Справа № 336/6775/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Пр. № 2/336/3315/2015

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину.

В заяві вказує, що з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 року, який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.09.2015 року. Від спільного подружнього життя мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який фактично перебуває на утриманні позивачки. 19.06.2015 року йому виповнилося вісімнадцять років. Відповідач сплачував аліменти до повноліття сина за рішенням суду.

На теперішній час ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денного відділення в Державному навчальному закладі "Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту" за професією матрос; електрозварник ручного зварювання.

У зв'язку з навчанням, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач має таку можливість.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або досягнення 23-х років.

Сторони до суду не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199,200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-215, 292, 294, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2задовольнити.

Стягнути з до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІН НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, працює: акціонерне товариство "Мотор-Січ " слюсар ремонтник на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІН НОМЕР_2) аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення 23-х років, але не більш ніж до закінчення навчання, починаючи з 15 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в сумі 487,20 грн. в доход держави.

Допустити негайне виконання рішення, але не більш ніж за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.В. Щаслива