УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 14 лютого 2007 року б/н ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4 500 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30 квітня 2014 року в нього утворилась заборгованість в розмірі 20 522 грн 68 коп.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2007 року в сумі 8 634 грн 95 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалені у справі рішення в частині відмови у позові скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, виходив із того, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 14 лютого 2007 року, останню проплату боржником здійснено 17 жовтня 2007 року, у зв'язку з чим перебіг строку позовної давності розпочався 18 жовтня 2007 року та закінчився 18 жовтня 2010 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, зазначав наступне.

Згідно з договором б/н, укладеним 14 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, останньому видано кредит в розмірі 4 500 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, за ним утворилася прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30 квітня 2014 року складає 20 522 грн 68 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3 574 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 15 495 грн 22 коп., штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 953 грн 46 коп.

Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг держатель картки зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за користування ним та комісію на умовах, передбачених договором.

Пункт 8.6 Умов передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову.

Відповідно до п. п. 9.3, 9.12 Умов картковий рахунок відкритий на невизначений строк і договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання та якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У своїй письмовій заяві від 14 лютого 2007 року ОСОБА_3 погодився та підтвердив своїм підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Також ОСОБА_3 виразив згоду з тим, що підписана ним заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Судом установлено, що відповідач на порушення взятих на себе зобов'язань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30 квітня 2014 року становить 20 522 грн 68 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3 574 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 15 495 грн 22 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 953 грн 46 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 26 червня 2014 року останній просив застосувати норми ст. 267 ЦК України - наслідки спливу позовної давності.

Апеляційний суд дійшов висновку, що до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості слід застосувати наслідки спливу позовної давності, стягнувши на користь банківської установи з відповідача заборгованість в межах трирічного строку.

Оскільки позов до суду позивачем подано 29 травня 2014 року, заборгованість за кредитним договором слід стягувати з 29 травня 2011 року до 29 травня 2014 року. Згідно з розрахунком заборгованості від 30 квітня 2014 року заборгованість за процентами з урахуванням сальдо поточної заборгованості за кредитом за цей період становить 7 614 грн 30 коп. та 133 грн 27 коп., разом - 8 634 грн 95 коп.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (позиція Верховного Суду України, викладена в справі № 6-14цс14).

На порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України строк дії картки, що була видана ОСОБА_3, судами не встановлено, початок перебігу позовної давності визначено як судом першої, так і судом апеляційної інстанції неправильно.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік