АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/428/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/789/752/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козака І.О., Загорського І.О.

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛИ:

12.01.15 ОСОБА_2 звернулась із вимогами до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.02.11 постановлено стягувати з неї на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 700,00 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.11 задоволено позов відповідача про збільшення розміру аліментів та визначено аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

На даний час її матеріальне становище істотно змінилось, вона втратила постійну роботу та заробіток в Італії. Зазначає те, що на даний час вона не працює, доходів не отримує і не має можливості працевлаштуватися в зв'язку з відсутністю роботи, просить змінити розмір аліментів та визначити їх у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.04.15 позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 800,00 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

20.04.15 апелянт звернувся зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 10.04.15, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, неналежним чином дослідив докази по справі, що призвело до невірного вирішення спору. На думку апелянта, судом не проаналізовано довідку про її безробіття й залишено поза увагою його неодноразові клопотання про те, яку суму допомоги по безробіттю позивач отримує в Італії.

У суді апеляційної інстанції апелянт підтримав скаргу, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник позивача скаргу не визнав та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

У силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, у відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам процесуального закону рішення не відповідає з огляду на наступне.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.02.11 стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 700,00 грн. Рішення того ж суду від 05.10.11 збільшено розмір аліментів до 2000,00 грн. щомісячно.

ОСОБА_5 проживає разом із батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Із довідки Національного інституту соціального страхування Ріміні Республіка Італія від 31.03.14 року вбачається, що ОСОБА_2 починаючи з 08.03.2014 року призначено допомогу по безробіттю на максимальний строку 8 чи 12 місяців.

Із довідки Центру зайнятості провінції Ріміні Республіки Італія від 07.04.15 року за № 84532 встановлено, що ОСОБА_2 безробітна. В Україні позивач також не працевлаштована.

Національним інститутом соціального страхування провінції Ріміні Республіки Італія підтверджено статус позивача як безробітної й вказано, що остання отримує допомогу по безробіттю в розмірі 647,61 євро. (довідка від 31.03.14).

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментах її розмір станом на 01.03.2015 року становить 34367,74 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як установлено у судовому засіданні ОСОБА_2 протягом двох попередніх років отримує допомогу по безробіттю у розмірі 647, 61 євро щомісячно.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач не надала суду жодних доказів про те, що вона за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини.

Твердження позивача про те, що її матеріальне становище істотно змінилось, вона втратила постійну роботу та заробіток в Італії, колегія суддів до уваги не бере, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права й у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України - постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки останньою не доведено змін у її матеріальному й сімейному стані.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2015 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 121,80 грн. сплаченого останнім судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович