справа № 208/2843/15-ц
№ провадження 2/208/1310/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська

у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.

при секретарі Бардадим О.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача- Клочкової Р.М., ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на комунальні послуги,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті за комунальні послуги. Позов мотивує тим, що її шлюб з відповідачем розірваний за рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 22 квітня 2015 р. Їй на праві власності належить домоволодіння по вул. Кузнєцова, 113, де зареєстровані та проживають вона, відповідач, та їх син. Відповідач не оплачує комунальні послуги, всі витрати несе вона, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті за комунальні послуги за період з 1 жовтня 2013 р. по 1 квітня 2015 р. в сумі 3568,32 грв. відповідно до розрахунку позивачки за період з 1 жовтня 2015 р. по 1 квітня 2015 р. вона сплатила: за послуги газопостачання Дніпродзержинського УЕГГ РГК «Дніпропетровсьгаз» 1342,44 грв., за послуги водокористування КВП Дніпродзержинської МР «Міськводоканал» - 1158,43 грв., за послуги енергопостачання Дніпродзержинським РЕМ ПАТ «ДТЕК»Дніпрообленерго» - 1295,67 грв., за послуги вивозу побутового сміття 162 грв. Крім того, був сплачений земельний податок 33,54 грв. Таким чином, загалом нею було сплачено за комунальні послуги 7136,64 грв., половину з яких - 3568,32 грв. позивачка просить стягнути на її користь з відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали.

В судовому засіданні відповідач, та його представник, проти позову заперечували, Позивач пояснив, що дійсно вони сім»єю проживали у будинку за адресою: вул. Кузнєцова, 113 у місті Дніпродзержинську. До розлучення вони вели з відповідачкою спільне господарство, він віддавав їй зароблені гроші, в розмірі достатньому не тільки для сплати комунальних послуг, але й на інші потреби, оскільки позивачка ніде не працювала та жила на кошти, зароблені ним. Крім того, він довгий час був на роботі за кордоном, не користувався ні електрикою, ні газом, ні водою, тому вважає, що у позові необхідно відмовити.

Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 22 квітня 2015 р. ( а.с. 46)

Позивачці на праві власності належить домоволодіння по вул. Кузнєцова, 113, де зареєстровані та проживають: вона, відповідач, та їх син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 В теперішній час син проживає із батьком та знаходиться на утриманні батька, оскільки стосунки сина та матері є напруженими. Ці обставини підтверджуються довідкою голови квартального комітету та витягом з реєстру прав власності. ( а.с.8,9)

В судовому засіданні сторони не заперечували, що за період з 1 жовтня 2013 р. по 1 квітня 2015 р. позивачка сплатила за послуги: газопостачання Дніпродзержинського УЕГГ РГК «Дніпропетровсьгаз» 3144,56 грв., за послуги водокористування КВП Дніпродзержинської МР «Міськводоканал» - 1158,43 грв., за послуги енергопостачання Дніпродзержинським РЕМ ПАТ «ДТЕК»Дніпрообленерго» - 1295,67 грв., за послуги вивозу побутового сміття 162 грв. що підтверджується також довідками комунальних підприємств ( а.с. 74, 76, 77, ) та наданими позивачкою копіями квитанцій.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 був взятий на облік як фізична особа-підприємець 11 січня 2008 р. ( а.с. 30), йому на праві власності належить мікроавтобус Мерседес, держномер 3705 АА ( а.с. 33, 35) , та який здійснював пасажирські перевезення по маршруту № 29 у місті Дніпродзержинську.

Як вбачається з довідки № 000000154 від 23 квітня 2015 р., ОСОБА_3 працював в ТОВ « Укрстройтехнології» з 20 травня 2014 р. по 1 лютого 2015 р. на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій. Дохід його за цей період склав 10402,35 грв. ( а.с. 53)

В судовому засіданні відповідач пояснив, що позивачка не працювала та займалася веденням домашнього господарства. Він регулярно віддавав їй всі зароблені гроші, в розмірі достатньому не тільки для сплати комунальних послуг, але й для утримання сина. Позивачка вела домашнє господарство, мала блокнотик, у який записувала кошти отримані нею від відповідача ( зазначала «Доход»), а також записувала всі понесені нею витрати по сплаті комунальних послуг, на придбання продуктів, домашніх речей і таке інше ( зазначала «разход»). ( а.с. 70). З цього блокнотика вбачається, що позивачка та відповідач в період з 1 жовтня 2013 р. по 1 квітня 2015 р. вели спільне господарство, мали спільні витрати, гроші на які надавалися відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтвердила, що дійсно вона вела такі записи, блокнотик належить їй.

Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, пояснили, що вони працювали водіями маршрутного таксі. Вони за проханням ОСОБА_3 регулярно передавали його дружині ОСОБА_1 кошти, в той час, як відповідач виїжджав за межі міста на роботу. Вони давно знайомі з подружжям ОСОБА_1. Їм відомо, що позивачка не працювала, їх сім»я витрачала кошти, зароблені відповідачем, він віддавав зароблені ним гроші дружині. Крім того, в теперішній час син проживає з батьком, так як з матір»ю син побився, в результаті чого у нього була поломана рука від удару молотком.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім»ї про розмір участі у витратах вирішується в судовому порядку.

Суд вважає доведеним те, що позивачка в період з 1 жовтня 2013 р. по 1 квітня 2015 р. сплачувала комунальні послуги та інші витрати з коштів, які їй надавав щомісяця відповідач на ведення домашнього господарства. Таким чином, відповідач ОСОБА_3, як член сім»ї власника жилого будинку позивачки ОСОБА_1, які проживали разом сім»єю у будинку по вул. Кузнєцова, 113 у місті Дніпродзержинську що належить позивачці, користуючись жилими приміщеннями, газом, водою, електроенергією, нарівні приймав участь у витратах по сплаті комунальних послуг. Та обставина, що позивачка ОСОБА_1 особисто заповнювала квитанції, не може свідчити про те, що вона одноособово несла витрати по оплаті комунальних послуг.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні позивачкою не надані докази того, що вона самостійно несла всі витрати по утриманню будинку і прибудинкової території та по оплаті за користування комунальними послугами.

Керуючись ст.ст. 10,11,59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на комунальні послуги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гібалюк Т. Я.