У х в а л а

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку від 28 грудня 2012 року. Визнано недійсним укладений між ОСОБА_7, від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_11, та ОСОБА_8 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку від 1 червня 2013 року. Визнано недійсним укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку від 22 серпня 2013 року. В рахунок задоволення вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за договором позики від 5 травня 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 4 від 30 жовтня 2009 року на суму 3 164 509 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 732 кв.м, шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу. Передано предмет іпотеки - зазначений житловий будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою в управління ОСОБА_4 на період його реалізації за процедурою продажу. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_9 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, а ОСОБА_10 просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки наведені у касаційних скаргах доводи викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Б.І. Гулько
Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта