Провадження № 6/761/894/2015
У Х В А Л А

22 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши подання Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Петрусенко Ганни Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Петрусенко Г.О. (далі по тексту - державний виконавець) звернулась до суду з поданням, погодженим Начальником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві О.О. Хорішком, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань покладених виконавчим листом №2610/26735/2012, який був виданий Шевченківським районним судом м.Києва 04 жовтня 2013р. про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП «Юні-Транс» на користь ПАТ «АКБ «Львів» в сумі 345143,85 грн.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Відділі ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження №44233612, відкрите на підставі виконавчого листа виданого на виконання рішення Шевченківський районний суд м.Києва у справі №2610/26735/2012 про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного підприємства «Юні-Транс» на користь ПАТ «АКБ «Львів» в сумі 345143,85 грн.

Оскільки боржник не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості, державний виконавець звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилась, у поданні клопотала про розгляд подання за її відсутності. Враховуючи швидкоплинність процесу розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності державного виконавця на підставі наданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець не надала суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Крім цього, з матеріалів подання та наданих копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державним виконавцем були належним чином реалізовані передбачені Законом виконавчі дії задля виконання рішення суду та безпосередньо розшуку іншого майна боржника, крім розшуку транспортного засобу марки Lexus LS 460, рік випуску 2007, д.н. НОМЕР_1, на яке можна звернути стягнення, а тому суд вважає, що немає підстав вважати, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду.

Крім того, державним виконавцем не виконано вимогу п. 11.1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема щодо повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Петрусенко Ганни Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: