Справа № 369/751/15-ц
Провадження № 2/369/961/15
02 квітня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Котляр А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У січні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 27 вересня 2007 року.
Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивач просив суд: у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 602, 76 грн..
Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 27 вересня 2007 року.
Згідно договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Шевчук З.М. 27.09.2007 р. за зареєстрованим НОМЕР_2 і зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 27.09.2007 р..
Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість перед банком станом на 11.11.2014 р. становить 260 275,96 грн., з них:
· заборгованість за кредитом 223 695,01 грн.;
· заборгованість по сплаті відсотків - 22 517,90 грн.;
· пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 14 063,05 грн..
Згідно кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися положень цього договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку і строки, визначені в кредитному договорі.
Позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок, передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує.
За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 526, 530, 575, 629, 1054 ЦК України, ст. 3-7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: Д.Д.Усатов