АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/905/15 Головуючий 1-ї інстанції - Назаренко О.В.
Справа № 2-635/8667/14 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : житлове.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про виселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення, посилаючись на те, що у листопаді 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого він передав відповідачці грошові кошти в розмірі 27 600 доларів США, на той час за курсом НБУ становило 162 288 грн. зі строком повернення у листопаді 2009 року.

На забезпечення виконання обов'язків за договором позики сторонами було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передала йому в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала останній на підставі договору купівлі-продажу.

Свої зобов'язання за договором позики ОСОБА_2 не виконала, внаслідок чого приватним нотаріусом Харківського міського округу було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно, що належить ОСОБА_2

Також у лютому 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського РУЮ було відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим написом про звернення стягнення на майно, а саме спірну квартиру.

На теперішній час проживання в ній відповідачів та реєстрація за адресою предмету іпотеки малолітньої дитини перешкоджає для продажу квартири, у зв'язку з чим позивач звернувся із зазначеним позовом про виселення.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції т ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням вимог процесуального закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Установлено, що 19 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки нерухомого майна на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала останній на підставі договору купівлі-продажу, яким забезпечувались вимоги ОСОБА_1 за договором позики грошових коштів, укладеним 19 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 162 288,00 грн., що на день укладення договору є еквівалентом 27 600 доларів США, на строк до 19 листопада 2011 року (а.с.5-7).

Пунктом 5.2 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися за вибором іпотекодержателя ОСОБА_1

На підставі договору іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про про заборону на нерухоме майно - на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

ОСОБА_2свої зобов'язання за договором позики не виконує у зв'язку з чим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального окугу ОСОБА_6 20.12.2009 року був виданий виконавчий напис за № 1986 про звернення стягнення на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Положеннями частин другої і третьої статті 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено певний порядок дій іпотекодержателя: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок, житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке: згідно з частиною четвертою ст. 9, ст. 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з письмовою вимогою до боржника ОСОБА_2 про виселення, яка повинна надсилатися мешканцям житлового будинку, який є предметом іпотеки на підставі статті 40 Закону України «Про іпотеку», не звертався, то рішення суду про відмову у задоволенні позову є законним та обґрунтованим.

Не надав ОСОБА_1 таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Його посилання на копію письмової вимоги про звільнення квартири, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки доказів того, що вказана письмова вимога направлялась відповідачам в установленому порядку, суду не надано.

Вказані судові рішення не є перепоною для пред'явлення вимог про виселення після виконання умов, передбачених положеннями частин другої і третьої статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді