АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7894/15 Справа № 189/845/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши у позовній заяві, що 28.05,2012 року він уклав договір позики, згідно з яким передав ОСОБА_4 у тимчасове користування грошові кошти у сумі 7245 доларів США, з умовою їх повернення до 25.11.2012 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Відповідач власноручно склав розписку, в якій зазначено кредитора і боржника, розмір боргу та кінцевий строк повернення грошових коштів, та підписав її. Так, 30.01.2014 року Покровським районним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 57 909,28 грн. в рахунок відшкодування суми боргу. Станом на дату звернення до суду та на дату винесення рішення судом 30.01.2014 року офіційний курс НБУ становив 799 грн. 30 коп. за купівлю 100 доларів США. Таким чином, сума боргу за курсом 799 грн. 30 коп. за 100 доларів США становить 57 909 гривень 28 копійок. Разом з тим, зазначене рішення було виконано тільки 05.11.2014 року, однак станом на 05.11.2014 року офіційний курс НБУ України становив 1 349 грн. 70 коп. за купівлю 100 доларів США. Таким чином, на момент виконання судового рішення еквівалент заборгованості в гривні становить 97 785,77 грн., а саме: 7 245*1 349,70/100 = 97 785,77 грн. Позивач вважає, що рішення суду про стягнення грнвневого еквіваленту вказаної суми в розмірі 57 909,28 грн. було виконане майже через рік, а за цей час курс долара США виріс майже вдвічі, тому він поніс збитки у вигляді недоотриманого доходу в розмірі різниці між гривневим еквівалентом заборгованості суми 7 245 доларів США станом на дату виконання рішення та гривневим еквівалентом заборгованості суми 7 245 доларів США станом на дату винесення рішення, а саме: 97 785,77 грн. - 57 909,28 грн. = 39 876,49 грн. Просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь недоотриманий доход у розмірі 39 876,49 грн. та судові витрати у сумі 398,77 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відмовляючи у задоволені позову районний суд виходив з приписів ст. 524, 533 ЦК України, та прийшов до обґрунтованого висновку, що законодавством України не передбачено можливості стягнення збитків у вигляді недоотримання доходу в розмірі різниці між гривневим еквівалентом заборгованості суми в іноземній валюті станом на дату фактичного виконання рішення суду та гривневим еквівалентом заборгованості суми в іноземній валюті станом на дату винесення рішення суду, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Як розяснює п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» № 14 від 18.12.2009 року, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Покровського районного суду від 30.01.2014 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 57909,28 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот дев'ять гривень двадцять вісім копійок) в рахунок відшкодування суми боргу, суму процентів за користування чужими коштами в розмірі 976,96 грн. (дев'ятсот сімдесят шість гривень дев'яносто шість копійок) сплачений судовий збір по справі в розмірі 588 грн. (п'ятсот вісімдесят вісім гривень) (а.с.4).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення Покровського районного суду від 30.01.2014 року, яким заборгованість була стягнута в повному обсязі, виконано 05.11.2014 року та стягнуто з Відповідача всю суму заборгованості, що не заперечується сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до ч1.ст.61 ЦПК України та в свою чергу свідчить про припинення правовідносин сторін, які ґрунтуються на договорі позики.

На думку колегії суддів, задоволення таких позовних вимог призведе до подвійної відповідальності Відповідача за одним і тим самим зобовязанням.

Ні ст.16 ЦК України, ні жодним іншим законом, ні умовами укладеного між сторонами договору позики не встановлена можливість позикодавця захистити своє порушене право в обраний спосіб.

Відповідно до ст. 1, ч.1 ст.36 ЗУ «Про Національний банк України» офіційний валютний курс - курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави. Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його.

Отже, офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють і дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові, а доводи скарги щодо вказаного є необґрунтованими.

Вищезазначеним також спростовуються доводи апеляційної скарги Позивача про те, що затримкою виконання через курсові коливання йому завдано збитків з моменту винесення рішення Покровського районного суду від 30.01.2014 року, по день його фактичного виконання.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про задоволення позову, оскільки, в основному, зводяться лише до цитування, особистого тлумачення норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: