1Справа № 335/9511/14-ц 2-п/335/120/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

9 вересня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Корягіній Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2015 р. за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 р. задоволені позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24 липня 2015 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, в якій просить суд скасувати вищезазначене заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку з тих підстав, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи та не мав можливості подати докази, які мають істотне значення. Вказав, що він не отримував ніяких письмових вимог від банку, а також за кілька місяців до предявлення позову відповідачем було реалізовано предмет застави в рахунок боргу, що свідчить про його намір вирішити спір в досудовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованим листом із повідомленням, надав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Відповідач про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив.

Оскільки відповідно до частини першої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вражає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності позивача та представника відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Із заочного рішення суду вбачається, що справа розглядалася за відсутності відповідача.

Як вказав відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, відповідач дізнався про наявність заочного рішення 22 липня 2015 р. після отримання повістки з відділу державної виконавчої служби. Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся 24 липня 2015 р. Отже, відповідачем не було пропущено встановленого законодавством строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обставин, що підтверджують: 1) поважні причини неможливості явки відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду; 2) наявність у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, обовязковою є наявність обох цих умов.

На зазначену обставину також звернуто увагу в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 1 травня 2007 р. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З тексту заочного рішення суду від 22 жовтня 2015 р. вбачається, що відповідач у судове засідання двічі не зявився, про дату, час та місце розгляду справи на 30 вересня та 22 жовтня 2014 року повідомлявся судом належним чином через оголошення в пресі.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не навів обставин, які б підтверджували поважні причини неможливості явки в судове засідання у вказаний день та час, а також повідомлення їх суду.

Крім того, суд також зазначає, що у заяві про перегляд заочного рішення відповідач не зазначив доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які не були взяті до уваги під час заочного розгляду справи, що є однією з обовязкових умов для можливості перегляду заочного рішення.

Не отримання вимог про сплату боргу від позивача, а також реалізація предмета застави, на переконання суду, не можуть вважатися доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а навпаки свідчать про те, що відповідач був обізнаний про наявність заборгованості перед позивачем та необхідність її сплавти.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2015 р. за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. На підставі частини четвертої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 р. може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В. Шалагінова