№ 336/1930/15-ц
пр. № 2/336/78/2015
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2015 року в ході заочного розгляду справи частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 03.11.2011 року в сумі 104184,26 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 19.08.2015 року звернулась до суду з заявою про поновлення строку на подання заяви про скасування заочного рішення та скасування заочного рішення, вказуючи, що строк звернення з заявою про скасування заочного рішення фактично не пропустила, оскільки копію рішення суду отримала у серпні 2015 року, але просить про його поновлення, про місце та час розгляду справи повідомлена в установленому порядку не була, фактично грошей за договором не отримувала, тож договір позики між сторонами укладений не був.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили поновити строк звернення за заявою про скасування заочного рішення та скасувати заочне рішення. Відповідач вказувала, що, оскільки за зареєстрованим місцем проживання фактично не мешкала та не мешкає, квартира, де відповідач зареєстрована проживаючою належить позивачеві ОСОБА_3, яка, на думку відповідача, отримувала за неї поштову кореспонденцію, тож про місце та час розгляду справи не знала, копію заочного рішення суду також не отримувала, а про існування такого рішення дізналась лише під час виконавчого провадження з виконання рішення суду. Також відповідач вказала, що договору позики з позивачем не укладала, коштів від неї не отримувала, фактично між сторонами склались інші цивільно-правові відносини, тож просила скасувати заочне рішення суду та розглянути справу в загальному порядку.

В судове засідання позивач не з'явилась, про місце та час розгляду заяви повідомлялась в установленому порядку, причини неявки суду не повідомила.

При вирішенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суд виходить з наступного.

Статтею 228 ч. 2 ЦПК України встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст. 71 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Як вказує ст. 72 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення суду було направлено за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1: АДРЕСА_1, де її було отримано 28.05.2015 року.

Однак, пояснення відповідача щодо того, що квартира за вказаною адресою належить позивачеві ОСОБА_3, а сама відповідач там, хоча і зареєстрована, але фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачем не спростовані.

Підпис на розписці про отримання поштової кореспонденції на повідомленні про врученні копії заочного рішення не збігається з підписом відповідача ОСОБА_1 у паспорті та інших документах, наявних в матеріалах справи.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення права відповідача на звернення до суду в установленому порядку, суд вважає за доцільне поновити строк подання заяви про скасування заочного рішення, оскільки немає підстав не довіряти твердженням відповідача щодо пропущення його з поважних причин.

При вирішенні питання про скасування заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності спільно двох умов: якщо відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та якщо судом встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач в судові засідання викликався судовими повістками, направленими за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, яке зазначено відповідачем в якості такого, однак, відповідачка вказала, що за зареєстрованим місцем проживання вона фактично не мешкала, оскільки зазначене квартира належить позивачеві, а за фактичним місцем проживання повістку не отримала, оскільки повістка повернулась у зв'язку з закінченням терміну її зберігання.

При цьому обставини, на які посилався відповідач в заяві про скасування заочного рішення та зазначили відповідач та представник відповідача в судовому засіданні, на думку суду, є істотними для правильного вирішення спору та з метою справедливого та обєктивного вирішення спору суд вважає за необхідне скасувати рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72, 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з заявою про скасування заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Призначити розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на 24 вересня 2015 року о 10.00 годині.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк