ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7904/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, позовні вимоги вмотивовані тим, що 01 жовтня 2014 року, він уклав з ОСОБА_2 договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_1. Згідно договору позивач надав йому 3000 гривень, як страховий завдаток. 15 грудня 2014 року, відповідач розірвав договір в односторонньому порядку, та позивач виселився із займаного житла.

Проте , в порушення умов договору, сплачені кошти, в розмірі 3000 грн. повернуті не були.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався, заяви про відмову від позову також до суду не надійшло, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши свої письмові заперечення та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватись, розпоряджатись, володіти майном.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму ( оренди ) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні ( наймачеві ) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно вимог ст. 811 ЦК України Договір найму житла укладається у письмовій формі.

У відповідності з ч.1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Згідно до ч.1 ст. 813 ЦК України, сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи.

Згідно ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до ч.1- 3 ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

У відповідності з ч.1 ст. 821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення суд повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних дій.

Як встановлено в судовому засіданні 01 жовтня 2014р. між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_1.В договорі було встановлено орендну плату у розмірі 3000 гривень за календарний місяць, при цьому перша оплата вчиняється в момент укладення договору за перший та останній місяць, кожна наступна орендна плата вноситься не пізніше 01 числа поточного місяця.

За умовами договору повинен був своєчасно сплачувати не тільки орендну плату, а й сплачувати за комунальні послуги. Але як встановлено в судовому засіданні на порушення цього пункту договору позивачем жодного разу не було сплачено за комунальні послуги протягом часу його проживання з 01 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 317 , 319 , 321, 328, 810, 811, 812, 813 , 815, 820, 821 ЦК України і керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88 , 209, 213, 214, 215, 218, 222 ч.3. 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, не підлягають задоволенню

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04 листопада 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК