АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6475/15 Головуючий 1-інст. - Литвинов А.В.
Справа № 628/667/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та до ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи: Куп`янський районний відділ Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про вселення до житлового приміщення,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_5 3-я особа Куп'янський РВ ГУДМСУ в Харківській області, в якому просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та зобов"язати Куп"янський РВ ГУДМСУ в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, посилаючись на те, що в спірній квартирі ОСОБА_5 не проживає з січня 2013 року, не сплачує комунальних послуг, не має в квартирі речей і втратила зв"язок з житлом.

Заочним рішенням Куп"янського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 був задоволений.

Ухвалою цього ж суду за заявою ОСОБА_5 заочне рішення від 08.04.2014 року було скасовано і справа призначена до судового розгляду

У травні 2014 року ОСОБА_4 подав до суду позов до ОСОБА_5.в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, 3-ті особи: Куп'янський РВ ДМСУ в Харківській області, Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов"язати Куп"янський РВ ГУДМСУ в Харківській області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову посилався на те, що він являється наймачем приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що крім нього в квартирі зареєстрована його сестра ОСОБА_5 та її неповнолітній син ОСОБА_6, які з січня 2011 року фактично не проживають за вказаною адресою, місце їх знаходження йому невідомо. Вважав, що ОСОБА_6 також як і його мати втратив право користування даною квартирою , проте через необізнаність позов спочатку пред"явив тільки до ОСОБА_5

ОСОБА_5 звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_4 про вселення до житлового приміщення. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона з дитинства зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. З 2012 року брат вселив до квартири свою дружину та почав створювати нестерпні умови для проживання її та її сина. Вони внмушені була виселитися з квартири. В подальшому ОСОБА_4 та його дружина чинили перешкоди для вселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом заміни дверних замків, ключів від яких у неї не було.

Ухвалою Куп"нського міськрайонного суду 11 березня 2015 року вищевказані позови ОСОБА_4 та позов ОСОБА_5 об"єднані в одне провадження.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та до ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 відмовлено. Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задоволено. Усунуті перешкоди у здійсненні нею права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення у вказане приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

В обґрунтування скарги посилається на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального і процесуального права, однобічну та неповну оцінку наданих доказів.

Вказує, що відповідач та її неповнолітній син не проживають у спірній квартирі з січня 2011 року, місце їх проживання невідоме, що підтверджується актами від 08.08.2012 року і 16.01.2014 року.

ОСОБА_5 ані за себе, ані за свого сина не сплачує комунальні послуги через що утворились значні заборгованості, оскільки він не взмозі сплачувати комунальні послуги за трьох осіб.

ОСОБА_5 з сином добровільно залишила квартиру, переїхала спочатку до будинку свого співмешканця, а потім до будинку, що залишився їй у спадок.

Вважає, що надані ОСОБА_5 постанови не свідчать про перешкоди з його боку у проживанні в квартирі.

До того ж ОСОБА_5 визнала, що з січня 2013 року вона в квартирі не проживає, а постанови датовані січнем та квітнем 2012 року.

ОСОБА_5 визнала, що проживає в спадковому будинку, доказів непридатності будинку для проживання не надала.

Від своєї частини спадщини на вказаний будинок він відмовився на користь ОСОБА_5 і вона мала виписатись з квартири, проте навіть до сьогоднішнього часу не оформила спадщину.

Також вказує, що пропонував сестрі матеріальну допомогу в оформленні спадщини.

ОСОБА_5 на апеляційну скаргу подала заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення без змін рішення суду першої інстанції, яке є законним і обгрунтованим. Справу просить розглянути без її участі.

Служба у справахї дітей Куп"янської міської ради просить справу розглядати без участі свого представника, проти апеляційної скарги заперечує.

Куп"янський РВ ГУДМС України в Харківській області просить розглянути справу без участі свого представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Позивач до апеляційного суду також не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задовленню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою ТОВ «Керуюча компанія Коменерго Куп'янськ» від 28.02.2013 року.

Згідно витягу з протоколу №15 від 16.10.2006 року засідання житлової комісії Куп'янського міськвиконкому було постановлено про переоформлення особового рахунку на ОСОБА_4, який мешкає у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, житловою площею 43,92 кв.м. у зв'язку із смертю батька ОСОБА_7.

Відповідно до акту від 09.07.2013 року, затвердженого керівником ТОВ «Керуюча компанія Коменерго Куп'янськ» ОСОБА_5 не мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з травня 2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. ст. 71, 72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Обґрунтовуючи поважність причин тимчасової відсутності в спірній квартирі, та заявивши позов про вслення її до спірної квартири, ОСОБА_5 зазначала, що починаючи з 2012 року ОСОБА_4 почав створюти їй нестерпні умови для проживання в квартирі за місцем її та сина реєстрації, без її згоди вселив до квартири свою дружину, провокує конфликтні ситуації, змусив залишити житло разом з неповнолітнім сином. При поверненні до квартири, в якій залишились її речі, з"ясувалось, що вхідні замки були замінені. З приводу перешкод, які створені братом та його дружиною у користуванні житлом вона зверталась до органів міліції з заявами .

За змістом постанов Куп'янського МВ ГУМВСУ у Харківській області від 23.01.2012 року та 29.04.2012 року про відмову в порушенні кримінальних справ, ОСОБА_5 зверталась до органів міліції із заявами про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення сварки з нею та створення умов для того, щоб ОСОБА_5 не мала змоги проживати у квартирі за вказаною адресою.

ОСОБА_4 в суді першої інстанції не заперечував, що разом з ним в квартирі проживає його дружина ОСОБА_8, її неповнолітня дитина від першого шлюбу та їх малолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання ОСОБА_4 на домовленість між ним і сестрою ОСОБА_5 про те, що він відмовиться на її користь від своєї частки у спадщині, що відкрилась після смерті їх матері, а сестра, у свою чергу, відмовиться від права користування спірною квартирою належними та допустими доказами не підтверджені.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що ОСОБА_5 з неповнолітнім сином не проживають в квартирі через перешкоди, які створені їм в цьому ОСОБА_4 і підставно відмовив у задовленні позовів ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 і її неповнолітнього сина ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням і задовольнив позов ОСОБА_5про усунення перешкод у праві користування спірною квартирою шляхом вселення .

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення судом норм маитеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому у відповілдності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308,313,314,315,315, 317, 319,324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -