Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача: Куцина М.М.,

суддів: Павліченка С.О., Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Чейпеш С. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, указуючи на те, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.08.2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.10.2013 року, стягнуто на її користь зі ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 23.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач рішення суду належним чином не виконує і аліментів на утримання доньки в повній мірі не сплачує.

Посилаючись на дані обставини, збільшивши позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у період з 23.02.2012 року по 02.12.2013 року в розмірі 85 385 грн..

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Ухвалено стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку за порушення строків сплати аліментів у період з 23.02.2012 року по 02.12.2013 року в сумі 85 385 грн.. Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_4 рішення суду не оскаржила.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представники позивача у суді апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною .

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Задовольняючи позов та стягуючи пеню за час прострочення сплати аліментів у період з 23.02.2012 року по 02.12.2013 року, суд першої інстанції виходив лише із розрахунку, наданого позивачем, не перевіривши правильність його обчислення.

Тому погодитися з висновком місцевого суду щодо визначеного розміру неустойки за прострочення сплати аліментів у повній мірі не можна.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.08.2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.10.2013 року, було змінено рішення місцевого суду в частині визначення розміру аліментів. Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_4 зі ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 23.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Також встановлено, що виконавчий лист № 2-7226 від 02.08.2013 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з відповідача, пред'явлено стягувачем до виконання у відділ ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області - 10.10.2013 року.

Виконавче провадження по вказаному виконавчому листу відкрито постановою державного виконавця відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Христюк М.К. від 11.10.2013 року.

Розмір заборгованості по аліментам за період із 23.02.2012 року по 02.12.2013 року в сумі 27358,82 грн. обчислено державним виконавцем помісячно виходячи із розміру присуджених у твердій грошовій сумі аліментів у 1500 грн. та сплачених ОСОБА_3 в цей період аліментів (а.с.117).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Указана правова позиція наведена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі N 6-94цс15.

Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів, складеного державним виконавцем за період з 23.02.2012 року по 02.12.2013 року, сума неустойки становить 8322,27 грн. ( 25,34 = 362,05 грн. х 1% х 7 днів [з 23.02.2012 по 29.02.2012]; 465=1500 грн. х 1% х 31 день березня; 450 = 1500 грн. х 1% х 30 днів квітня; 465=1500 грн. х 1% х 31 день травня; 450 = 1500 грн. х 1% х 30 днів червня; 465=1500 грн. х 1% х 31 день липня; 465=1500 грн. х 1% х 31 день серпня; 450 = 1500 грн. х 1% х 30 днів вересня; 465=1500 грн. х 1% х 31 день жовтня; 450 = 1500 грн. х 1% х 30 днів листопада; 465=1500 грн. х 1% х 31 день грудня; 465=1500 грн. х 1% х 31 день січня; 420 = 1500 грн. х 1% х 28 днів лютого; 372 =1200 грн. х 1% х 31 день березня; 360=1200 грн. х 1% х 30 днів квітня; 372=1200 грн. х 1% х 31 день травня; 150=500 грн. х 1% х 30 днів червня; 372=1200 грн. х 1% х 31 день липня; 341=1100 грн. х 1% х 31 день серпня; 300=1000 грн. х 1% х 30 днів вересня; 310=1000 грн. х 1% х 31 день жовтня; 150=500 грн. х 1% х 30 днів листопада; 1,93=96,77 грн. х 1% х 2 дні грудня).

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у період із 23.02.2012 року по 02.12.2013 року в розмірі 8322,27 грн.

Стосовно передбаченої ч. 2 ст. 196 СК України норми про те, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, необхідно зазначити наступне.

ОСОБА_3 не надав жодних доказів про особливості його сімейного стану чи скрутного матеріального становища, а тому не довів наявність обставин, що давали б суду підставу для зменшення розміру неустойки у відповідності до ч. 2 ст. 196 СК України.

Колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для зміни рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру пені з викладом резолютивної частини рішення у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів - змінити, виклавши абзац перший та другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення сплати аліментів у період із 23 лютого 2012 року по 02 грудня 2013 року в сумі 8322,27 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: