Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення права власності на 1/3 частку у спільному майні з виплатою вартості цієї частки, визнання права власності на припинену частку; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення права власності на частки у спільному майні з виплатою вартості часток, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 квітня 2014 року,

встановила:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їм та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла і належну їй частку у вказаній квартирі успадкував за заповітом ОСОБА_8, який

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на успадковану ним частку квартири у спільній сумісній власності, яку успадкувала за ним його дружина ОСОБА_6 Посилаючись на те, що спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності, просили визначити, у відповідності до ст. 372 ЦК України, кожному по 1/3 її частки.

Зазначали, що відповідач ОСОБА_6 здає вказану квартиру в оренду і отримує прибуток, замок у дверях поміняний, в зв'язку з чим вони, як співвласники квартири, позбавлені права користуватися та розпоряджатися нею. Вважали, що розмір частки відповідача є незначним, об'єкт нерухомості є неподільним, її виділ є неможливим, а припинення права власності відповідача не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки ОСОБА_6 в даній квартирі не проживає, має інше місце проживання, а спірну квартиру здає в оренду.

ОСОБА_6 пред'явила зустрічний позов, у якому просила відступити від принципу рівності часток та визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ј частці, а за нею Ѕ частку, припинити право ОСОБА_4 на Ѕ та ОСОБА_5 на Ѕ частки у спільній частковій власності на вказану квартиру з виплатою вартості часток.

Позов мотивувала тим, що частку у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_8 Відповідачі в Україні не проживають з

2000 року Вона самостійно несла витрати по квартплаті, витрати на поточний ремонт квартири для підтримання її в належному технічному та санітарному стані на загальну суму 15 000 грн, власного житла не має, проживає дочкою та її сім'єю у квартирі АДРЕСА_2, а припинення права власності відповідачів не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Визначено частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та померлою ОСОБА_7

Припинено право власності ОСОБА_6 на 1/3 частку у спільному майні, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/6 частині вказаної квартири.

Стягнуто з депозитного рахунку Ужгородського міськрайонного суду на користь ОСОБА_6 суму компенсації за 1/3 частини вказаної вище квартири, внесеному на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду, згідно квитанцій № № 2675902, 2675847 від

18 березня 2013 року.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2013 року розподілено судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 3 квітня

2014 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2013 року залишені без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення на завдасть істотної шкоди співвласнику та членам його сім'ї.

Суд дав оцінку наданих сторонами доказам та не встановив підстав для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності на квартиру.

Належна відповідачу ОСОБА_6 1/3 частина кватири не може буди виділена в натурі, річ є неподільною, остання з 1997 року зареєстрована за іншою адресою (а. с. 21), тому суд прийшов до висновку, що припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попередньо було внесено вартість частки відповідача на депозитний рахунок суду.

Доводи касаційної скарги про неправильне визначення часток неспроможні, оскільки судом визнано за кожним із позивачів 1/6 частку квартири, що разом становить по 1/3 частки квартири, по 1/3 частки їм належить на підставі свідоцтва про право власності.

Доводи скарги про розгляд справи в апеляційній інстанції за відсутності відповідача не є підставою для скасування ухваленого рішення, оскільки неявка сторони, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи відповідно до норми

ст. 305 ЦПК України.

Відмова в задоволенні клопотання про призначення додаткової будівельної експертизи мотивовано судом.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

18 липня 2013 року, додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська