Справа № 333/9279/114-ц
Провадження № 2/333/357/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив та доповнив, звернувшись до відповідача ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та вселення, вказавши, що 29.07.2014 р. сторони уклали договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 1228, за умовами якого позикодавець надав відповідачу (позичальнику) у власність 126000,00 грн., а він зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) - п. 1 договору позики. Згідно з п. 7 договору позики на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від уми позики.

На забезпечення виконання зобовязань за договором позики того ж дня сторони уклали іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 29.07.2014 р. за р. №1230. За умовами іпотечного договору відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателюі) в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.2.4 іпотечного договору ринкова вартість квартири згідно з висновком про ринкову вартість майна зі Звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності станом на 12.07.2014 р. дорівнює 168352,00 грн.

Згідно з п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, повязаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому пункті договору (адреса відповідача: АДРЕСА_2). Рекомендований чи цінний лист, направлений однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг. Це правило визначає порядок предявлення усіх вимог, передбачених цим договором чи договорами, похідними від нього (у т.ч. іпотечним договором), якщо інше не визначено угодою сторін.

Вимогу про повернення позики позивач надіслав відповідачу на адресу: АДРЕСА_3, ЗО вересня 2014 р. і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 04 жовтня 2014 р. Надіслання листа з вимогою про повернення позики підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 30.09.2014 р., та описом вкладення до цінного листа від 30.09.2014 р.

Проте сума позики так і не була повернута позивачу ні впродовж 14 календарних днів від дня предявлення вимоги про повернення позики (до 19.10.2014 р.), ні станом на дату подання цієї позовної заяви.

Згідно з п. 3.4.3 іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання Іпотекодавцями зобовязань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 3.4.6 іпотечного договору за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, іпотекодержатель має право погасити наявну заборгованість боржника за договором позики, а також витрати на виконання зобовязань, забезпечених іпотекою.

Згідно з п. 5.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання та в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, що виникають з договору позики, виникає в іпотекодержателя у випадках, обумовлених умовами договору позики, цього договору та нормами чинного законодавства України.

Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушення з вимогою про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони іпотечного договору домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п. 5.3 іпотечного договору).

У п. 5.4 іпотечного договору сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель вправі на власний розсуд обрати один із таких способів задоволення його вимог в порядку позасудового врегулювання:

а) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань, забезпечених згідно з цим договором, у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

б) шляхом реалізації права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Визначені іпотечним договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджають іпотекодержателю застосувати інші, встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 5.4 іпотечного договору).

20.10.2014р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням передати відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобовязання у 30-денний строк з моменту отримання вимоги (заява від 20.10.2014 р. вих. №479/02-24, реєстровий номер 1887). Вимога була надіслана того ж дня, 20.10.2014 р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 20.10.2014 р. та фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 20.10.2014 р

З урахуванням вимог п. 6.5 іпотечного договору вважається, що вимога була отримана відповідачками 24.10.2014 р.

Таким чином, відповідно до п. 5.2 іпотечного договору порушення основного зобовязання підлягало усуненню не пізніше 30-денного строку з моменту отримання вимоги, а саме: 23 листопада 2014 р. У цей строк порушення умов договору позики так і не було усунуто відповідачем.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно з висновком про незалежну оцінку ринкової вартості квартири ринкова вартість обєкта оцінки становить 168352,00 грн.

24.11.2014 р. позивач надіслав (здав на пошту) цінним листом на адресу відповідача ОСОБА_2 вимогу про звільнення предмета іпотеки (квартири), що підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 24.11.2014 р., виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» (ідентифікатор: 507).

З урахуванням п. 6.5 іпотечного договору лист з вимогою про звільнення Предмета іпотеки (квартири) вважається отриманим адресатом належним чином 28.11.2014 р. Після спливу передбаченого договором місячного строку з моменту отримання вимоги (28.12.2014 р.) відповідач квартиру добровільно так і не звільнив, у звязку з чим підлягає виселенню в судовому порядку зі стягненням штрафу, передбаченого п. 5.7 іпотечного договору.

Розмір штрафу за відмову добровільно виселитись із квартири, передбаченого п. 5.7 іпотечного договору, виходячи з вартості квартири, котра є предметом іпотеки (п. 1.2.4 іпотечного договору), дорівнює: 168352,00 х 20 :100 = 33670,40 (грн.). Оскільки відповідно до п. 5.7 іпотечного договору ця вимога також забезпечується іпотекою, вона підлягає задоволенню за рахунок предмета іпотеки.

На цей час забезпечена іпотекою заборгованість відповідача дорівнює 285670,40 грн., у т.ч.: сума позики: 126000,00 грн. - сума позики, 126000,00 грн. штраф за порушення строку повернення суми позики відповідно до п. 7 договору позики, 33670,40 - штраф за порушення строку звільнення предмета іпотеки згідно з п. 5.7 іпотечного договору.

На момент підписання цієї позовної заяви у квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстрованих осіб немає.

Позивач просить суд суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним, ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості в розмірі 285670,40 грн.

-за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 29.07.2014 р. за р. №1228, - 252000,00 грн., з яких: сума позики: 126000,00 грн., штраф за порушення строку повернення позики, передбачений п. 7 договору позики - 126000,00 грн.;

-за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 29.07.2014 р. за р. №1230, - 33670,40 грн.: штраф за відмову звільнити квартиру, що є предметом іпотеки, в установлений строк, що передбачено п. 5.7 іпотечного договору;

-за ціною 168352,00 грн., визначеною субєктом оціночної діяльності.

Виселити з квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку: на адресу проживання відповідача, а також на адресу квартири відповідача, яка є предметом іпотеки, надсилалися судові повістки про виклик до суду відповідача, а також через неявку відповідача до судових засідань, останній був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі газеті «Запорізька правда», проте відповідач до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, проте заперечував на підставі ст. 224 ЦПК України проти ухвалення заочного рішення. Просив суд розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення по справі.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, приймаючи до уваги заперечення позивача проти ухвалення заочного рішення, який наполягає на розгляді справи у відсутності відповідача та ухвалення рішення по справі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у уточненій позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 закону України Про іпотеку, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Згідно ст.33 закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. 623 ЦК України: боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено:

29.07.2014 р. сторони уклали договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 1228, за умовами якого позивач ОСОБА_1 (позикодавець) надав відповідачу ОСОБА_2 (позичальнику) у власність 126000,00 грн., а останній зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) - п. 1 договору позики.

Згідно з п. 7 договору позики на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це.

У разі прострочення повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від уми позики.

На забезпечення виконання зобовязань за договором позики 29.07.2014р. сторони уклали іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 29.07.2014 р. за р. №1230.

За умовами іпотечного договору відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателюі) в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.2.4 іпотечного договору, ринкова вартість квартири згідно з висновком про ринкову вартість майна зі Звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності станом на 12.07.2014 р. дорівнює 168352,00 грн.

Згідно з п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, повязаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому пункті договору (адреса відповідача: АДРЕСА_2). Рекомендований чи цінний лист, направлений однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг. Це правило визначає порядок предявлення усіх вимог, передбачених цим договором чи договорами, похідними від нього (у т.ч. іпотечним договором), якщо інше не визначено угодою сторін.

Вимогу про повернення позики позивач надіслав відповідачу на адресу: АДРЕСА_3, ЗО вересня 2014 р. і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 04 жовтня 2014 р. Надіслання листа з вимогою про повернення позики підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 30.09.2014 р., та описом вкладення до цінного листа від 30.09.2014 р.

Проте, як вбачається з пояснень представника позивача у судовому засіданні, сума позики так і не була повернута позивачу ні впродовж 14 календарних днів від дня предявлення вимоги про повернення позики (до 19.10.2014 р.), ні станом на час судового розгляду справи.

Сторони іпотечного договору домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п. 5.3 іпотечного договору).

У п. 5.4 іпотечного договору сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель вправі на власний розсуд обрати один із таких способів задоволення його вимог в порядку позасудового врегулювання:

а) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань, забезпечених згідно з цим договором, у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

б) шляхом реалізації права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Представник позивача вважає, що визначені іпотечним договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджають іпотекодержателю застосувати інші, встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 5.4 іпотечного договору).

20.10.2014р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням передати відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобовязання у 30-денний строк з моменту отримання вимоги (заява від 20.10.2014 р. вих. №479/02-24, реєстровий номер 1887). Вимога була надіслана того ж дня, 20.10.2014 р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 20.10.2014 р. та фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 20.10.2014 р.

З урахуванням вимог п. 6.5 іпотечного договору вважається, що вимога була отримана відповідачками 24.10.2014 р.

Таким чином, відповідно до п. 5.2 іпотечного договору порушення основного зобовязання підлягало усуненню не пізніше 30-денного строку з моменту отримання вимоги, а саме: 23.11.2014 р.

Відповідно п.1.2.4 укладеного між сторонами 29.07.2014р. Договору іпотеки, ринкова вартість квартири, що передається в іпотеку згідно з висновком про ринкову вартість майна зі Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості обєкта нерухомості, виконаного субєктом оціночної діяльності станом на 02.07.2014р. складає 168352,00 грн.

Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сума боргу, яку отримав відповідач від позивача за договором позики 126 000 грн. у лютому 2014р., а також заборгованість відповідача за договором позики на час розгляду справи не є співмірною з вартістю предмету іпотеки картирою, яка визначена субєктом оціночної діяльності станом на 02.07.2014р. у розмірі 168352 грн.

Дані про ринкову вартість предмету іпотеки на час розгляду справи позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Як передбачено ст. 39 Законом України «Про іпотеку», на яку позивач посилається в обґрунтування вимог про виселення відповідача, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі ухвалити рішення про виселення мешканців.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» лише звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, а відповідач взагалі за адресою іпотечної квартири не зареєстрований, щодо реєстрації інших мешканців суду не надані дані про наявність таких осіб, то відпали підстави для виселення відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.9 ЖК України, ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 169, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова