справа №619/376/15-ц
провадження №2/619/984/15
02 листопада 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності,
ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому після уточнення просила визнати за нею право власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 592,5 м2, розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13, вул. Молодіжна №15; земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13; земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №15; житлового будинку з господарсько-побутовими загальною площею 556 м2, розташованого за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9; земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 30 жовтня 1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №168925, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. До теперішнього часу шлюб не розірвано. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №231113, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції. Дитина мешкає разом з позивачем ОСОБА_3 Під час шлюбу сторонами було придбане вищезазначене майно. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку розділити майно, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, позивач вимушена звертатися до суду за захистом свого порушеного права.
У судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.
Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №096312, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану, 30 жовтня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1905. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4.
Згідно свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №231113, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, ОСОБА_6, народився 22.10.2002 року, його батьками є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_3.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №40331301 від 09.07.2015 року, власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13, вул. Молодіжна №15, на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31.05.2010 року, та житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9, на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2011 року, є ОСОБА_4.
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №433269, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.02.2006 року за реєстровим №708, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснив судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як вбачається з матеріалів справи житлові будинки, які розташовані за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13, вул. Молодіжна №15 та за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9; земельної ділянки за цими ж адресами, були придані в період зареєстрованого між сторонами шлюбу та зареєстровані на ім'я відповідача.
Таким чином, зазначене майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
У звязку з вищевикладеним, суд дійшов до висновку про визнання права власності за кожним із сторін на ? частину зазначеного майна.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд
ОСОБА_9 Олександрівни задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 592,5 м2, розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13, вул. Молодіжна №15.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 592,5 м2, розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13, вул. Молодіжна №15.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №13.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №15.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Мала Данилівка вул. Молодіжна №15.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими загальною площею 556 м2, розташованого за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими загальною площею 556 м2, розташованого за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: Харківська область Харківський район с. Черкаські Тишки вул. Перемоги №9.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3654 гривні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок