Справа № 308/3030/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.08.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Данко В.Й.,

при секретарі Струтинська Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ужгородської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ужгородської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що до райдержадміністрації 10.02.2015 року із письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_3, в якій повідомила, що разом з нею проживають малолітні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та перебувають на її утриманні. Батьки дітей - ОСОБА_11, що приходить я заявниці сином та її невістка - мати дітей - ОСОБА_12 (відповідачі) не проявляють належної турботи до своїх дітей, не займаються їх вихованням, а тому дітьми опікується їх бабуся - ОСОБА_3 Крім того, відповідачі у нотаріально посвідченій заяві від 13.05.2014 року НАА 242608 зазначили, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав щодо своїх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6. Свідомо нехтуючи своїми обов'язками, відповідачі вже тривалий час ухиляються від виховання своїх дітей, не піклуються про їх здоров'я, не приймають участі у їх фізичному, моральному і духовному розвитку, не проявляють жодної зацікавленості до долі дітей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Малолітні діти проживають наразі із бабусею ОСОБА_3, яка займається вихованням онуків та утримання. Однак, продовжувати це робити вона не має змоги, а тому у разі позбавлення батьківських прав просить призначити опікуном над онуками свою доньку - ОСОБА_13. ОСОБА_4 має постійних дохід, зокрема, одержує державну соціальну допомогу для інвалідів ІІІ групи, для малозабезпечених сімей та допомогу на двох дітей одиноким матерям. У зв'язку з цим, просить суд задовольнити позов, а саме винести рішення, яким позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, призначити ОСОБА_4 опікуном над малолітніми дітьми, стягнути аліменти з кожного з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 400грн. до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача ОСОБА_14 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просив суд винести рішення, яким позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, призначити ОСОБА_4 опікуном над малолітніми дітьми, стягнути аліменти з кожного з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 400грн. до досягнення дітьми повноліття. Дану справу просив розглянути за відсутності відповідачів. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_15 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що такий є необґрунтований, не підтверджений належними доказами, а тому просив суд винести рішення, яким відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, представника третьої особи - Ужгородської міжрайонної прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 02.09.2004 року уклали шлюб, про що виконкомом Холмівської сільської ради Ужгородського району в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис №20 (Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 від 31.08.2005 року - ПОВТОРНО).

Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Судом встановлено, що до райдержадміністрації 10.02.2015 року із письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_3, в якій повідомила, що разом з нею проживають малолітні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та перебувають на її утриманні. Батьки дітей - ОСОБА_11, що приходить я заявниці сином та її невістка - мати дітей - ОСОБА_12 (відповідачі) не проявляють належної турботи до своїх дітей, не займаються їх вихованням, а тому дітьми опікується їх бабуся - ОСОБА_3

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуються необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги на заперечень.

Однак, суд не бере до уваги вказаний вище висновок органу опіки та піклування, так як в ньому відсутні будь - які обґрунтування з посиланням на докази, яким саме чином відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, що призводить до свідомого їх нехтування.

З наявної в матеріалах справи нотаріально - посвідченої заяви від 13.05.2014 року вбачається, що батьки дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою правові наслідки як батька (матері) так і дитини, а тому така міра допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В залежності від конкретної ситуації в сім'ї позбавленню батьківських прав можуть передувати преверентні заходи впливу на батьків, такі як бесіди, попередження з боку органів опіки та піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності.

Однак, позивачем та зацікавленими в задоволенні позову особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надано жодного доказу про застосування до відповідачів преверентних заходів впливу, що передують зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей є необґрунтованою, не підтвердженою належним доказом та такою, що заявлена передчасно.

Стосовно позовної вимоги про призначення ОСОБА_4 опікуном над малолітніми дітьми, суд прийшов такого висновку.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Не можуть бути опікунами дитини особи, зазначені в ст.212 СК України.

Згідно п.п.7, 8 ч.1 ст.212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: не мають постійного місця проживаннята постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

У відповідності до ч.2 ст.212 СК України крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

З наявного в матеріалах справи Висновку про стан здоров'я №53 від28.01.2015року, виданого Ужгородською районною поліклінікою вбачається, що ОСОБА_4 встановлені великі залишки мета туберкульозної зміни кат. 5.1, у зв'язку з чим вона знаходиться на обліку в СЗН Ужгородської РДА та отримує соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку в СЗН Ужгородської РДА та отримує соціальну допомогу як одинока мати двох дітей та соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, що підтверджується також наявними в матеріалах справи відповідними довідками.

Окрім того, з наявного в матеріалах справи акту обстеження умов проживання вбачається, що ОСОБА_4 проживає в житловому будинку за адресою: с. Холмок, вул. Польова, 44, Ужгородського району, житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з двох кімнат.

Суд вважає, в супереч посиланням представника позивача та третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на наявність постійного доходу у вигляді соціальних виплат, приходить до висновку, що такі виплати не є належним доходом, достатнім для встановлення опіки над шістьма малолітніми дітьми, так як виплати призначенні на лікуванні ОСОБА_4, як інваліда ІІІ групи, а також утримання та забезпечення її двох рідних малолітніх дітей - ОСОБА_16, 2004 року народження та ОСОБА_17 - ОСОБА_18, 2007 року народження.

Враховуючи всі вищевикладені факти, та неможливість проживання малолітніх дітей у вказаному вище будинку, враховуючи квадратуру житла визначену законом на кожного члена сім'ї, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для можливості призначення ОСОБА_4 опікуном над малолітніми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Враховуючи всі вищевикладені обставини справи, вимога про стягнення аліментів також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 179, 212, 214, 215 226 ЦПК України, 104, 105, 110, 112, 150, 165, 166, 180, 182, 185, 191, 212, 244 СК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ужгородської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти діб до Апеляційного суду Закарпатської області і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко