Справа №592/2869/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Зорік М. В.
Номер провадження 22-ц/788/1586/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», третя особа - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000 грн.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 липня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 25 лютого 1980 року по 26 січня 2015 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». 26 січня 2015 року його було звільнено за власним бажанням. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 162 від 30 грудня 2014 року, а саме: Хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології другої стадії, фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Встановлено вперше ППЛЕК 17 грудня 2014 року в клініці НДІ ГП ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третя ступень) за класифікацією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 17 грудня 2014 року в клініці НДІ ГП ХНМУ. Згідно з даним актом розслідування хронічного професійного захворювання причинами професійних захворювань позивача є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу. Відповідно до довідки спеціалізованої МСЕК у м. Суми від 02 лютого 2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 40% (первинно), встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання та встановлено необхідність лікування у пульманолога, ЛОР стаціонарний огляд, лікування у реабілітаційній установі.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши на його користь компенсацію моральної шкоди з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Ствердження ПАТ «Сумського НВО ім. М.В. Фрунзе» в апеляційній скарзі про те, що судом при вирішенні питання про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, не було встановлено та не підтверджено заподіяння такої шкоди позивачу, а професійне захворювання говорить лише про можливість заподіяння моральної шкоди, а не констатує такий факт, оскільки оцінка будь - яких явищ залежить від психофізіологічних особливостей її сприйняття (оцінки) конкретної особи, а інші докази спричинення позивачу моральної шкоди у зв'язку із професійним захворюванням в матеріалах справи відсутні є необґрунтованими.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував порушення прав позивача, задовольняючи позовні вимоги частково виходив із засад розумності та справедливості.

Ствердження в апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що відповідач не порушувало законних прав позивача на безпечні та нешкідливі умови праці спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції без законних підстав, самостійно вирішив вимогу про наявність вини відповідача в порушенні прав позивача на безпечні та шкідливі умови праці є необґрунтованими.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов'язок по відшкодуванню заподіяної позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця, а тому відшкодування ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_3 завданої моральної шкоди у розмірі 8 000 грн. є законним.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: