Номер провадження 2/754/2355/15
Справа №754/3448/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва у складі

головуючого - судді Шевчука О.П. при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23.04.2014 року відбулася ДТП, в якій було пошкоджено її транспортний засіб - автомобіль ХЮНДАЙ САНТА ФЕ д/н НОМЕР_1.

Винним у ДТП визнано водія автомобіля РЕНО ДОКЕР - ОСОБА_2

Відповідно рахунку - фактури, складеного ТОВ «Богдан Авто» розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок події становить 17 212 грн. 90 коп.

Оскільки цивільно - правова відповідальність водія автомоблія РЕНО ДОКЕР на час зіткнення була застрахована ПАТ «УСК «Гарант - Авто», зазначеному страховику була надана заява про виплату страхового відшкодування.

Відповідно розрахунку страховика розмір страхового відшкодування складає 7 643 грн. 03 коп.

Оскільки ПАТ «УСК «Гарант - Авто» страхове відшкодування не виплатила, позивач звернулась до суду, решенням якого з зазначеного страховика стягнуто страхове відшкодування в вищезазначеному розмірі та пеню в розмірі 49 грн. 37 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача як особи, винної у ДТП, різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та розміром матеріальної шкоди, визначеної ТОВ «Богдан - Авто», що становить 9 569 грн. 87 коп. та моральну шкоду.

Моральну шкоду позивач оцінює в 5 000 грн. та обгрунтовує внутрішніми стражданнями та переживаннями, сварками, що виникають в сім'ї через проблеми з ремонтом, змінами звичайного способу життя, виникненням хвороб.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що цивільно - правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована, ліміт відповідальності за спричинення матеріальної шкоди становив 50 000 грн., франшиза - 0, а тому всі витрати по відшкодуванню шкоди повинна нести страхова компанія.

В ході розгляду справи за клопотанням представника відповідача до участі у справі як третю особу притягнуто ПАТ «УСК «Гарант - Авто», представник якої в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 108).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у ДТП, що сталося 23.04.2014 року та внаслдідок якого автомобіль ХЮНДАЙ д/н НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження та встоновлено, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем РЕНО д/н НОМЕР_2 порушив ПДР України (а.с. 12).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2014 року встановлено, що на час ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно Полісу № АС/8638139 ПАТ «УСК «Гарант - Авто» (а.с. 7 - 8).

Зазначеним рішенням також стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант - Авто» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування відповідно розрахунку страховика в розмірі 7 643 грн. 03 коп.

Позивач просит суд встягнути з відповідача різницю між сумою страхового відшкодування, стягнутої на її користь за рішенням суду та матеріальною шкодою, розрахованою ТОВ «Богдан - авто» відповідно Рахунку - фактури № БА-0007481 від 28 квітня 2014 року (а.с.11).

Відповідно ст. 1194 ЦК України соба, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 визначає, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦКУ. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому стаття 22 ЦК України вситановлює, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як пояснила в судовому засіданні позивач, витрат по відновленню пошкодженого внаслідок ДТП автомоблія вона на час розгляду справи не несла, автомобіль не відремонтовано.

Крім того Рахунок - фактура, наданий позивачем в обгрунтування розміру спричиненої їй матеріальної шкоди не може вважатись належним доказом у справі, оскільки він не є доказом сплати вартості товару (послуги), зазначеної в ньому, рахунок - фактура містить витрати, не пов'язані з ДТП (мийка автомобіля), не містить розшифровки графи «витратні матеріали»).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних доказів розміру фактичного матеріального збитку - 17 212 грн. 90 коп., з сумою нарахованого страхового відшкодування в розмірі 7 643 грн. 03 коп. позивач погоджувалась, доказів понесення витрат в розмірі 17 212 грн. 90 коп. у зв'язку з пошкодженням в ДТП транспортного засобу позивач суду не надала.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Щодо вішкодування моральної шкоди, суд вважає зазначені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Оскільки судом встановлено винність у спричиненні ДТП відповідача ОСОБА_2 внаслідок події пошкоджено майно позивача, суд вважає, що неправомірними діями цього відповідача, які полягали в порушенні ПДР України, позивачу спричинено моральну шкоду, яка поллягає в переживаннях та хвилюваннях, пов'язаних з ДТП та пошкодженням майна, зміні звичайного способу життя позивача.

Сума відшкодування моральної шкоди, визначена позивачем не відповідає обставинам ДТП, степеню вини відповідача, принципам розумності та справедливості. Оцінюючи вищевикладені обставини та обґрунтування моральної шкоди позивачем, суд вважає, що сума в 1 500 грн. буде достатньою для відшкодування моральних страждань позивача.

Задовольняючи частково позов щодо вішкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно ст. 261 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди. Оскільки ушкодження здоров'я позивача внаслідок ДТП не було, відшкодувати моральну шкоду повинен на особа, винна у ДТП - відповідач у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 500 грн. та судові витрати в розмірі 243грн. 60 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя