Провадження № 8/522/57/15
Справа № 2-1033/11
У Х В А Л А

03 листопада 2015 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та дарування за участю третьої особи Державного закладу «Спеціалізований клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоровя України, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.12.2010 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та дарування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2011 року (головуючий суддя Дерус А.В.) позов було задоволено частково.

06.03.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення суду від 23.03.2011 року за нововиявленими обставинами.

Рішення Приморським районним судом м. Одеси від 11.03.2014 року було задоволено заяву про перегляд рішення за новивиявленими обставинами та скасовано рішення суду від 23.03.2011 року та ухвалено нове рішення.

Ухвалою апеляційного Суду Одеської області від 27.06.2014 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року та ухвали апеляційного Суду Одеської області від 27.06.2014 року були скасовані та передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 року було задоволено самовідвід судді Ільченко Н.А. та справу було передано до повторного розподілу.

Зазначена справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою від 28.04.2015 року прийнята до провадження та призначена до розгляду.

У судові засідання 24.09.2015 року та 03.11.2015 року заявник та його представник ОСОБА_6 (діє на підставі ордеру серії ОД №110238 (а.с.29) не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.32, 48). Даних про поважність причин неявки суду не надали, будь-яких заяв чи клопотань суду не заявляли.

Суд, у звязку з вищезазначеним та виходячи з процесуального аналізу поведінки заявника та його представника, вважає за можливе залишити заяву без розгляду на підставі наступного.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У відповідності до п. 3 Постанови ПВССУ № 11 від 17.10.2014 оку «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід звернути увагу на те, що не можна покладати відповідальність за тривалий розгляд справи використання ними процесуальних засобів, передбачених законодавством, для здійснення свого захисту, зокрема, у зв'язку зі зміною позовних вимог, вивченням матеріалів справи, заявленням клопотань, оскарженням ухвалених судових рішень. Разом із тим слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, сторони зобовязані користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обовязки добросовісно.

Причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивач, при цьому, і не зявляється в судове засідання, і не використовує належним чином передбачене законом право на процесуальне представництво в суді. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВССУ за розглядом справи №6-24063 ск 15.

Згідно до ч.2 ст.. 365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином сповіщений позивач двічі не зявився у судове засідання, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи розумність строків розгляду справи, зважаючи, що представником заявника жодних документів на підтвердження поважності причин неодноразових неявок у судові засідання суду не надано, заяв про розгляд справи за відсутності заявника не заявлено, суд приходить до висновку, що в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, заявник, будучи належним чином, у порядку, передбаченому ЦПК України, повідомленим про дати судових засідань, повторно не зявився до суду без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішенняу звязку з нововиявленими обставинами без розгляду, та розяснює сторонам, що, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: залишення заяви (позовної заяви) або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Таким чином, питання про повернення судового збору не вирішується.

Керуючись ч.2 ст.77, ч.1 ст.157, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та дарування за участю третьої особи Державного закладу «Спеціалізований клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоровя України, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст.294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

03.11.2015