Справа № 381/532/14 Головуючий у І інстанції Зуй Т. С.
Провадження № 22-ц/780/4173/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 26 26.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Таргоній Д.О.,
при секретарі:Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 13 грудня 2007 року ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 12/МКЗІ/2007-980, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 735,00 грн. на придбання автотранспортного засобу із розрахунку 20.50% річних строком з 13.12.2007 року по 12.12.2014 року.

За договором поруки ОСОБА_6 зобов'язалася відповідати перед банком, як солідарний боржник.

Оскільки ОСОБА_5 умови договору не виконував станом на 26 грудня 2013 року наявна заборгованість по кредитному договору становить 106 970,91 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 12/МКЗІ/2007-980 від 13.12.2007 року у розмірі 106970,91 грн. та вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо поручителя та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 13 грудня 2007 року ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_5, уклали кредитний договір № 12/МКЗІ/2007-980. (а.с. 4-6).

Згідно із пунктом 1.1. Кредитного договору Банк надав ОСОБА_5 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 735 грн. на придбання автотранспортного засобу.

Згідно із пунктом 1.1.3.1 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,50 % відсотків річних.

Відповідно до пункту 2.2.1. Кредитного договору ОСОБА_5 зобов'язався повернути кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід»ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до пункту 5.1. Кредитного договору у разі прострочення ОСОБА_5 строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту, позичальник сплачує Позивачу (Банку) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Крім того, судом встановлено, що між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_6 було укладено договір поруки від 13 грудня 2007 року. Відповідно до даного договору ОСОБА_6 поручилася перед ВАТ КБ "Надра" за належне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов"язань. (а.с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6, як солідарного боржника-поручителя кредитної заборгованості, суд першої інстанції керувався ст. ст. 559, 1050 ЦК України, Правовою позицією, викладеною у постанові ВСУ по справі №6-190цс14 та дійшов висновку, що банк пред»явивши 28 грудня 2012 року(остання) вимогу до поручителя про повне дострокове погашення кредитної заборгованості змінив строк виконання основного зобов»язання, і був зобов»язаний пред»явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи з цієї дати. Однак, оскільки до суду з відповідним позовом банк звернувся лише 29 січня 2014 року, він відповідно пропустив строк звернення до суду з позовом до поручителя, а тому позовні вимоги є безпідставними і необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із п.2 Порядку виконання зобов'язання Поручителем зазначено, що кредитор набуває права вимоги від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконання зобов'язання позичальника в цілому (а бо в тій чи іншій частині).

З матеріалів справи вбачається, що останню вимогу до ОСОБА_6 про дострокове погашення усієї заборгованості за кредитом, яка на той час становила 96 349,05 грн., банком було направлено 28 грудня 2012 року.

З позовом до суду ПАТ КБ «Надра» звернувся 29 січня 2014 року.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема розгляд справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Також, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Договір поруки між банком та ОСОБА_6 укладений 13 грудня 2007 року.

Крім того, відповідно до Правової позиції Верховного Суду України висловленої у справі №6-190цс14, кредитор пред»явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов»язання й був зобов»язаний пред»явити позов до поручителя протягом шести місяців (ч.4 ст.559 ЦК України), починаючи з цієї дати.

Отже, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що банк пропустив строк звернення з позовом до поручителя, тому порука припинилася, а позовні вимоги до ОСОБА_6 є безпідставними та не обґрунтованими.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

Д.О.Таргоній