Справа №751/8114/15-ц
Провадження №2/751/1628/15
Рішення

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, -

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, мотивуючи свої вимоги наступним.

18.08.2001 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.09.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 позивачка змінила прізвище з «Довбня» на «Криволапа».

За час шлюбу з відповідачем, а саме з 11.07.2002 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, та спільні сумісні кошти, сторони придбали квартиру № 49 в буд. № 4, що розташована по вул. Комінтерна в м. Чернігові.

19.07.02. спірна квартира була зареєстрована за відповідачем в Чернігівському МБТІ. Спільної згоди щодо поділу та користування майном між сторонами не досягнуто.

Просила визнати квартиру № 49 будинку № 4, що знаходиться по вулиці Комінтерна в місті Чернігові спільним сумісним майном; визнати за нею - ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину квартири № 49 буд. № 4, що розташована по вул. Комінтерна в м. Чернігові; стягнути з відповідача судові витрати, сплачені нею, у звязку з розглядом судом даної справи.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та письмових поясненнях. Додатково суду пояснили, що спірна квартира була придбана за сімейні кошти. Також, кошти давали батьки з обох сторін для сімї.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Додатково пояснили, що спірна квартира не є спільним сумісним майном, була придбана відповідачем за кошти його батьків.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що відповідач їх син. На протязі 10 років вони працювали як ФОП, збирали гроші, які дали сину для придбання квартири. Власних коштів у сина та колишньої невістки не було. Письмових доказів передачі грошей немає.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.09.2012 року було розірвано (а.с.9).

Згідно копії Договору купівлі-продажу квартири від 11 липня 2002 року ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє за себе та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_10, ОСОБА_11, що діє за згодою свого батька ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_3 квартиру № 49, що знаходиться в будинку № 4, розташованого по вулиці Комінтерна в місті Чернігові; продаж вчинено за 24000 гривень, які сплачені покупцем продавцям повністю до підписання цього договору (а.с.71).

Відповідно до інформаційної довідки б/н від 07.08.15., наданої КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 31.12.12. в м. Чернігові мають зареєстроване право власності на обєкти нерухомості: ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, в цілому, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2002 № 7351 (а.с.37).

У своїй позовній заяві позивачка просить визнати квартиру спільним сумісним майном та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Оскільки спірні правовідносини виникли в 2002 році і продовжують існувати на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що застосуванню підлягають норми Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що спірна квартира була придбана відповідачем за його особисті кошти або кошти його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_7 Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_7, оскільки вони є близькими родичами та їх пояснення не узгоджуються з матеріалами справи та не підтверджені жодними доказами.

Отже судом встановлено, що спірна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 11.07.2002 року, придбана в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_1, а отже є їх спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК Цкраїни, право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що квартира № 49 будинку № 4, що знаходиться по вулиці Комінтерна в місті Чернігові була придбана позивачкою і відповідачем за час перебування в шлюбі та є їх спільною сумісною власністю, тому потрібно позов ОСОБА_1 задовольнити, та визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 49 будинку № 4, що знаходиться по вулиці Комінтерна в місті Чернігові.

В звязку з задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 2050,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 57-61, 208, 209, 213215 ЦПК України, ст. ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст. 60, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 70 СК України, суд -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру № 49 будинку № 4, що знаходиться по вулиці Комінтерна в місті Чернігові.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 49 будинку № 4, що знаходиться по вулиці Комінтерна в місті Чернігові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2050,10 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач