Провадження № 4-с/461/4/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Городецької Л.М.,

при секретарі Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 14.10.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №45029275,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.10.2014 року ВП № 45029275; визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову; зобовязати Галицький ВДВС ЛМУЮ відкрити виконавче провадження та вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання виконавчого листа Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2014 року у справі №1304/6822/12 про стягнення з ЛКП «Центральне» на користь ОСОБА_1 50 000 грн. моральної шкоди; визнати протиправним не направлення стягувачу постанови від 14.10.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 26.09.2014 року Галицьким районний судом м.Львова видано виконавчий лист у справі №1304/6822/12 про стягнення з ЛКП «Центральне» на користь ОСОБА_1 50 000 грн. моральної шкоди. Однак, 14.10.2014 року старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що старшим державним виконавцем не здійснено всі передбачені Законом України заходи для примусового виконання рішення суду, зокрема, заходи згідно ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник та представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали у повному обсязі з мотивів, викладених у скарзі. Просили скаргу задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, а тому справу розглянуто у його відсутності, на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2014 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист №1304/6822/12, яким присуджено стягнути з Львівського комунального підприємства «Центральне» на користь ОСОБА_1 50 000 гривень моральної шкоди.

Постановою від 14.10.2014 року старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №1304/6822/12, виданим 26.09.2014 року Галицьким районним судом м.Львова на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при перевірці матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що резолютивна частина виконавчого документа (де стягувачем виступає ОСОБА_3) не відповідає даним про стягувача, зазначених в частині повного найменування стягувача.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 14.10.2014 року, в такій державний виконавець зазначає п.8 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», вказуючи, що резолютивна частина виконавчого документа (де стягувачем виступає ОСОБА_3) не відповідає даним про стягувача, зазначених в частині повного найменування стягувача.

Суд вважає таке покликання старшого державного виконавця помилковим з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, від відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З огляду на вищевказане, державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження і здійснити всі передбачені Законом заходи для примусового виконання рішення суду, зокрема, заходи відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження»: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Натомість, старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 в порушення вказаних норм, не здійснено жодних заходів, передбачених ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» та відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Встановлено, що старшим державним виконавцем Ільчишин Л.В. у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження не зазначено іншу норму Закону, якою прямо передбачено інші, ніж зазначені в п.1-7 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», обставини, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Галицького відділу ДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 безпідставно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, що є недопустимим з огляду на ч.5 ст.124 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що старшим державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, а відтак, оскаржувану постанову слід визнати незаконною та скасувати.

Відмовляючи у задоволенні вимоги скаржника щодо визнання протиправним не направлення стягувачу постанови Галицького ВДВС ЛМУЮ від 14.10.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, суд враховує те, що скаржником не подано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_1 слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.10.2014 року ВП № 45029275.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.10.2014 року ВП № 45029275.

Зобовязати Галицький ВДВС ЛМУЮ відкрити виконавче провадження та вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання виконавчого листа Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2014 року у справі №1304/6822/12 про стягнення з ЛКП «Центральне» на користь ОСОБА_1 50 000 грн. моральної шкоди, яку було присуджено за життя ОСОБА_3.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Городецька