Справа№ 311/2960/15-ц
Провадження№ 2/311/990/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі Кириченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Управління державної міграційної служби в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом як співвласники житлового будинку №4 по вул.Кошового в м.Василівка Запорізької області та просять визнати відповідача, який зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з травня 2014 року таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою,оскільки самостійно відповідач знятися з реєстрації не бажає.

У судовому засідання позивачі свої вимоги підтримали та просили задовольнити. Крім обставин, вказаних у позові пояснили, що відповідач є колишнім співмешканцем позивачки ОСОБА_1, на теперішній час проживає за іншою адресою по вул.Кравця,5 у м.Василівка. за місцем реєстрації відповідача відсутні будь-які його речі. Також необхідність звернення позивачів до суду з позовом обумовлена їх бажанням оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, чому перешкоджає реєстрація відповідача у будинку, який там фактично не проживає, витрат на оплату житлово-комунальних послуг не несе.

Відповідач, який своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову та доказів на його обґрунтування, суду не надавав. Судову повістку отримав за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено поштовим повідомленням.

Вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено їх паспортами, копії яких є у справі. Позивачі є власниками житлового будинку, що знаходиться за вказаною адресою, що підтверджено копією договору дарування від 30 травня 2009 року (а.с.7), витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8), свідоцтвом про право на спадщину (а.с.9), технічним паспортом на б будинок (а.с.10-14).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За правилами ст. 150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні вимоги містить ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст.155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Права і обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), передбачені ст.156 ЖК України.

Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів

його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосування положення ст.391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Вказаними вище доказами в суді доведено, що позивачі є співвласниками вказаного житлового будинку.

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію у вказаному будинку зареєстровані : позивачі та відповідач.

Доказів наявності договору чи домовленості між позивачами - власниками будинку та відповідачем щодо користування останнім вказаним житловим приміщенням суду не надано.

Непроживання відповідача за вказаною вище адресою реєстрації його постійного місця проживання з травня 2014 року підтверджено актом від 23 липня 2015 року, складеним комісійно за участю депутата Василівської міської ради Запорізької області.

Таким чином, оскільки відповідач з травня 2014 року на теперішній час без поважної причини, більше ніж рік у будинку за місцем реєстрації не проживає, доказів про наявність домовленості між власниками будинку та відповідачем щодо його відсутності за місцем реєстрації суду не надано, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у вказаному будинку, що належить позивачам, оскільки таким чином будуть усунуті перешкоди у здійсненні позивачами прав власників, зокрема і в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Щодо витрат у сумі 2000 грн. здійснених позивачкою ОСОБА_1 на оплату надання консультації адвоката ОСОБА_4, складення процесуального документа для звернення до суду, про що до позову додано довідку адвоката (а.с.18), ці витрати є оплатою гонорару адвокату, та до витрат, передбачених ст.ст.79, 84, 85 ЦПК, вони не відносяться, оскільки адвокат ОСОБА_4 при розгляді цієї цивільної справи в суді участі не приймав. Тому підстав для стягнення цієї суми на користь позивачки з відповідача суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 386, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.71, 150, 155, 156, 163 ЖК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 14, 82, 208, 209, 214 -215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, втратившим право користування житловим приміщенням в будинку №4 по вул.Кошового в м.Василівка Запорізької області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_3 судові витрати по справі судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання сторонами його копії.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5