У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_6, корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» - Ткачука Олега Анатолійовича - на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2007 року у розмірі 1 637 522 грн 27 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 173 710,58 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 26 лютого 2014 року становить 1 637 522 грн 27 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку ПАТ «Фідобанк», згідно з договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М. 20 березня 2007 року, реєстраційний № 1149, а саме: споруду оздоровчого комплексу загальною площею 41 465,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт», встановити спосіб реалізації предмета іпотеки (споруди оздоровчого комплексу загальною площею 41 465,5 кв. м) шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановленої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, визначеною на підставі експертної оцінки, виконаної незалежним суб'єктом оціночної діяльності; стягнути з відповідачів судові витрати.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 20 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк» «Престиж» (далі - ВАТ «АКБ «Престиж»), правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір на суму 300 000 доларів США, на строк до 19 березня 2012 року під 12 % річних, виконання якого було забезпечене договором іпотеки вказаного нерухомого майна, укладеним між банком та корпорацією «Телерадіокорпорація «Контакт».

У зв'язку з тим що боржник не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, банк просив позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20 березня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М., а саме: споруди оздоровчого комплексу загальною площею 41 465,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у рахунок задоволення грошових вимог ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором від 20 березня 2007 року № 014/1721/81/01588 у загальній сумі 173 710,58 доларів США (еквівалентно 1 637 552 грн 27 коп.).

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - нерухомого майна, а саме: споруди оздоровчого комплексу загальною площею 41 465,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, визначеною на підставі експертної оцінки, виконаної незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір в сумі 1 827 грн.

Стягнуто з Корпорації «Контакт» на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір в сумі 1 827 грн.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року змінено у частині визначення розміру заборгованості.

Абзац другий резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції:

«Відповідно до договору іпотеки від 20 березня 2007 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 20 березня 2007 року № 014/1721/81/01588 перед ПАТ «Фідобанк» на загальну суму 64 479,47 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 607 841 грн 52 коп., звернути стягнення на належний корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» оздоровчий комплекс загальною площею 41 465,5 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Фідобанк» - Ткачук О.А. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 20 березня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 014/1721/81/01588 на суму 300 000 доларів США, терміном до 19 березня 2012 року, зі сплатою 12 % річних за користування кредитом.

У рахунок забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та корпорацією «Телерадіокорпорація «Контакт» 20 березня 2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передав позивачу в іпотеку споруди оздоровчого комплексу загальною площею 41 465,5 кв. м, які знаходяться по АДРЕСА_1.

11 січня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої передбачено, в тому числі, щомісячне повернення коштів до 15 числа, згідно з графіком погашення; допускається договірне списання коштів на погашення кредиту з рахунків позичальника № НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Боржник не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заборгованості за договором кредиту доведений позивачем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений позивачем спосіб.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 148 702,99 доларів США, з яких 133 650,91 доларів США тіло кредиту та 15 052,08 доларів США - проценти за користування кредитом, однак стягненню підлягає 60 000 доларів США тіла кредиту з 18 березня 2011 року по 19 березня 2012 року та 4 479,47 доларів США процентів з 18 березня 2011 року по 19 березня 2012 року у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спору щодо іншої частини позовних вимог.

При цьому суд апеляційної інстанції вважав, що може розглянути заяву про сплив строку позовної давності, подану на стадії апеляційного провадження, оскільки судом першої інстанції ухвалювалося заочне рішення, що перешкоджало відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснити відповідачам вимоги закону щодо позовної давності.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. При цьому йдеться про винесення рішення судом першої інстанції, оскільки саме ухваленням ним свого рішення закінчується судовий розгляд спору (ч. 3 ст. 208 ЦПК України).

Оскільки у матеріалах справи відсутня заява відповідача, подана до суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин позовної давності, то суд апеляційної інстанції, з порушенням вказаних норм матеріального права застосував позовну давність за поданою відповідачем ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції заявою.

Посилання на те, що у зв'язку із заочним розглядом справи відповідачі були позбавлені можливості подати до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності, є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дотримався передбаченого ст. ст. 74, 75 ЦПК України порядку повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи.

За таких обставин ухвалене рішення апеляційного суду не може вважатись законним й обґрунтованим, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Разом із тим при новому розгляді справи слід звернути увагу на вимоги ст. 39 Закону України «Про іпотеку» щодо змісту рішення суду у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» - Ткачука Олега Анатолійовича - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник