Справа № 199/9094/14-ц
04 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначив, що 04.07.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2/13 на суму 575820,00 грн. на строк до 04.07.2020 з розміром процентної ставки 0,01% річних з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення відповідно до умов п. 3.3 договору. Згідно з п. 3.3.3 кредитного договору з четвертого дня невиконання відповідачкою зобов'язань за договором розмір процентної ставки встановлювався на рівні 28,5%.
Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №2/13 від 04.07.2013 року у сумі 623359,62 гривень, а також понесені витрати по справі 3654,00 грн. по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував, справу просив слухати у його відсутність.
Відповідачка чи її представник у судове засідання у справі не з'явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомляли, про зміну свого місця проживання відповідачка не повідомляла, у зв'язку з чим суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04.07.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2/13 на суму 575820,00 грн. на строк до 04.07.2020 з розміром процентної ставки 0,01% річних з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення відповідно до умов п. 3.3 договору. Згідно з п. 3.3.3 кредитного договору з четвертого дня невиконання відповідачкою зобов'язань за договором розмір процентної ставки встановлювався на рівні 28,5%.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Враховуючи, що відповідачка до теперішнього часу заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 623359,62 гривень.
Також суд вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн..
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 222, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: