У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Маляренка А.В.., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев'янко Вікторія Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на частку майна, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев'янко В.В., з урахуванням його уточнень, просив встановити факт його проживання з ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину зазначеної квартири; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого на ім'я ОСОБА_5 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Дерев'янко В.В. 13 травня 2014 року за реєстровим № 1940 в частині спадкування Ѕ частини спірної квартири; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 20 травня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, реєстровий № 1166 в частині купівлі-продажу Ѕ квартири; витребувати з незаконного чужого незаконного володіння ОСОБА_7 Ѕ частину спірної квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з ОСОБА_9 він прожив без реєстрації шлюбу однією сім'єю з 01 січня 1999 року, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, за спільні кошти придбали у 2011 році квартиру АДРЕСА_1, яку облаштували за спільні кошти, купували необхідні будівельні матеріали, меблі та предмети домашнього господарства. З ОСОБА_9 він прожив у цивільному шлюбі понад 17 років, а в останні роки життя ОСОБА_9 він її доглядав, займався пошуком лікарів та купував ліки. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 40 років ОСОБА_9 померла. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено з підстав недоведеності спільного проживання з померлою протягом п'яти років.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_9 однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу в період з 01 січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2014 року на ім'я ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев'янко В.В., реєстровий № 1940 в частині права на спадкування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 20.05.2014 року за реєстровим № 1166 в частині купівлі-продажу Ѕ частини квартири.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в рівних частках з кожного, на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені позовні вимоги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із доведеності позовних вимог, положень частин 2,4 статті 3, частини 1 статті 74 СК України, статті 321, 330, частини 4 статті 368, статті 388 ЦК України.

Висновки апеляційного суду відповідають встановленим обставинам та доведенням позовних вимог.

Сімейний кодекс України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> набирав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, тобто з 01 січня 2004 року.

Із прийняттям Сімейного кодексу України (далі - СК) законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину.

За правилами ст. 256 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2039/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, у тому числі суд може встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України сім' <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_17/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1>ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 60 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 61 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_281/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За правилами ст. 74 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_331/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_277/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1>.

Особи, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Якщо за час спільного проживання зазначеними особами було придбано майно, слід звернутися в суд з позовом до інших спадкоємців про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в такому майні. В цьому випадку за цивільним чоловіком/дружиною може бути визнано право власності на Ѕ зазначеного майна і ця частка буде виключена з спадкової маси.

Судом апеляційної інстанції встановлено, і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проживали однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу в період з 01 січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мали спільний бюджет, за цей час придбали квартиру АДРЕСА_1, в якій разом проживали, ОСОБА_4 доглядав ОСОБА_9 до її смерті.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, переглядаючи справу, повно встановив фактичні обставини справи, вірно визначився із характером правовідносин сторін та правовою нормою, яка підлягає до застосування при їх вирішенні, тобто ухвалив рішення з додержанням норм ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st214>.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які б, відповідно до ст. ст. 338 ЦПК України давали підставами для скасування судових рішень.

Керуючись статтями 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев'янко Вікторія Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на частку майна, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Коротун В.М., Маляренко А.В., Попович О.В.