УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернової Людмили Володимирівни про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, повернення банківського вкладу та стягнення пені,

встановив:

Від головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду.

Головний державний виконавець обґрунтував свою заяву тим, що до відділу 06.08.2015 року надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про відстрочення виконання судового рішення, в якій міститься прохання звернутися до суду з даною заявою, оскільки події пов'язані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією АР Крим, призвели до відтоку коштів; через що банк був змушений отримати рефінансування. Крім того, в матеріалах зведеного провадження по ПАТ КБ «ПриватБанк» наявні ухвали суду по іншим виконавчим документам, у зв'язку з чим державний виконавець не в змозі визначити існування обставин, зазначених у заяві. У зв'язку з чим, просив розглянути у відсутності їх представника заяву банку про відстрочення виконання рішення строком на один рік.

В судове засідання представник заявника не з'явився, надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням в іншому судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги заяву про відкладення, оскільки представником не надано доказів того, що саме він приймав участь в іншій справі, і що юридична особа не в змозі направити іншого представника.

В судове засідання стягувач не з'явилася, її представник надав заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні заяви про відстрочку рішення просила відмовити враховуючи їх заперечення.

В силу ст. 373 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін по справі.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04.12.2014 року з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість у розмірі 100 000 грн. 00 коп. у якості неповернутого банківського вкладу, заборгованість у розмірі 6 000 грн. 00 коп. у якості невиплачених відсотків за договором банківського вкладу, 30 000 грн. 00 коп. у якості пені за невиплату вкладу відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», 1 800 грн. 00 коп. у якості пені за невиплату відсотків за вкладом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а всього - 137 800 грн. 00 коп. Рішення набуло законної сили.

02.06.2015 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Черновою Л.В. відкрито виконавче провадження № 47663405.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відстрочка виконання рішення суду може бути застосована при врахуванні не тільки інтересів боржника, а й стягувача. Тому для вирішення питання про відстрочку судом враховують такі умови: відсутність вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове перебування боржника у такому стані; виконання може мати особливо несприятливі наслідки для боржника; щоб відстрочка не завдала шкоди стягувачу.

В даному випадку представником заявника не надано жодного доказу того, що банк не має можливості виконати рішення суду, і що в вказаний термін рішення буде виконано.

Судом враховується те, що стягувачу кошти необхідні на її лікування, лікування чоловіка, та фінансової підтримки своїх дітей та онуків, які є переселенцями з зони АТО. Докази на підтвердження вказаних обставин містяться в матеріалах справи. Надання відстрочки боржнику в даному випадку, призведе до погіршення стану стягувача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити головному державному виконавцю Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Черновій Людмилі Володимирівні в задоволенні заяв про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, повернення банківського вкладу та стягнення пені

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: