22-ц/775/934/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Костромітіна О.О.
Суддя-доповідач Сорока Г.П. Категорія 53
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сороки Г.П.,

суддів - Биліни Т.І., Баркової Л.Л.,

при секретарі - Собецькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Ар Гарант» про визнання наказів, розпоряджень незаконними, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 липня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Ар Гарант» (далі за текстом ТОВ «Ейч Ар Гарант»), посилаючись на те, що з травня 2011 року працював у ТОВ «Ейч Ар Гарант» контролером у виробництві чорних металів 5 розряду контролю якості металобрухту та інших матеріалів на дільниці зовнішньої прийомки відділу технічного контролю, обов'язки виконував до березня 2013 року. За наказом №19 шр від 12 лютого 2013 року весь штат дільниці зовнішньої прийомки відділу технічного контролю (26 одиниць) був скорочений з 13 травня 2013 року, про що його попередили 19.02.2013 року та ознайомили того ж дня з наказом, неодноразово пропонувались існуючи на підприємстві вакансії, які його не влаштовували і від них він відмовлявся, оскільки фактично на підприємстві скорочення штату не відбулось. У зв'язку з тим, що профспілковий комітет не давав згоди на його звільнення за п.1ст.40 КЗпП України, відповідач за наказом №70шр від 21 червня 2013 року ввів до штатного розкладу дільницю зовнішньої прийомки ВТК у складі 3 одиниць, у тому числі посаду контролера у виробництві чорних металів 5 розряду контролю якості металобрухту та інших матеріалів, на якій він продовжив працювати.

Наказом №89 від 22 серпня 2014 року на дільниці, де він працював, з 01 листопада 2014 року відповідач видав наказ ввів зміни умов праці, а саме: доповнив його посадову інструкцію пунктом, за яким він був зобов'язаний за окремим розпорядженням начальника ВТК здійснювати операційний контроль виробництва на визначених дільницях робіт незанятих вакантних посад, перелік яких визначалось Додатком №1, з яким він був ознайомлений та попереджений про можливе звільнення. Однак оскільки цим наказом порушувались його права, істотно змінювались умови його праці, він відмовився від продовження роботи.

В період березня 2013 року по жовтень 2014 року за розпорядженнями начальника відділу технічного контролю він перебував у вимушених простоях з оплатою 2/3 частки від заробітку, декілька разів за згодою виконував роботи тимчасово відсутніх працівників, від пропонованих йому існуючих на підприємстві вакансій відмовлявся з тих самих причин. За наказом № 65 ут від 31 жовтня 2014 року на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною суттєвих умов праці, був звільнений з роботи.

Вважає, що при прийнятті рішення про скорочення чисельності штату, про направлення його у вимушений простій та про звільнення з роботи відповідач порушив вимоги закону, порушенням трудових прав спричинив йому моральну шкоду, оскільки позбавив можливості отримувати заробіток, премії, доплати, відпустки, обмежив можливості користуватися всіма необхідними життєвими потребами та повноцінно організовувати свій побут.

Тому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати незаконними накази № 7шр від 16.01.2013 року, № 19шр від 12.02.2013 року, № 24 від 19.02.2013 року, № 89 від 22.08.2014 року незаконними, поновити на роботі на посаді контролера у виробництві чорних металів 5 розряду контролю якості металобрухту та інших матеріалів на дільниці зовнішньої прийомки відділу технічного контролю, визнати незаконними розпорядження про вимушений простій № 93/62 від 25.03.2013 року, № 112/62 від 11.04.13 року, №124/62 від 15.04.13 року, №143/68 від 30.04.2013 року, № 152/62 від 10.05.13 року, 169/62 від 28.05.13 року, 193/62 від 14.06.13 року, № 204/62 від 21.06.13 року, № 208/62 від 26.06.13 року ,№ 223/62 від 08.07.13 року, № 236/62 від 17.07.13 року, № 243/62 від 31.07.13 року, № 275/62 від 12.08.13 року, № 285/62 від 23.08.13 року , № 303/62 від 03.09.13 року, № 316/62 від 17.10.14 року, № 325/62 від 30.09.13 року, № 344/62 від 11.10.13 року, № 359/62 від 21.10.13 року, № 363/62 від 29.10.13 року, № 370/62 від 25.10.13 року, №383/62 від 29.10.2013 року,№ 388/62 від 13.11.13 року, № 416/62 від 26.11.13 року, № 445/62 від 03.12.13 року, № 450/62 від 10.12.13 року, № 473/62 від 24.12.13 року, № 494 від 31.12.13 року, № 5/62 від 08.01.14 року, № 20/62 від 20.01.14 року, № 44/62 від 13.01.14 року,№ 119/62 від 24.03.14 року, №125/62 від 26.03.14 року, №140/62 від 13.01.13 року,№ 208/62 від 16.05.14 року, № 275/62 від 18.08.14 року,№ 375/62 від 18.08.14 року, №390/62 від 24.03.14 року, № 410/62 від 01.09.14 року, № 420/62 від 01.09.14 року, № 443/62 від 15.09.14 року,№ 451/62 від 15.09.14 року, № 469/62 від 24.09.14 року, № 484/62 від 30.10.14 року , № 514/62 від 09.10.14 року, № 530/62 від 16.10.14 року, № 546/62 від 24.10.2014 року та стягнути недоотриману заробітну плату за період простою у розмірі 24391,27 гривень, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Ейч Ар Гарант» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2, посилаючись в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою у встановленому порядку в журналі телефонограм, витяг з якого долучений до справи. По телефону повідомив суду прохання про розгляд справи у його відсутності, що підтверджується телефонограмою, прийнятою канцелярією апеляційного суду, текст якої долучений до справи. Тому, виходячи з положень ст.305 ЦПК України, колегія суддів розглянула справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ТОВ «Ейч Ап Гарант» Романюк А.В., який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд виходив з того, що у ТОВ «Ейч Ар Гарант» мали місце зміни в організації виробництва і праці, у тому числі скорочення чисельності та штату працівників, які викликані економічною необхідністю раціонального використання праці контролерів, досягнення якості та кількості послуг, що надаються за договорами. Оскільки позивач відмовився продовжувати роботу в нових умовах праці, його правомірно було звільнено з роботи на підставі ст. 36 п.6 КЗпП України, на що згоди профкому не вимагається. Направлення позивача у простій за 47 розпорядженнями також є правомірним, оскільки він відмовився від переведення на іншу роботу.

Не погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та положенням закону.

Судом встановлено, що наказом № 487 від 05 травня 2011 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на підприємство відповідача на посаду контролера на виробництві чорних металів 5 розряду дільниці зовнішньої прийомки відділення технічного контролю (т. 1 а.с.7-8).

Відповідно до наказу № 7шр від 16 січня 2013 року до відділення технічного контролю була введена обтискна дільниця (26 штатних одиниць) та дільниця крупносортного прокату (4 штатні одиниці) (т.1 а.с.33).

Згідно зі штатним розкладом, запровадженим 16 січня 2013 року, у відділенні технічного контролю (ВТК) діяли, разом з іншими, дільниця зовнішньої прийомки, де працював позивач, та обтискна дільниця (т.2 а.с.4-12).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 43 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, у випадку скорочення чисельності або штату працівників може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише за попередньою згодою профспілкового органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Наказом № 19шр від 12 лютого 2013 року «Про зміни в штатному розкладі» у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці у відділенні технічного контролю ТОВ «Ейч Ар Гарант» були скасовані усі 26 посад дільниці зовнішньої прийомки, тобто, дільниця зовнішньої прийомки скасована в цілому (т.1 а.с.34). З цим наказом ОСОБА_2 був ознайомлений 15 лютого 2013 року (т. 1 а.с.35).

19 лютого 2013 року відповідачем був виданий наказ № 24 «Про виконання наказу №19шр від 12 лютого 2013 року», яким було визначено попередити про майбутнє звільнення 13 травня 2013 року за п.1 ст. 40 КЗпП України працівників дільниці зовнішньої прийомки ВТК, в тому числі і позивача. З цим наказом ОСОБА_2 був ознайомлений 22 лютого 2013 року (т.1 а.с.120 ).

Рішенням Первинної організації профспілки ПАТ «МК «Азовсталь» від 23 травня 2013 року (протокол № 199) в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки фактичного скорочення чисельності контролерів на виробництві чорних металів на дільниці зовнішньої прийомки ВТК не відбулося. При повторному розгляді цього питання 16 грудня 2013 року профспілкою (протокол № 229) знову було відмовлено у наданні згоди на звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.9-17).

Не отримавши від первинної профспілкової організації дозволу на звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, відповідач своїм наказом №70 шр від 21 червня 2013 року ввів до штатного розкладу дільницю зовнішньої прийомки з трьома штатними одиницями, в тому числі і посаду позивача, з яким ОСОБА_2 був ознайомлений (т.1 а.с.36-38).

Таким чином не можна вважати, що трудові права позивача були порушені, оскільки фактичного його звільнення за скороченням штату не відбулося і він продовжував займати посаду контролера у виробництві чорних металів 5 розряду прийомки брухту та інших матеріалів на дільниці зовнішньої прийомки відділу технічного контролю. Тому апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними, такими що не відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть переводитися за їхньою згодою з урахуванням їхніх спеціальності й кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій же місцевості терміном до 1 місяця.

Таким чином простій як призупинення роботи може бути викликаний будь-якою причиною як об'єктивного, так і суб'єктивного характеру. При цьому переведення працівника за його згодою на іншу роботу можливе як на тому ж самому підприємстві, так і на інше підприємство, що знаходиться в тій же місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 25 березня 2013 року до 31 жовтня 2014 року за розпорядженнями начальника ВТК позивач 47 разів був направлений у вимушений простій з оплатою 2/3 частини від заробітку, оскільки останній відмовився від переведення на іншу роботу та очікуванням вдома повернення на попередню роботу (т.1 а.с.125-190), що не оспорював позивач в суді першої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення роботи на дільниці зовнішньої прийомки відділу технічного контролю товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Ар Гарант» через зменшення замовлення послуг з операційного контролю якості металолому, а тому не можна погодитися і з доводами скарги щодо неправомірності направлення позивача у простій.

Наказом № 89 від 22 серпня 2014 року «Про зміну умов праці на дільниці зовнішньої прийомки ВТК» у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці, викликаними економічною необхідністю раціонального використання праці контролерів, забезпечення їх зайнятістю в процесі надання підприємством послуг з операційного контролю виробництва, досягнення належної якості та кількості послуг, що надаються замовнику, а також для оптимального розподілу навантаження між працівниками ВТК, відповідач прийняв рішення про зміну умов праці з 01 листопада 2014 року, а саме: про доповнення посадової інструкції ДИ-100-730-68-2012 контролера виробництва чорних металів 5 розряду контролю якості металобрухту та інших матеріалів дільниці зовнішньої прийомки ВТК додатковим пунктом, за яким працівник зобов'язаний за окремим розпорядженням начальника ВТК здійснювати операційний контроль виробництва на визначених начальником ВТК дільницях робіт тимчасово відсутніх контролерів виробництва чорних металів ВТК, а також на ділянках робіт незанятих вакантних посад ВТК; за наявності окремого розпорядження начальника ВТК здійснювати операційний контроль виробництва і в інших випадках на ділянках ВТК, перелік яких визначений додатком №1 до ПІ 100-730-68-2012 у додатку №2 цього додатку. У зв'язку з необхідністю раціонального розподілу труда з урахуванням об'ємів послуг змінено - с 1 листопада 2014 року встановити наступний графік роботи та відпочинку працівникам дільниці зовнішньої прийомки, зокрема, ОСОБА_2 графік № 3 роботи та відпочинку працівників підрозділів ТОВ «Ейч Ар Гарант» із сумарним обліком робочого часу (обліковий період місяць) чотирьох-бригадний двозмінний безперервний з тривалістю робочої зміни 12 годин на 2014 рік залишено без змін ( т.1 а.с.95-98,19).

З наказом ОСОБА_2 був ознайомлений 26 серпня 2014 року (т.1 а.с.99). Останньому було роз'яснено, що наслідком відмови від продовження роботи за новими умовами праці буде слугувати розірвання трудового договору з 31 жовтня 2014 року на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України (т.1 а.с.100).

Наказом № 65ут. від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_2 був звільнений з підприємства відповідача на підставі п.6 ст.36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці з виплатою вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України (т.1 а.с.6).

Відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми та ч.ч.2,3 ст. 32 КЗпП України зміна істотних умов праці стосується випадків зміни систем та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад без зміни трудової функції тощо, тобто змін, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами) роз'яснив, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, уведенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

З тексту посадової інструкції позивача (т.1 а.с.191-196,212-213) вбачається, що його істотні умови праці дійсно змінилися, оскільки вищеназваним наказом № 89 від 22 серпня 2014 року його обов'язки доповнено виконанням робіт не тільки на дільниці зовнішньої прийомки, але й на інших дільницях ВТК товариства, які знаходяться на значній відстані від дільниці зовнішньої прийомки, на яку він приймався на роботу та на територіях підприємства з гіршими умовами праці. Тобто відповідачем фактично були розширені трудові функції позивача та змінені істотні умови його праці.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач ТОВ «Ейч Ар Гарант» є підприємством, яке фактично надає послуги на території і обладнанні свого замовника ПАТ «МК «Азовсталь» та обсяг цих послуг залежить від укладених договорів із замовником на виконання робіт.

03 січня 2013 року ПАТ «МК «Азовсталь» повідомило ТОВ «Ейч_Ар Гарант» про заплановане збільшення надходжень у 2013 році металолому на ПАТ «МК «Азовсталь» та з метою посилення цілодобового контролю за якістю сировини звернулося з проханням забезпечити з січня 2013 року виконання додаткових послуг з операційного контролю в об'ємі 4698 осіб/годин на місяць (т.2 а.с.13), у зв'язку з чим і було видано наказ №7шр від 16 січня 2013 року..

08 лютого 2013 року ПАТ «МК «Азовсталь» повідомило ТОВ «Ейч Ар Гарант» про те, що через надходження металолому невідповідної якості від сторонніх постачальників договірні відносини з останніми розірвані, тобто зменшений обсяг придбання лому. Через це у раніше запланованій кількості послуг з операційного контролю якості від ТОВ «Ейч Ар Гарант» з 01 березня 2013 року не є необхідною та запропоновано зменшити такі послуги на 42282 осіб/годин до кінця року (т.2 а.с.14) та на підставі чого відповідач упразднив і скоротив чисельність штату відповідно до наказу №19шр від 12 лютого 2013 року.

Позивач ОСОБА_2 ознайомлювався з наявними в ТОВ «Ейч Ар Гарант» вакансіями у період з 27 березня 2013 року до 07 серпня 2014 року 23 рази, однак не виявив бажання продовжити роботу на будь-якій із запропонованих посад (т.1 а.с.47-108).

Також позивача ознайомлено про зміну істотних умов праці, попереджено про настання таких змін за два місяці, копію наказу отримано профспілковим комітетом ПАТ «МК «Азовсталь». Однак, одразу ж при ознайомленні позивач відмовився від продовження роботи за зміненими умовами. Його було ознайомлено із наявними на підприємстві вакансіями станом на 08 вересня 2014 року, 01 жовтня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, 16 жовтня 2014 року, 22 жовтня 2014 року, 29 жовтня 2014 року, 30 жовтня 2014 року. При цьому, позивач щоразу відмовлявся у тому числі і від вакансій у відділенні технічного контролю за його ж спеціальністю і кваліфікацією, які діяли як тимчасово так і постійно (т.1 а.с.100-108).

Таким чином відповідач з березня 2013 року не міг забезпечувати роботою працівників дільниці зовнішньої прийомки ВТК в зв'язку із чим і виник тривалий простій у роботі цієї дільниці та виникла необхідність у зміні істотних умов праці її працівників.

Оскільки зміна істотних умов праці позивача була обумовлена змінами в організації виробництва та праці, викликаними економічною необхідністю раціонального використання праці контролерів та була спрямована на забезпечення їх зайнятістю в процесі надання підприємством послуг з операційного контролю виробництва, досягнення належної якості та кількості послуг, що надаються замовнику, а також для оптимального розподілу навантаження між працівниками ВТК, апеляційний суд не може погодитися з доводами скарги щодо безпідставності зміни відповідачем істотних умов праці, а також скорочення чисельності штату.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції положень ч.6 ст.21 Закону України «Про професійні спілки, гарантії їх діяльності» є також безпідставними, оскільки цією нормою у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачений обов'язок відповідача узгоджувати питання зміни умов праці робітників з профспілковим органом.

Приведені в апеляційній скарги інші доводи не належать до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду, а також не стосуються предмету спору.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні належних у справі доказів в їх сукупності. Результати оцінки доказів судом першої інстанції відображені в оскаржуваному рішенні, в якому наведені достатньо повно обґрунтовані мотиви їх прийняття чи неприйняття. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та не дають підстав вважати, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на наведене, переглядаючи справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та в межах доводів апеляційного оскарження на підставі доказів, наданих сторонами, які відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду, у зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Биліна Т.І.

Баркова Л.Л.