Справа №557/917/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - комісія з питань захисту прав дитини Гощанської районної державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачкою проживали в зареєстрованому шлюбі з 29.12.2008 року. Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Гощанського районного суду від 11.06.2014 року шлюб розірвано. Їх малолітня донька проживає разом з відповідачкою, з якою позивач намагався дійти згоди про можливість виховання та спілкування з дитиною, однак відповідачка чинить позивачу перешкоди у побаченні з дитиною. Позивач звертався до органу опіки та піклування і йому було встановлено час і місце спілкування з дочкою, однак відповідачка не виконує вказаного розпорядження, у зв'язку з чим він звернувся до суду та просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначити спосіб участі у вихованні доньки шляхом встановлення часу та днів зустрічей з донькою: суботу першої та третьої неділі місяця з 09.00 год. до 20.00 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно зазначив, що він має рівні права, як і відповідачка, зокрема, у спілкуванні зі своєю донькою. Відповідачка постійно чинить перешкоди у спілкуванні з донькою. Просить задовольнити позов.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала повністю. Пояснила, що вона дійсно не дає можливості спілкуватись позивачу з донькою, оскільки, позивач, приходячи до них додому, влаштовує сварки та її ображає, не турбується про здоров'я дитини, дитину не утримує та не надає кошти на її утриманні. В задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, одночасно зазначивши, що служба підтримує рішення органу опіки та піклування від 02.04.2015 року, яким встановлене час та місце спілкування позивача з дочкою, сторони були присутні при розгляді даного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.12.2008 року. Рішенням Гощанського районного суду від 11.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.11.2014 року.

На даний час дочка ОСОБА_3 проживає разом з відповідачкою в АДРЕСА_1

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У ч. 2 ст. 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.

В судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що відповідачка здійснює перешкоди позивачу у його спілкуванні зі своєю донькою.

Перешкоди, які чинить відповідач позивачеві у спілкуванні з дитиною, не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивача, які підлягають судовому захисту.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами наявність загострених конфліктних відносин між колишнім подружжям, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з дочкою ОСОБА_3

Питаннями щодо врегулювання відносин між батьками та узгодження порядку спілкування батька з дочкою займався орган опіки та піклування.

Так, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Гощанської районної державної адміністрації № 26 від 02.04.2015 року визначено участь у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_1 шляхом встановлення часу та місця спілкування батька з дитиною, а саме: призначено батьківські дні для спілкування та виховання з малолітньою дочкою першої, третьої неділі місяця з 09.00 год. до 20.00 год. та за згодою дитини - до 09 год. наступного дня.

Однак, всупереч вказаному рішенню, відповідачка відмовляється в наданні можливостей позивачу у спілкуванні з дитиною і перешкоджає їх спілкуванню, що визнала в судовому засіданні відповідачка.

При визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд врахує вік дитини, прихильність дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з малолітньою донькою, бажання та можливість піклування про здоров'я дитини обох батьків і такий порядок не порушує ніяким чином права дитини.

Відповідачка не довела наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з донькою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини, в зв'язку з чим позовна вимога в частині усунення перешкод в спілкуванні з дитиною є обгрунтованою, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Водночас, з урахуванням поведінки сторін у справі, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, з метою уникнення в подальшому стресових ситуацій для неї, що може негативно відобразитись на загальному розвитку дитини, її психологічному стані, суд вважає, що позовна вимога в частині визначення днів та часу спілкування з дитиною підлягає частковому задоволенню, а саме достатнім, обгрунтованим та доцільним буде встановлення часу і місця спілкування позивача з донькою в той день і час, який визначений рішенням комісії з питань захисту дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 157-159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - комісія з питань захисту прав дитини Гощанської районної державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини - усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та зобов`язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 для спілкування з дочкою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дні та час, визначений рішенням комісії з прав дитини Гощанської районної державної адміністрації : в першу та третю неділю кожного місяця з 09-00 годин до 20-00 годин, та за згодою дитини - до 09 години наступного дня, шляхом здійснення особистих побачень для проведення спільного відпочинку поза межами місця проживання дитини.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення суду виготовлено 22.09.2015 року.