0.5-1371/2-15 вбачається, що кадастрові номери визначено, але не присвоєно наступним земельним ділянкам на ім'я ОСОБА_7 площею 0,1227 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1721 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,1496 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1907 га, кадастровий номер НОМЕР_4, які призначені для ведення особистого селянського господарства. Реєстрація права власності на вказані вище земельні ділянки не проводилась та технічна документація із землеустрою на зберігання у відділ Держземагенства у Пустомитівському районі не поступала.

Позивачем не представлено суду оригінали чи належним чином завірені копії технічної документації із землеустрою на зазначені земельні ділянки.

Суд прийшов до вірного висновку, що зазначене рішення сільської ради та лист відділу Держземагенства не може бути як належним доказом у розумінні ст. 58 ЦПК України на підтвердження того, що спадкодавцем за життя розпочато приватизіцію спірних земельних ділянок, оскільки площа земельних ділянок зазначена у рішенні Солонківської сільської ради від 11 травня 2011 року не співпадає із площєю земельних ділянок, яким визначено, але не присвоєно кадастрові номери.

У матеріалах справи не міститься жодного доказу про те, що ОСОБА_7 було передано у власність та ним розпочато процедуру приватизації спірних земельних ділянок.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на ім»я ОСОБА_1

Висновки суду ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: