Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Зарицької Г.В., Жигановської О.С.

з участю

секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» про визнання рішення комісії неправомірною та його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН Коростенського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі - Коростенський РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго») від 19.02.2014 року по розгляду акту № 011574 від 30.01.2014 року. Зазначала, що акт про порушення не відповідає вимогам законодавства, а тому проведення нарахувань по ньому є незаконним та суперечить Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії. Крім того, договір укладено не з нею.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» в особі Коростенського РЕМ.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд безпідставно вважав неможливим оскарження рішення комісії і не дав оцінку доводам позовної заяви.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем невірно спосіб захисту своїх прав, і вважав оскаржуване рішення комісії документом, що не породжує права та обов'язки та носить рекомендаційний характер.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що 21.12.2008 року між ВАТ «ЕК «Житомиробленерго», перейменоване на ПАТ «ЕК «Житомиробленерго», та ОСОБА_2 укладено договір про користування електричною енергією (далі - Договір) за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.92-95).

30.01.2014 року працівниками Коростенського РЕМ в присутності ОСОБА_1 складено акт № 011574 про порушення п.42 Правил користування електричною енергією, шляхом самовільного підключення електропроводки та струмоприймачів до електричної мережі з порушенням схеми обліку : змонтована розетка із схованою електропроводкою. При включенні навантаження в дану розетку лічильник не працює, контрольна лампочка не мигає. Напруга в розетці є. Самовільне підключення виконано під штукатуркою на стіні на відстані 80 см від підлоги. До цієї електромережі приєднано електролампочку потужністю 150 Вт та електрообігрівач потужністю 2 кВт. Акт підписано ОСОБА_1 та трьома представниками РЕМ (а.с.4).

Комісією з розгляду Актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН 19.02.2014 року проведено засідання та складено протокол № 14, в якому прийнято рішення про визнання Акту від 30.01.2014 року № 011574 правомірним, нараховано по акту у відповідності з пунктом 2.7 Методики з дня останньої технічної перевірки 09.04.2012 року за перерізом алюмінієвого проводу 2,5 кв.мм (24А) обсяг не обліковано електричної енергії на 25118 кВт.год на суму 13285,01 грн. та запропоновано сплатити її до 01.03.2014 року. При розгляді була присутня ОСОБА_1, яка від підпису відмовилася (а.с.5-7).

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст.11 Закону України «Про електроенергетику»).

Згідно із п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила КМУ), якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Пунктами 6 та 7 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122 (далі - Порядок), встановлено, що у разі відмови споживача відшкодувати збитки підтвердження

факту викрадення електричної енергії та стягнення збитків здійснюється у судовому порядку. Рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку.

Згідно п.6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996 року № 28 (далі - Правила НКРЕ), споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта, визначення розміру коштів, належних до оплати, здійснення платежів вирішуються у судовому порядку (п.6.43 Правил НКРЕ).

Верховним Судом України у постанові № 6-4цс11 від 6.11.2011 року зроблено правовий висновок про те, що акт є лише фіксацію порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно зі ст.57 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Крім цього, Верховний Суд України визначаючи таку правову позицію, зазначив, що акт розглядається на засіданні комісії із запрошенням споживача, яка при доведеності зафіксованих актом обставин, від імені енергопостачальника та відповідно до Методики може визначити негативні для споживача наслідки.

Отже, Верховний Суд України у своєму рішенні встановив неможливість оскарження лише акту і вказав, що негативні наслідки наступають для споживача саме на підставі рішення комісії.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, вимоги ст.ст.3, 15 ЦПК України та ст.16 ЦК України, п.53 Правил КМУ, п.6 та 7 Порядку, п.6.42 Правил НКРЕ, п.25 Договору колегія суддів приходить висновку про можливість оскарження споживачем рішення комісії з метою захисту своїх прав та обов'язків, оскільки останнє тягне за собою негативні наслідки для нього, а тому висновок суду щодо обрання невірного способу захисту своїх прав є помилковим.

Згідно із п.42, 48 Правил КМУ споживач зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п.53 Правил КМУ у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються:

відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні

пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Акт від 30.01.2014 року містить всі необхідні дані, що передбачені п.4.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року (далі - Методика), а саме : параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Акт підписано трьома представників енергопостачальника, а також ОСОБА_1, яка зауважень щодо його змісту не висловила, погодившись із самовільним підключенням та зазначивши тільки дату включення електрообігрівача.

Доводи позивача щодо не зняття працівниками РЕМ штукатурки не спростовують відображену в акті від 30.01.2014 року № 011574 точку підключення до відповідних мереж і не спростовують факт самовільного підключення до електричних мереж поза засобом обліку прихованим способом, оскільки таке підключення можливо було визначити без спеціальних засобів.

Переріз проводів, їх матеріал та струм споживання визначався спеціальним засобом вимірювання, який пройшов державну повірку, про що зазначено у акті, а дозволена потужність споживання у 1,7 кВт та матеріал проводки і її переріз також встановлено у договорі про користування електричною енергією від 21.12.2008 року, укладеного між енергопостачальником та сином позивача ОСОБА_2 (а.с.92-95). Позивачем не спростовано режим роботи струмоприймачів, вказаний у акті. Її доводи, що повинно було бути вказано 8 годин згідно Методики є безпідставними, оскільки зазначена норма застосовується при обчисленні розміру вартості електричної енергії і не стосується фактичного часу їх роботи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує.

Як встановлено у судовому засіданні, у житловому будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживає, а власником останнього є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.1995 року та договору дарування від 14.12.1995 року, а тому складення акту про порушення та винесення рішення відносно неї як власника є правомірним.

За таких обставин п.1 рішення комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН щодо визнання акту від 30.01.2014 року правомірним відповідає обставинам справи.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на невідповідність застосованого пункту Методики та періоду нарахування за безобліково спожиту електричну енергію даним акту від 30.01.2014 року.

Згідно п.3.1 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у

підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Так, працівниками РЕМ в акті зазначено, що самовільне підключення електропроводки та струмоприймачів здійснено до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, та вказано місце підключення до відповідної мережі, що є підставою для застосування Методики на підставі пп.6 п.2.1 останньої (підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку).

При виявленні у споживача порушень, зазначених у підпункті 6 пункту 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії розраховується на підставі п.2.8 Методики, а не п.2.7, за яким проведено розрахунок.

Пунктом 3.3. Методики передбачено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за відповідною кількістю днів в залежності від порушення та можливості його виявлення.

Якщо споживач учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (пп.а п.3.1 Методики).

Контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень (п.1.2 Правил НКРЕ).

З акту від 30.01.2014 року вбачається, що працівники енергопостачальника виявили самовільне підключення шляхом увімкнення до розетки побутового електроприладу та візуального огляду засобу обліку, який не реагував на споживання електроенергії, тобто самовільне підключення виявлено без використання спеціальних технічних засобів та демонтажу оздоблювальних конструкцій, що свідчить про можливість його виявлення під час контрольного огляду засобу обліку проведеного належним чином.

За таких обставин, перерахунок за спожиту електричну енергію повинен бути проведений з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Представником відповідача не доведено неможливість виявлення споживання не облікованої електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу

обліку, а тому проведений розрахунок вартості необлікованої електричної енергії з дати останньої технічної перевірки 09.04.2012 року (а.с.98-99) є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення комісії щодо нарахування за п.2.7 Методики та за період з дати останньої технічної перевірки (більше 1 року) не відповідає вимогам законодавства та не узгоджується із змістом акту від 30.01.2014 року, а тому п.п.2-4, 6 рішення комісії є неправомірними.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового - про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати неправомірним та скасувати пункти 2-4, 6 рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН Коростенського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» від 19.02.2014 року по розгляду акту № 011574 від 30.01.2014 року, оформлене протоколом № 14.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: