УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те , що працювала у публічному акціонерному товаристві «Мостобуд» (далі - ПАТ «Мостобуд») на посаді прибиральниці.

Наказом ПАТ «Мостобуд» від 17 червня 2013 року № 32-ВК її звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто у зв'язку із скороченням штату працівників.

Оскільки відповідачем не були виплачені всі належні суми при її звільненні та враховуючи те, що лише 16 липня 2014 року вона отримала остаточний розрахунок, просила стягнути з ПАТ «Мостобуд» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20 червня 2013 року по 16 липня 2014 року у сумі 32 709 грн 40 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на її користь 385 грн 80 коп. у рахунок відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

У решті позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь ОСОБА_4 32 709 грн 40 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «Мостобуд» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із доведеності позивачем невиплати товариством при звільненні компенсації втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою термінів її виплати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Ст. 117 КЗпП України передбачена відповідальність власника або уповноваженого ним органу за невиплату звільненому працівнику усіх належних йому сум, а тому, суд апеляційної інстанції правильно стягнув середній заробіток за весь час затримки.

Крім того, відсутність своєї вини підприємство не довело.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків апеляційного суду і не дають підстав вважати, що ним при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення апеляційного суду є правильним та законним, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мостобуд» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:А.О. Лесько
В.А. Черненко