Справа № 333/4859/15-ц
Провадження №2/333/2211/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2015 р. м. Запоріжжя

Коммунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що з 12.12.2001 року по 08.08.2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 10.10.2002 позивачка уклала шлюб з громадянином ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5 ОСОБА_6, майже постійно проживає разом з чоловіком та дитиною, яка з 1 по 7 клас навчається в ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5. У період канікул разом з дитиною приїздить до м.Запоріжжя до матері позивачки. Позивачка має намір виїхати з дитиною та отримати візу на виїзд разом з ним до ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5 строком з 15 серпня 2015 року до 15 липня 2016 року (часу закінчення навчання). Отримати від відповідача згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон не може, оскільки відповідач не спілкується з позивачкою, не зустрічається з сином більше двох років. Тому позивачка вимушена звернутись до суду. Просить суд дозвiл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5 на строк одинадцять місяців в період з 15 серпня 2015 року до 15 липня 2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, надавши їй право на оформлення всіх, повязаних з перетинанням державного кордону України документів для виїзду та вїзду дитини в Україну.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01. 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного із батьків може здійснюватися без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони з 12.12.2001 року по 08.08.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №395 від 08.08.2002 р., від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №589, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Згідно Свідоцтва про народження серії 1-ЖС №085882 від 20.08.2002 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, позивач та відповідач є батьками неповнолятньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач та вiдповiдач перебували у зареєстрованому шлюбі.

Позивачка бажає виїхати з сином до ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5 на строк одинадцять місяців в період з 15 серпня 2015 року до 15 липня 2016 року

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок», схваленої Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 475-Х1V від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд з урахуванням інтересів дитини, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, за кордон без згоди батька в перiод з 15 серпня 2015 року до 15 липня 2016 року

Зважаючи на те, що позивачка взяла на себе витрати по сплаті судового збору, та не просить їх стягувати, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 ст.ст. 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон - задовольнити.

Надати громадянцi України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6) дозвiл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 Арабських ОСОБА_5 на строк одинадцять місяців в період з 15 серпня 2015 року до 15 липня 2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, надавши їй право на оформлення всіх, повязаних з перетинанням державного кордону України документів для виїзду та вїзду дитини в Україну.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова