Справа № 355/1704/15-ц
Провадження № 2/355/745/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу №355/1704/15-ц №2/355/745/15 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно, -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно. Свою заяву обґрунтовують тим, що 14 грудня 1995 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на підставі розпорядження (наказу) від 20.11.1995 року позивачам було видано Свідоцтво про право власності на житло №1520, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в рівних долях кожному, яке було зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №141.

На даний час позивачі вирішили продати квартиру, але зясувалося, що оригінал свідоцтва втрачено, а отримати дублікат не має можливості, оскільки організації, яка видала правовстановлюючий документ, на даний час не існує. При спробі знайти втрачене свідоцтво, шляхом розміщення оголошення в місцевій пресі, ніякого позитивного результату досягнуто не було.

Просять суд визнати за ними право власності на квартиру №32, що знаходиться в с. Морозівка по вул. Садовій буд. 14 Баришівського району Київської області в рівних долях кожному.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог його довірителями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача - Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обємі, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 14 грудня 1995 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на підставі розпорядження (наказу) №25 від 20 листопада 1995 року на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право власності на житло №1520, а саме квартиру №32, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Морозівка, вул. Садова, будинок № 14, в рівних частках кожному, яке було зареєстровано в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 141.

На даний час позивачі виявили бажання реалізувати належне їм на праві власності майно, але зареєструвати його відповідно до вимог діючого законодавства виявилося неможливим, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на квартиру було втрачено.

З метою отримання дублікату втраченого свідоцтва власники квартири звернулися до Баришівського бюро технічної інвентаризації Київської області з проханням видати дублікат, на що їм було відмовлено та вказано, що повноваження видавати дублікати документів мають лише організації, які безпосередньо їх видавали.

Для встановлення місцезнаходження Госпрозрахункового бюро «Альтернатива», було зроблено відповідний запит до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 11). Відповідно до витягу державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 30.09.2015 року вбачається, що дана організація на даний час не зареєстрована (а.с. 12).

З метою розшуку зазначеного свідоцтва, позивачами було подано оголошення про його втрату до редакції місцевої газети «Баришівсьий вісник», копія даного оголошення міститься в матеріалах справи (а.с. 25). Проте, не зважаючи на всі намагання, свідоцтво знайдено не було, тому в звязку з вищенаведеним, позивачі не можуть належним чином реалізувати своє право власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок законності набуття права власності встановлений статтею 328 Цивільного кодексу України, в якій вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Порядок захисту права власності встановлений статтею 392 Цивільного кодексу України в якій вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказано, що відповідно до етапі 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Отже, на підставі вищевикладеного, беручи до уваги, те що позивачі у встановленому законом порядку, отримавши свідоцтво про право власності на житло, набули право власності на квартиру, незаконність набуття права власності не передбачена законом та встановлена судом, а також те, що на даний час втрачено документ, відновити який, або отримати дублікат не має можливості, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності в рівних долях кожному на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.110-114 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст. 316-317, 319,321,386 Цивільного кодексу України, ст.41 Конституції України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; ОСОБА_2 Віталієвичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4, право власності в рівних частинах кожному на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_6