Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6368/15-ц Провадження 2/711/2403/15
Р І Ш Е Н Н Я

31 серпня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі- Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про визнання рішення керівництва підприємства незаконним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про визнання рішення керівництва підприємства незаконним. В позові зазначає, що наказам № 135к від 30.05.2014 він призначений на посаду водія тролейбуса (пасажирського зчленованого) 3 класу дільниці електротранспорту. 16.06.2015 ОСОБА_2, виконуючи свої службові обов»язки рухався на тролейбусі № 2008 по маршруту № 10 в напрямку річкового вокзалу, о 12.05 до тролейбусу зайшов контролер ОСОБА_3 та перебував в ньому до зупинки «Будинок торгівлі». Під час проведення контролю роботи маршруту контролер повідомив, що погано працюють динаміки (не чути оголошення зупинок). Про даний технічний недолік було складено акт. Під час проведення перевірки ОСОБА_2 було пояснено, що постійно оголошувались зупинки, але їх не було чути в силу роботи допоміжного обладнання транспортного засобу. 17.06.2015 позивач звернувся до лікаря з побутовою травмою, з 18.06.2015 по 08.07.2015 перебував на лікарняному. 06.07.2015 його викликали у відділ кадрів та ознайомили з наказом № 153к від 24.06.2015 про покарання та оголошення догани за систематичне не оголошення назв зупинок при роботі на постійних маршрутах міста. Після одужання ОСОБА_2 звернувся до профкому з проханням переглянути рішення керівництва та встановлення всіх обставин. Вважає винесення наказу незаконним, оскільки його було покарано під час перебування на лікарняному та за вчинок, якого він не вчиняв. Вини в незадовільній роботі обладнання його теж не має, оскільки обов»язки щодо ремонту обладнання покладено на іншу особу. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 153к від 24.06.2015 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення та оголошення догани.

В подальшому позивач та його представник згідно доручення просили стягнути відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що в технічному журналі тролейбуса № 2008 (який закріплений за іншим водієм) в день події 16.06.2015 є відмітки майстрів про те, що тролейбус був справний. В кабіні водію не чути як оголошуються зупинки. Контролер ОСОБА_3 чув, що вони оголошуються, але не голосно. Зауважили, що в наказі про оголошення догани від 24.06.2015 зазначено, що її оголошено за систематичне не оголошення назв зупинок при роботі на постійних маршрутах міста. Однак, ОСОБА_2 не притягувався раніше до відповідальності за такі випадки. Окрім того, вказаний наказ винесений та позивач з ним ознайомлений перебуваючи на лікарняному. Додали те, що маючи інформацію про несправність тролейбуса, він був оглянутий майстрами через місяць після події. Зазначили, що в комісіі по трудовим спорам звернення ОСОБА_2 не розглядалась

Представник відповідача згідно доручення позов не визнала, надала письмові заперечення та пояснила, що позивач не звертався до комісії по трудовим спорам, чим порушив встановлений порядок оскарження дисциплінарного стягнення, а заява до профкому не є належним дотриманням порядку розгляду трудових спорів. Повідомила, що з 2015 року склад КТС не змінювався. Під систематичним не оголошенням зупинок розуміється те, що ОСОБА_2 попередньо в усній формі робив зауваження заступник директора підприємства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 30 травня 2014 року обіймав посаду водія тролейбуса (пасажирського зчленованого).

Відповідачем відносно позивача винесено наказ про накладення дисциплінарного стягнення №153-к від 24.06.2015 року про оголошення догани. Підставою винесення вказаного наказу була інформація контролера громадського траспорту про порушення Правил надання послуг з перевезення пасажирів МЕТ від 16.06.2015, пояснення ОСОБА_2. Однак відомостей про саме систематичне не оголошення суду не надано, в інформації контролера ОСОБА_3 зазначено, що погано працюють динаміки. Згідно з копії технічного журналу тролейбуса № 2008 вказаний тролейбус 16.06.2015 перебував у справному стані.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Приписи ст. 147 КЗпП України встановлюють, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: догана або звільнення.

Зміст та направленість вказаної норми закону вказує на те, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Такий моральний осуд має на меті примусити працівника належно виконувати трудові обов'язки.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, зокрема: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з'ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149).

Отже, відповідачем не надано суду доказів порушень ОСОБА_2 трудової дисципліни, які були виявлені та могли б бути підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу №153-к від 24.06.2015, а так і не доведено правомірність накладення дисциплінарного стягнення на позивача.

Окрім того, позивача було повідомлено про накладання дисциплінарного стягнення в той час, коли він перебував на лікарняному згідно листка непрацездатності серії АГХ № 452599, що є порушенням ст. 48 КЗпП України.

За таких обставин позовні вимоги в частині скасування наказу № 153-К від 24.06.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, 28.08.2015 наказом № 226 від 28.08.2015 п. 3 наказу 153-К від 24.06.2015 щодо оголошення догани ОСОБА_2 скасований.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.07.2015 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги і визначена вартість юридичних послуг в п. 5.1. в розмірі 1000 грн., оплата яких підтверджується квитанцією № 14 від 11.08.2015.

При розгляді даної справи ОСОБА_4 брала участь в судових засіданнях, як представник відповідача за довіреністю із повноваженнями представника, передбаченими ст. 44 ЦПК України, що підтверджується журналами судових засідань.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Згідно роз'яснень наданих у п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

З наведених підстав підлягає стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. витрат на правову допомогу надану йому ФОП ОСОБА_4 при наданні юридичної консультації з приводу даного спору, підготовку матеріалів та складання позовної заяви.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215ЦПК України, ст. ст. 147, 148, 149, 221, 233, 237-1 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про визнання рішення керівництва підприємства незаконним - задовольнити.

Визнати незаконним наказ Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради № 153-К від 24.06.2015 в частині накладення дисциплінарного стягнення та оголошення догани ОСОБА_2.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради на користь ОСОБА_2 кошти, за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_1