АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/6236/15 Головуючий 1-ої інстанції - Назаренко О.В.
Справа: № 635/3001/15-ц Доповідач - Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом який уточнив та просив визнати недійсним іпотечний договір, посвідчений 17 грудня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № -315, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № 1931.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1

У зазначеному будинку постійно проживає його сім'я у тому числі малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, права якої порушені при укладенні оспорюваних правочинів, оскільки і договір іпотеки і договір купівлі-продажу укладені без дозволу органів опіки і піклування.

Крім того, оспорювані правочини не відповідають нормам закону, порушено вимоги закону про надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення, а предмет іпотеки проданий без повідомлення про це власника будинку, який є боржником і іпотекодавцем, а також йому не була надана можливість реалізувати переважне право купівлі предмету іпотеки і такі дії є шахрайськими, а також розмір заборгованості є не співмірним із вартістю предмета іпотеки, що свідчить про невідповідність такого правочину принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій проситьрішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що при укладенні договору купівлі-продажу та іпотечного договору не було порушено майнових та інших прав малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки остання не має ніяких майнових прав щодо предмету спору, а у позивача відсутні права на захист інтересів малолітньої особи, а доводи щодо не співмірності суми боргу вартості будинку, який відчужено на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, суд вважав такими, що не доведені та не підтвердженні належними доказами. При цьому суд прийняв до уваги, що вартість предмету іпотеки була визначена сторонами при підписанні спірного договору в 128205 грн..

З висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується, находить його таким, що ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог цивільного процесуального закону дослідив наявні у справі докази, встановив дійсні обставини справи, правильно визначився з юридичною оцінкою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

Розглядом справи встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_6 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 листопада 2007 року (а.с. 44, 45).

17 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у іпотекодавця за договором позики, укладеним між сторонами та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 17 грудня 2013 року за реєстровим №4313, за умовами якого позивач отримав від ОСОБА_3 грошові кошти на суму 66400 грн. та на строк не пізніше 17 грудня 2014 року, у разі не виконання взятих на себе зобов'язаннь до іпотекодержателя переходить предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 50, 51).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є онукою ОСОБА_1.

На час укладення іпотечного договору і до теперішнього часу ні малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а ні її батьки не були зареєстровані в зазначеному будинку.

Довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 27.04.2015 року підтверджено, що відповідно до записів будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований. Цей факт також підтверджується копією будинкової книги.

Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 СК України, місце проживання малолітньої дитини визначається за місцем проживання її батьків, або одного із батьків у разі окремого їх проживання.

Позивачем на обґрунтування своїх доводів у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів, які б містили данні про реєстрацію місця проживання батьків дитини, відомостей про відсутність чи наявність у батьків дитини на час укладення іпотечного договору іншого місця проживання та іншого нерухомого майна.

Отже, у справі відсутні докази на підтвердження того, що передача нерухомого майна в іпотеку відбулася всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», тобто без попередньої згоди органу опіки та піклування, а тому відсутні підстави для визнання договору іпотеки недійсним як такого, що порушує майнові права малолітньої.

У зв'язку з неналежним виконанням взятого на себе зобов'язання у відповідача виникло право на продаж предмету іпотеки та повернення богу за договором позики, який забезпечений іпотекою.

Факт повідомлення про намір продати предмет іпотеки - спірний будинок підтверджений заявою ОСОБА_3, з якою останній звернувся до приватного нотаріуса з проханням передати ОСОБА_1 повідомлення, що у зв'язку з порушенням останнім умов договору від 17 грудня 2013 року він, згідно ст. 38 Закону України іпотеку» та п. 9 Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 17.12.2013 року за реєстровим № 4315, додаткового договору до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 23.12.2013 року за реєстровим № 4405, має намір продати предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості, тому просить в тридцятиденний строк письмово повідомити його про бажання чи відмову придбати зазначену нерухомість (а.с. 35).

Факт направлення ОСОБА_3 заяви про свої наміри ОСОБА_7 підтверджується квитанціями поштових відправлень з описом вкладень, направлених на ім'я позивача, а також відомостями розносної книги нотаріуса №01-28.

22 жовтня 2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № 1931 (а.с.4).

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог діючого цивільно-процесуального законодавства позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про те, що при вчинені оспорюваного договору купівлі-продажу було допущено порушення прав малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умов Договору іпотеки, укладеного між сторонами, відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного іпотечного договору за відсутності доказів наявності у малолітньої особи майнових та інших прав щодо предмету іпотеки та відсутності у позивача прав на захист інтересів зазначеної особи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно в всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На виконання вимог ч. 2 ст. 215 ЦПК України суд привів мотиви з яких вважав встановленою відсутність фактів на підтвердження доводів позовних вимог.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -