Справа №442/3880/15-ц
Провадження №2/442/1386/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 20 червня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.3 ст. 185 КК України засуджений на 3 роки позбавлення волі, з застосуванням ст..ст. 75, 104 КК України він звільнений від відбування призначеного покарання, якщо протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки. Вирок ніким не оскаржувався.

Згідно вироку, ОСОБА_2 засуджений за те, що 11.03.2014 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1, де крім нього, знаходилась його мати, ОСОБА_3 та вона, побачив її ключі від квартири, що лежали на столі, вирішив здійснити крадіжку з її помешкання. Він підійшов до її квартири та маючи умисел на викрадення її майна, відчинив двері та проник у її житло, звідки таємно викрав золоті ювелірні вироби, на загальну суму 10961 грн.

Вона як потерпіла від злочину, вирішила пред»явити позов про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки такий позов в кримінальному провадження не розглядався.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві дещо змінила, а саме вказала, що їй частково відшкодована матеріальна шкода в сумі 4100 грн., а тому просить позов задоволити за мінусом цієї суми.

Відповідачі не з'явилися в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією та через оголошення в пресі, керуючись п. 9 ст. 74 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи.Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

З вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України засуджений на 3 роки позбавлення волі, з застосуванням ст..ст. 75, 104 КК України він звільнений від відбування призначеного покарання, якщо протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки. Вирок ніким не оскаржувався.

ОСОБА_2 засуджено за те, що він 11.03.2014 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1, де крім нього, знаходилась його мати - ОСОБА_3 та ОСОБА_1, побачив ключі від квартири ОСОБА_1, що лежали на столі, вирішив здійснити крадіжку з її помешкання. Він підійшов до її квартири та маючи умисел на викрадення її майна, відчинив двері та проник у її житло, звідки таємно викрав золоті ювелірні вироби, на загальну суму 10961 грн.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, з огляду на це позивач правомірно звернулася з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Стаття 1179 ЦК України гласить, що неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди завдано не з їхньої вини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконувала своїх батьківських обов»язків по вихованню свого сина ОСОБА_2, що в кінцевому результаті призвело до вчинення ним протиправних дій, то вона повинна солідарно нести відповідальність із своїм сином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із вказаного вище вироку, вбачається, що позивачу було завдано матеріальну шкоду на суму 10961 грн., з яких 4100 грн. вже відшкодовано, а тому стягненню з відповідачів підлягає сума в розмірі (10961 грн. - 4100 грн.) 6861 грн., крім цього з відповідачів підлягають стягненню витрати на правову допомогу, яка згідно квитанції становить 200 грн.

Щодо стягнення з відповідача в користь позивачів моральної шкоди в розмірі 5000 грн., то така підлягає до стягнення частково у зв»язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди у відповідності з ст. 23 Цивільного кодексу України визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування.

Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши при цьому характер скоєного злочину, зокрема те, що ОСОБА_2 вчинив злочин у неповнолітньому віці, вважає, що позов про стягнення моральної (немайнової) шкоди з відповідача необхідно задоволити частково.

Згідно п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись 10, 11, 57, 59-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1179, 1192 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 6861 грн. - матеріальної шкоди, 200 грн. - витрат на правову допомогу та 2000 грн. - моральної шкоди, а всього 9061 (дев»ять тисяч шістдесят одну) гривню.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, 243 грн. 60 коп. - судових витрат в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В