Номер провадження: 22-ц/785/8649/15
Головуючий у першій інстанції Кожокар Т. Я.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Сватаненка В.І.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Саратського районного суду Одеської області з позовом до Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син її матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина.

27 лютого 2007 року її мати отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,57 гектара, розташовану на території Плахтіївської сільської ради Саратського району. Однак, державний акт на право власності на земельну ділянку мати отримати не встигла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати позивачки померла, заповіт не залишила. Після її смерті спадкоємцями першої черги є позивачка та її сестра ОСОБА_2, яка відмовилася від прийняття спадщини.

При зверненні до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійної на вказане спадкове майно.

Позивачка вважає, що після смерті матері своєчасно звернулася до нотаріуса, фактично прийняла спадщину, тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,57 гектара (кадастровий номер НОМЕР_1).

У березні 2015 року до суду із позовом звернулася третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,57 гектара (кадастровий номер НОМЕР_1), посилаючись на те, що земельна ділянка належала їх брату по лінії матері - ОСОБА_5

Після його смерті мати успадкувала вказану земельну ділянку, однак не встигла виготовити правовстановлюючи документи, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла. Як її сестра - позивачка в справі так і вона мають право на дане спадкове майно у рівних частках, вона від спадщини не відмовлялась, тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частку даної земельної ділянки.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,57 гектара, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_2 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що згідно ст.ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1258,1261 ЦК України встановлено, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджено копіями свідоцтв про народження та шлюб.

Відповідно до копій свідоцтв про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 лютого 2007 року, ОСОБА_4 видане свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 4,57 гектара, за кадрастровим номером НОМЕР_1, розташовану на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спдкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1,2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки нотаріуса, інформаційної довідки зі спадкового реєстру, копій свідоцтв про право на спадщину вбачається, що спадкова справа щодо ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрита державним нотарусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області 23 жовтня 2009 року за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшла від доньки померлої, ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на майновий пай видано ОСОБА_3.

Нотаріус відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 4,57 гектра, що розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області за відсутності правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності покійної на вказане майно.

Із викладеного вбачається, що суд правильно дійшов висновку, що позивач ОСОБА_3, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері не відмовлялась від прийняття спадщини, своєчасно звернулася із заявою до нотаріуса, де частково оформила спадщину, але не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що була успадкована померлою ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7 з поважних причин, тому позов підлягає задоволенню. Суд правильно вважав, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на земельну ділянку площею 4,57 гектара за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області.

У задоволенні позову третьої особи ОСОБА_2 суд обгрунтовано відмовив, оскільки спадкоємець ОСОБА_2 на час смерті матері ОСОБА_4 зі спадкоємцем не проживала, після смерті матері, у встановлений законом строк для прийняття спадщини заяву нотаріусу не подала, додатковий строк для прийняття спадщини судом їй не визначено.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, порушення судом її процесуальних прав, як третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору як на підстави для скасування зазначеного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовано дослідженими судом доказами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

В.І. Сватаненко