Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4905/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Яновської ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект», Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського відділення ТТ №467 АКІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору факторингу

за апеляційною скаргою Яновської ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2014 року ,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просила визнати недійсним договір факторингу №1 від 12 грудня 2011року, який укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект».

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2014 року цивільну справу за позовом Яновської ОСОБА_1 до ТОВ«Кей- Колект», АКІБ «УкрСиббанк» в особі Житомирського відділення ТТ №467 АКІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору факторингу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що суд не звернув уваги на ст.ст.11,18,19 Закону України „Про захист прав споживачів, згідно яких вона є споживачем фінансових послуг, оскільки їй надано саме споживчий кредит, а тому позов може бути предявлено за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача. Окрім того спір стосується нерухомого майна, що знаходиться на території м. Житомира, а тому позов може бути преявлено за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 113 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають, або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання, або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців» місцезнаходження юридичної особи - це місцезнаходження постійно діючого виконавчого органу юридичної особи, а в разі його відсутності - місцезнаходження іншого органу чи особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без довіреності, за певною адресою, яка вказана засновниками в установчих документах і за якою здійснюється зв'язок з юридичною особою. Місцезнаходження юридичної особи зазначається у свідоцтві про державну реєстрацію.

На підставі викладеного можливо зробити висновок, що існує єдиний критерій, за яким визначається підсудність справ вказаної категорії, а саме: позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує договір факторингу №1, укладений 12 грудня 2011 року у м. Києві між Публічним акціонерним товариством „УкрСиббанк („Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект („Фактор). Відповідачами по справі є юридичні особи. Юридична адреса ПАТ „Укрсиббанк м. Харків, ТОВ „Кей-Колект Киїів /а.с.23/. Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується місцезнаходження ТОВ „Кей-Колект, яке відноситься до Подільського району м. Києва/а.с.46/.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про передачу справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на спірні правовідносини поширюється Закон України „Про захист прав споживачів є необґрунтованим, оскільки позивачкою не оскаржується кредитний договір, а предметом спору є договір факторингу.

Оскільки позивачка не заявляла вимог щодо предмета іпотеки, то доводи в апеляційній скарзі про виключну підсудність також є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209,303,307,312,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Яновської ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді