04.08.2015 Справа № 756/5967/15-ц
Справа пр. №2/756/3587/15
ун. №756/5967/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві), ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля марки HONDA CR-V, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску - 1999.

Позивач стверджував, що 14.06.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження ВП №38063118 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 Виконавче провадження відкрито в межах адміністративного стягнення з позивача на користь ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 14.06.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки в ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем виявити кошти або майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу по виконавчому документу, не виявилося можливим. Проте арешт з майна ОСОБА_1 не знято.

Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту його майно, зокрема, і згаданий автомобіль.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки своїх представників в судове засідання суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до листа ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 20.04.2015 року на виконанні у останнього перебував виконавчий документ АЕІ 305635 від 20.08.2012 року, виданий ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві стосовно адміністративного стягнення на суму 510,00 грн., на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Межах даного виконавчого провадження 14.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно ОСОБА_1

14.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, так як в ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем виявити кошти або майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу по виконавчому документу, не виявилося можливим.

На даний час арешт з майна ОСОБА_1 не знято.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження").

З метою забезпечення виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення 14.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову, якою було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1, зокрема і на автомобіль марки HONDA CR-V, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску - 1999.

Ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави для повернення стягувачеві виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Так, п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ч.4 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, ч.5 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що постанова у справах про адміністративні правопорушення має бути подана до виконання протягом трьох місяців, перебіг яких починається з наступного дня після набрання документом юридичної сили.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо).

Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

Судом встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №38063118, був виданий ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ще 20.08.2012 року, а тому строк пред'явлення його до виконання сплив ще 22.11.2012 року, тобто вже після повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, стягувач не мав можливості знову пред'явити даний виконавчий документ до виконання.

14.06.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову, якою повернуто виконавчий документ стягувачу, однак державним виконавцем у цій постанові не було зазначено про зняття арешту, накладеного на майно боржника, зокрема, на автомобіль марки HONDA CR-V, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску - 1999.

Відтак, суд вважає, що після повернення виконавчого документа державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві повинен був зняти арешт, накладений постановою від 14.06.2013 року на майно, зокрема, на автомобіль марки HONDA CR-V, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску - 1999, власником якого є боржник ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, в тому числі звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 14.06.2013 року ВП №38063118, автомобіль марки HONDA CR-V, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску - 1999, що належить на праві власності ОСОБА_1

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.47, 50, 57 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, в тому числі звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 14.06.2013 року, автомобіль марки HONDA CR-V, рік випуску - 1999, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.11.2004 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька