АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

СоколовоїВ.В.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року за недоведеністю пред'явленого позову відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду змінити, стягнувши з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.132-134).

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки 1 вересня 2015 року (а.с.141).

Суд ухвалив розглядати справу у його відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційною суду м. Києва від 22 січня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 35 відсотків заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Дане рішення на час розгляду справи набрало законної сили і є чинним.

Відповідно до довідки від 14 жовтня 2014 року №7, виданої Приватним вищим навчальним закладом "Міжнародний інститут менеджменту", позивач ОСОБА_3 працює в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний інститут менеджменту" на посаді заступника директора комп'ютерно-інформаційного центру і за період з 1 липня 2013 року по 31 жовтня 2014 року його сукупний дохід склав 144 893 грн. 37 коп., утримано суму аліментів у розмірі 14 394 грн. 57 коп. (а.с.11).

З огляду на те, що при визначенні аліментів у розмірі 35 відсотків заробітку (доходу) ОСОБА_3 судом вже було враховано, що позивач працює в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний інститут менеджменту", проживає разом із матір'ю-пенсіонером, і одночасно не було встановлено наявність у позивача доходів від роботи за сумісництвом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, вже були предметом судового розгляду і перевірені в апеляційному порядку.

За встановлених обставин районний суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що на час розгляду справи його матеріальний стан змінився.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом при вирішенні справи: не враховано, що позивач крім аліментів постійно, регулярно бере участь в утриманні спільної дитини сторін; виконує обов'язок по надання матеріальної допомоги своїй непрацездатній матері; був змушений звільнитися з роботи за сумісництвом, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Районним судом у цій частині правильно встановлено, що при визначенні аліментів у розмірі 35 відсотків заробітку (доходу), по-перше, судом не ураховувалась наявність у позивача доходів від роботи за сумісництвом; по-друге, судом вже враховано факт проживання позивача разом із матір'ю-пенсіонером. При цьому апеляційний суд констатує відсутність у матеріалах справи допустимих - письмових, доказів на підтвердження отримання ОСОБА_7 (мати позивача) матеріального утримання від сина, ОСОБА_3 Наявні у матеріалах справи рецепти, квитанції та фіскальні чеки (а.с.48-57) не містять інформацію про понесення указаних витрат саме ОСОБА_3 Факт понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини правового значення для вирішення даного спору не має.

З огляду на викладене, висновок районного суду про те, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову про зменшення розміру аліментів, вже були ураховані при визначені аліментів у розмірі 35 відсотків заробітку (доходу), є правильним.

Посилання апеляційної скарги на те, що визначений рішенням суду, яке набрало законної сили, розмір аліментів не відповідає положенням СК України, правового значення для вирішення даного спору не мають, однак апеляційний суд зауважує, що визначені судом 35 відсотків заробітку (доходу) у математичному виразі складають 35/100 частин, що не суперечить частині третій ст. 181 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються правильності рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2013 року, яке вже перевірялось у апеляційному порядку та набрало законної сили, тому не можуть бути прийняті апеляційним судом під час розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова