Справа № 356/542/15 Головуючий у І інстанції Лялик Р.М.
Провадження № 22-ц/780/4970/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Волохова Л.А., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського районного суду Київської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який мотивував наступним:

20 листопада 2014 року між сторонами був укладений договір строкового банківського вкладу №128105-44.5 «Щедра осінь», згідно умов якого він вніс в банк грошові кошти в розмірі 3743,00 доларів США під 8,5% річних, з терміном дії до 22 грудня 2014 року. Зазначав, що встановлений сторонами термін повернення вкладу минув, на його численні звернення банк свої зобовязання у повному обсязі не виконав, і вклад йому повернуто лише частково, у звязку з чим він зазнав моральних страждань, також перебував на стаціонарному лікуванні. Вважаючи, що діями відповідача були порушені його права, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Березанського районного суду Київської області від 16 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтував скаргу тим, що судом першої інстанції не взято до уваги положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен вправі мирно володіти своєю власністю, положення статей 41 Конституції України та 321 ЦК України. Зазначає, що банк допустив ряд порушень його прав, за які повинен нести відповідальність. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань стан здоровя позивача значно погіршився. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадку, коли право на таке відшкодування прямо передбачене положеннями законодавства чи укладеного сторонами договору. В той же час у даному випадку можливість такого відшкодування не передбачене ні нормативними актами, ні положеннями договору строкового банківського вкладу №128105-44.5 від 20 листопада 2014 року. За таких умов право позивача на відшкодування відповідачем спричиненої у звязку з невиконанням останнім умов договору банківського вкладу залишилося недоведеним, відтак не може бути прийняте судом. З наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх законними та обґрунтованими.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Зважаючи на те, що позивачем не було доведено наявності підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, як і не було доведено погіршення його стану здоровя у звязку з діями банку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи та надані сторонами докази. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Березанського районного суду Київської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді