Справа № 308/6097/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді - Куцина М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Павліченка С.В.

при секретарі - Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року про зміну способу забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зміну способу забезпечення позову.

Змінено спосіб забезпечення позову, вжитий ухвалою суду від 08.06.2015 року в частині накладення арешту на банківський вклад за Договором №18152306 вклад «Депозитний» від 10.06.2014 року по відкритому рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, ) на ім'я ОСОБА_2, шляхом накладення арешту на кошти, що є на всіх банківських рахунках відкритих на ім'я ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській філії) і філії ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» та інших банківських установах в межах суми 30000 доларів США або на кошти в національній валюті, що еквівалентно в сумі 30000 доларів США - до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, а також неповного з'ясування всіх обставин справи, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зміна способу забезпечення позову прямо порушує право відповідача, та виходить за межі спору у справі. У разі виконання оскаржуваної ухвали відповідач буде обмежений у користуванні коштами, які не є предметом розгляду в суді та своїми особистими коштами, у тому числі заробітною платою, що є неприпустимим та порушує конституційні права відповідача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїми коштами.

Представник апелянта - ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі з доводів, викладених в ній.

Представники позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційної інстанції просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін по справі, які з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню .

Задовольняючи заяву про зміну способу забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що така зміна є необхідною з метою усунення випадків, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08 червня 2015 року задоволено заяву позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Накладено арешт на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 16.12.2014 року; банківський вклад за Договором №18152306 вклад «Депозитний» від 10.06.2014 року по відкритому рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, ) на ім'я ОСОБА_2;

Представник позивача - ОСОБА_4 подав заяву про заміну способу забезпечення позову, вжитого ухвалою суду від 08.06.2015 року в частині накладення арешту на банківський вклад за Договором №18152306 вклад «Депозитний» від 10.06.2014 року по відкритому рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, ) на ім'я ОСОБА_2, шляхом накладення арешту на кошти, що є на всіх банківських рахунках відкритих на ім'я ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській філії) і філії ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» та інших банківських установах в межах суми 30000 доларів США або на кошти в національній валюті, що еквівалентно в сумі 30000 доларів США.

Заяву мотивовано тим, що обраний спосіб забезпечення позову в повній мірі не забезпечує можливість виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що вжитий спосіб забезпечення позову слід змінити для уникнення умов, що в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про заміну способу забезпечення позову.

Отже, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про заміну способу забезпечення позову, а тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 154, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: