Ухвала

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Мартинюка В.І., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна», третя особа - Первинна профспілкова організація Київської місцевої професійної спілки «Захист праці», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» на рішення апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» (далі - ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна»), третя особа - Первинна профспілкова організація Київської місцевої професійної спілки «Захист праці», про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що з 01 липня 2011 року він працював заступником директора торговельного центру № 17 (далі - ТЦ № 17) ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна». 23 травня 2012 року він був звільнений з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників. Посилаючись на те, що його звільнення було проведено всупереч вимогам трудового законодавства, оскільки керівник ТЦ № 17 не мав права видавати наказ про реорганізацію, йому не було запропоновано усіх наявних у ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» вакантних посад, позивач, уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, остаточно просив скасувати наказ від 23 травня 2012 року про його звільнення, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 травня 2012 року по день фактичного поновлення на роботі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Останнім рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ директора ТЦ № 17 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» від 23 травня 2012 року № 17-076-к про звільнення ОСОБА_4 із посади заступника директора ТЦ № 17 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі у ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» на посаді заступника директора ТЦ № 17 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» із 23 травня 2012 року.

Стягнуто з ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 23 травня 2012 року до 30 червня 2015 року у сумі 429 417 грн 12 коп.

Рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи указаний позов, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що перед звільненням позивача з роботи у ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» були вільними вакантні посади, які всупереч ст. 49-2 КЗпП України не були запропоновані йому відповідачем та які позивач бажав зайняти, адже вони відповідали його освітньо-кваліфікаційному рівню, досвіду та стажу роботи.

За таких обставин правильним є висновок апеляційного суду, що звільнення позивача з роботи відбулося з порушенням вимог законодавства про працю, тому порушені трудові права позивача підлягають захисту в обраний ним спосіб.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана