Справа № 353/1003/15-ц
Провадження № 2/353/420/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря Бойко В.Я.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

30.09.2015 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Антонівка, вул. Церквище, 2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Антонівка Тлумацького району по вул. Церквище, 2 проживали ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та їм на праві власності належало по 1/3 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд. 03.08.1995 року ОСОБА_3 померла. 26.05.2014 року ОСОБА_4 помер. Після їх смерті в управління спадковим майном вступила ОСОБА_2, яка є донькою ОСОБА_3, та яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 27.08.2014 року ОСОБА_2 померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт. Позивачка прийняла спадщину, у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на житловий будинок та господарські будівлі (свідоцтво про право власності), розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Антонівка, вул. Церквище, будинок 2.

У звязку з вищевказаним, ОСОБА_1 (позивачка) просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, тобто однією сімєю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Церквище, 2, с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково повідомила, що в с.Антонівка по вул. Церквище, 2 проживала ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що перебували у фактичних шлюбних відносинах, тобто більше 5 років проживали однією сімєю. Коли померли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в управління спадщиною, а саме належними їм частками господарства по вул. Церквище, 2 в с. Антонівка Тлумацького району вступила ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняла вона.

Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглядати без його участі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до дня смерті більше 5 років проживали однією сімєю по вул. Церквище, 2 в с. Антонівка Тлумацького району, вели спільне господарство, разом обробляли земельні ділянки, здійснювали ремонт в будинку, мали спільний бюджет та перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 4 виконавчого комітету Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в господарстві за адресою: вул. Церквище, 2, с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, постійно проживали ОСОБА_2, яка була головою двору, ОСОБА_3 (мати ОСОБА_2І.) та ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_2І.), що підтверджується випискою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 510 від 21.07.2015 року (а.с. 10).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 01.07.1990 року проживали в будинку, яке належало колгоспному двору, то їм правомірно належало по 1/3 частині майна господарського двору, розташованого за адресою: вул. Церквище, 2, с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області.

03.08.1995 року ОСОБА_3 померла. Згідно копії свідоцтва про народження її донькою є ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3, для отримання спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном (1/3 частиною спадкового домоволодіння) вступила її донька ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги, оскільки вона проживала разом з спадкодавцем та вела з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою на відкриття та оформлення спадщини Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 511 від 21.07.2015 року (а.с. 8) та випискою з по господарських книг по с. Антонівка Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за період з 1983 по 2014 роки № 581 від 18.08.2015 року (а.с. 11-12).

26.05.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Відповідно до довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 515 від 21.07.2015 року ОСОБА_4 з 1983 року по день смерті перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, вони вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки та проживали разом ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Спільне проживання за період з 1983 року по 2014 року також підтверджується випискою з по господарських книг по с. Антонівка Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за період з 1983 по 2014 роки № 581 від 18.08.2015 року (а.с. 11-12). Також відповідно до довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 852 від 22.10.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали одиноко у фактичних шлюбних відносинах та у них не було спільних дітей (а.с. 48).

Заслухавши позивачку, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справі, суд вважає встановленим факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме факт проживання однією сімєю та перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_4С у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (ОСОБА_4С.), вважається постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом, а саме належну померлому 1/3 частину спадкового домоволодіння прийняла ОСОБА_2, оскільки вона проживала разом з ним однією сімєю, перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вела спільне господарство. Згідно довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 919 від 30.10.2015 року після смерті ОСОБА_4 спадкоємці першої черги за законом відсутні (а.с. 49).

Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 643/01-16 від 07.10.2015 року (а.с. 29) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 01-16/544 від 13.10.2015 року (а.с. 30) та ОСОБА_8 № 260/01-16 від 12.10.2015 року (а.с. 31) спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заводились.

27.08.2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчила на імя ОСОБА_1 (позивачка) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.08.2014 року.

ОСОБА_1 (позивачка), у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 39).

Згідно копії спадкової справи № 18/2015 від 05.02.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_2, позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину та є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців за законом чи заповітом немає (а.с. 37-46).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Церквище, 2 с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка в свою чергу в порядку спадкування за законом успадкувала 1/3 частку домоволодіння після смерті матері ОСОБА_3 та 1/3 частку домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_4

ОСОБА_1 в нотаріальному порядку було відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по вул. Церквище, 2 с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7 № 349/02-31 від 05.08.2015 року (а.с. 16).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215, п.5 ч.1 ст.256, 259 ЦПК України ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Антонівка, вул. Церквище, будинок 2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна