22 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину-інваліда та дружину,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину-інваліда та дружину.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 30 березня 1978 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 серпня
2000 року. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства та з 01 жовтня 2011 року має другу групу інвалідності довічно та потребує постійного догляду. Відповідач майнової допомоги на утримання дитини не надає. Ураховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, на підставі ст. ст. 88, 198 СК України ОСОБА_4 просила стягнути із
ОСОБА_5 на користь непрацездатної дочки ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячними платежами, починаючи з дня подачі заяви до суду і довічно, та стягнути аліменти на її (позивачки) користь в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячними платежами, починаючи з дня подачі заяви до суду на час перебування дочки на її утриманні.
Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29 серпня 2014 року і довічно. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29 серпня 2014 року і протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом та опікування нею. Допущено негайне виконання рішення суду в розмірі місячної суми платежу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2015 року заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від
21 жовтня 2015 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності заявлених позовних вимог на наявності підстав передбачених ст. 88 СК України.
Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 30 березня 1978 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10 серпня 2000 року серії НОМЕР_1 (а. с. 8).
Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, другу групу інвалідності встановлено з 01 жовтня 2011 року та довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 29 вересня 2011 року
№ 346024 (а. с. 10).
Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 88 СК України визначено, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Отже, чинним законодавством передбачено утримання одного із подружжя іншим у разі проживання його з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду.
Згідно довідки Богуславської ЦРЛ від 16 листопада 2011 року
ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду довічно, оскільки не здатна до самообслуговування (а. с. 12).
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що ОСОБА_6 проживає разом із матір'ю, позивачем у справі, а тому остання на підставі положень передбачених ст. 88 СК України має право на отримання аліментів на свою користь.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня
2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня
2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від

21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

03 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину-інваліда та дружину залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік