АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Яремка В.В.

секретар Ширівська Ю.А.

за участю: сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 12 серпня 2015 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Просив стягнути солідарно з відповідачів борг за договором позики від 11 квітня 2014 року в сумі 845066,64грн., проценти в сумі 42183,94грн., інфляційні втрати в сумі 273880,95грн., 3% річних в сумі 11946,74грн., а всього суму 1173078,27грн., у відшкодування моральної шкоди 6000грн. та понесені судові витрати в сумі 9865,80грн.

До позовної заяви позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на поділене в натурі нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 324,90 кв.м, в тому числі житловою площею 57,20 кв.м, реєстраційний номер майна 11438008, який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3; будинок АДРЕСА_1 загальною площею

22-ц/791/1537/2015р. головуючий у 1-й інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

329,10 кв.м, в тому числі житловою площею 55,80 кв.м, реєстраційний номер майна 11513210, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2; земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3; на рухоме майно, а саме: автомобілі, які зареєстровані за ОСОБА_2, марки «TOYOTA PREVIA», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_5, кузов № НОМЕР_1, «МAZDA CX -7», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, «AUDI 100», 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_7, кузов № НОМЕР_4, а також передати дані автомобілі йому на відповідальне зберігання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 12 серпня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Заборонено відчужувати нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 загальною площею 324,90 кв.м, в тому числі житловою площею 57,20 кв.м, реєстраційний номер майна 11438008, який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3; будинок АДРЕСА_1 загальною площею 329,10 кв.м, в тому числі житловою площею 55,80 кв.м, реєстраційний номер майна 11513210, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та заборонено ОСОБА_2 знімати з реєстраційного обліку та відчужувати автомобілі марки «TOYOTA PREVIA», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_5, кузов № НОМЕР_1, «МAZDA CX -7», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, «AUDI 100», 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_7, кузов № НОМЕР_4.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, просять ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апелянти вважають оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, посилаються на порушення судом норм процесуального права.

Апелянти зазначають, що позивачем не надано доказів того, що відповідачі ухиляються від виконання зобов'язань та звертають увагу на те, що суд не має права самостійно обирати вид забезпечення позову.

Апелянти вказують, що нерухоме майно, яке їм належить на праві власності, обтяжене іпотекою перед банком ПАТ «Креді Агріколь Банк», а також посилаються на те, що судом не враховано, що вартість майна набагато перевищує суму ціни позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення в даній справі.

Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а ч.3 цієї статті визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є стягнення солідарно з відповідачів боргу за договором позики.

ОСОБА_1, звертаючись з заявою, способом забезпечення позову визначив накладення арешту на майно.

Судом першої інстанції обгрунтовано застосовано забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна, належного відповідачам.

Однак, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не дотримав вимог ч.3 ст.152 ЦПК України щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Так, ціна позову визначена позивачем в розмірі 1173078,27грн., а позов забезпечений шляхом заборони відчуження двох будинків та трьох автомобілів. При цьому, судом першої інстанції не врахована вартість зазначеного майна.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Суд повинен обмежуватися сумою, що не перевищує ціну заявленого позову та судових витрат.

Встановлено, що на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 загальною площею 324,90 кв.м, в тому числі житловою площею 57,20 кв.м, реєстраційний номер 11438008. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 загальною площею 329,10кв.м, в тому числі житловою площею 55,80кв.м, реєстраційний номер 11513210.

Як вбачається з договорів іпотеки № 12_13-in/1 та № 12_13-in/2, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали ПАТ «Креді Агріколь Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 загальною площею 324,90 кв.м, в тому числі житловою площею 57,20 кв.м, реєстраційний номер 11438008, який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В договорі іпотеки № 12_13-in/1 від 24.10.2012р. зазначено, що вартість будинку АДРЕСА_1 загальною площею 324,90 кв.м, в тому числі житловою площею 57,20 кв.м, реєстраційний номер 11438008 відповідно до звіту суб»єкта оціночної діяльності становить 2109250грн., за домовленістю сторін на момент укладення договору вартість предмета іпотеки визначено в сумі 1834468грн.

В договорі іпотеки № 12_13-in/2 від 24.10.2012р. зазначено, що вартість будинку АДРЕСА_1 загальною площею 329,10 кв.м, в тому числі житловою площею 55,80 кв.м, реєстраційний номер 11513210, відповідно до звіту суб»єкта оціночної діяльності становить 2154971грн., за домовленістю сторін на момент укладення договору вартість предмета іпотеки визначено в сумі 1858182,40грн.

Враховуючи це, вартість нерухомого майна, яким забезпечено позов більш ніж в два рази перевищує ціну позову.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, в порушення норм ч.3 ст.152 ЦПК України, не дотримано вимогу співмірності при вирішенні питання щодо забезпечення позову.

Доказів на підтвердження вартості автомобілів суду не представлено.

Відповідно до відповіді УДАІ Чернівецької області від 09.09.2015р. отриманої на запит адвоката та поданої до заперечення на апеляційну скаргу, встановлено, що автомобілі марки «TOYOTA PREVIA», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_5, кузов № НОМЕР_1, «МAZDA CX -7», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 19.08.2015р. були відчужені та перереєстровані на інших осіб.

Доводи апелянта про те, що забезпеченням позову буде порушене право іпотекодержателя ПАТ «Креді Агріколь Банк» на вищевказане нерухоме майно є безпідставними.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року, N 898-IV у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

Доводи апелянтів, щодо не співмірності ціни позову та вартістю майна, яким забезпечено позов, є обґрунтованими.

За таких обставин, ухвалу суду слід скасувати в частині заборони відчуження будинку АДРЕСА_1 загальною площею 329,10 кв.м в тому числі житловою площею 55,80 кв.м, реєстраційний номер 11513210, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2

В решті ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 152-153, 307, п.2 ч.1 ст. 312, ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 12 серпня 2015 року в частині забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 загальною площею 329,10 кв.м, в тому числі житловою площею 55,80 кв.м, реєстраційний номер 11513210, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 скасувати.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженю не підлягає.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :