22-ц/775/951/2015(м)
Головуючий в першій інстанції - Мельник І.Г.
Доповідач - Супрун М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Супрун М.Ю

суддів Мироненко І.П., Баркова В.М.,

при секретарі Собецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку участі у вихованні дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну визначення порядку участі у вихованні дітей, третя особа: служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2015 року

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2015 року вищезазначені позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не порушувати права ОСОБА_2 на участь у вихованні дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на спілкування з ними.

Встановити порядок спілкування ОСОБА_2 з синами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: один раз на тиждень у суботу з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання батька та без присутності матері; сумісний відпочинок два рази на рік на час літніх канікул з 10 червня до 20 червня та з 05 липня до 25 липня, під час осінніх, зимових та весняних канікул: у четвер з 09.00 до 19.00 годин, п'ятницю з 09.00 до 19.00 годин та суботу з 09.00 до 19.00 годин за місцем проживання батька.

В решті первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Розподілено судові витрати, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 гривень.

З вказаним рішенням не погодилась відповідачка та подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов в повному обсязі та встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з дітьми: кожної суботи з 10-00 год. до 18-00 год. за місцем мешкання батька, один раз на рік під час літніх канікул з 05 липня по 19 липня при наявності путівки та за бажанням дітей. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги те, що вона не може під час осінніх, зимових та весняних канікул в будні дні надавати дітей батьку, оскільки працює. Також вважає, що батьку достатньо надати спільний відпочинок з дітьми влітку один раз протягом двох тижнів, при цьому необхідно враховувати бажання дітей на такий відпочинок.

Представник відповідачки адвокат Мироненко О.В. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7, діюча за довіреністю, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання апеляційного суду не з'явився, згідно листа, просив справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що з сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18 червня 2012 року.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.5-6), які після розірвання шлюбу між сторонами залишились проживати з матір'ю.

Проте між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні малолітніх дітей, у зв'язку із чим ОСОБА_2 звертався до органів опіки та піклування для вирішення вказаного спору.

Згідно із рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 305 від 17 грудня 2014 року «Про визначення участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та спілкування з ними», який наданий з урахуванням висновку служби у справах дітей, був встановлений регламент побачень батька дітей за наступним графіком: один раз на тиждень у суботу з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання батька та без присутності матері; сумісний відпочинок два рази на рік під час літніх канікул з 10 червня до 20 червня та з 05 липня до 25 липня, під час осінніх, зимових та весняних канікул: у четвер з 09.00 до 19.00 годин, п'ятницю з 09.00 до 19.00 годин та суботу з 09.00 до 19.00 годин за місцем проживання батька.(а.с. 8,9)

Позивач, пред'явивши позов, посилався на те, що відповідачка порушувала приписи вказаного рішення та перешкоджала йому спілкуватися з дітьми.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми та позбавляє його можливості брати участь у їх вихованні у спосіб, визначений рішенням органу опіки та піклування, та зобов'язав її не чинити такі перешкоди. При цьому суд визначив позивачу способи виховання і спілкування з синами врахувавши ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з батьків, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст. 157 СК України).

Суд при встановленні способів спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу та припинення між сторонам сімейних відносин, між колишнім подружжям склалися неприязні стосунки, що унеможливлює вирішення батьками спільно та за взаємною згодою усіх питань щодо виховання їх синів, а також позбавляє батька, який проживає окремо від дітей, брати участь у їх вихованні та особистому спілкуванні з ними.

За таких обставин, суд першої інстанції при вирішенні питання про встановлення способу спілкування позивача із дітьми правильно визначив характер спірних правовідносин, правові норми, що їх регулюють, та з урахуванням інтересів дітей, бажання і можливостей батька, в цілому визначив такі способи участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, які не зашкодять їм, а навпаки, відповідатиме можливості дітей в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток.

Доводи відповідачки про те, що батьку під час літніх канікул достатньо один раз проводити з дітьми сумісний відпочинок апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки це створює дисбаланс на участь обох батьків у вихованні дітей та обмежує права батька на виховання та спілкування із синами.

Також не є неспроможними посилання ОСОБА_3 на те, що вона не може під час осінніх, зимових та весняних канікул в будні надавати дітей батьку, оскільки працює, так як під час знаходження матері на роботі перебування з батьком буде в інтересах дітей.

Інші доводи апеляційної скарги є також необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд, на підставі ст.308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,313-315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: