АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6418/15 Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
Справа № 640/1401/15-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : Шевченко Н.Ф.

Івах А.П.

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Південна залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ДП «Південна залізниця» відокремлений підрозділ «Автобаза» звернулось до суду з позовною заявою, яку уточнило в судовому засіданні і просило стягнути з відповідача ПАТ « ХМСК» на користьДержавного підприємства «Південна залізниця» : страхове відшкодування в розмірі 39701,32 грн., пеню - 2990 грн., інфляційні витрати - 4205,46 грн., 3% річних у розмірі 345,89 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_3 франшизу в розмірі 1000 грн. стягнути на користь позивача з ПАТ «ХМСК» та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 482,43 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 03 березня 2014 року на вул.Шевченко у м. Харкові сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21070» держ. № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем «Volkswagen Passat», 2011 року випуску, держ. НОМЕР_2, який належить позивачу, під керуванням водія ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія». Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована ТДВ СК «Нафтагазстрах». Загальна сума фактичних витрат на ремонт автомобіля позивача згідно наряду замовлення №АДЗН053024 від 02.09.2014 року склала 40701,32 грн.

Беручи до уваги дії винної особи - водія ОСОБА_3, якого визнано винним у ДТП постановою Київського районного суду від 18.04.2014 року позивач вважав, що частку збитків, які не можуть бути покриті ПАТ «ХМСК», мають бути компенсовані за рахунок винної особи, а саме суму франшизи у розмірі 1000 грн. і тому сума страхового відшкодування повинна складати 39701,32 грн. У зв'язку з тим, що ПАТ «ХМСК» не повідомляв та не узгоджував розмір страхового відшкодування за наявності наданих документів, позивач вважає, що страхова виплата повинна бути сплачена підприємству. У досудовому порядку ПАТ «ХМСК» відшкодування не виплатив та у виплаті відмовив. ОСОБА_3 за власним бажанням шкоду не відшкодував.

Оскільки зобов'язання страховиків зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена п.2 ст.625 ЦК України у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, відповідно до ст. 36.5 Закону України №1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з офіційними даними НБУ розмір облікової ставки в період з 17.06.2014 року по 13.11.2014 року становив 12,5%, а з 13.11.2014 - 14%.

В своїх уточнених позовних вимогах просили стягнути страхове відшкодування саме на користь Державного підприємства «Південна залізниця» та просили стягнути з винної особи тільки розмір франшизи у сумі 1000грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року позовні вимоги ДП «Південна залізниця» відокремлений підрозділ «Автобаза» задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь Державного підприємства «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Автобаза» страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції - 43906,78 грн., 3 % річних - 345,89 грн., пеня - 2990,10 грн., а усього стягнуто 47242,77 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Автобаза» частину непокритих збитків у вигляді франшизи в розмірі 1000 грн. Стягнуто з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ДП «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Автобаза» судові витрати в сумі 482,43 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ПАТ «ХМСК» звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що судом не повно було з'ясовано фактичні обставини справи, а також, що оскаржуване заочне рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справи.

Розглядаючи справу та задовольняючи позов, суд 1 інстанції у своєму рішенні посилався на те, що винною в ДТП, яка мала місце 03 березня 2014 року на вул. Шевченко у м. Харкові є водій ОСОБА_3, а оскільки між останнім та ПАТ «ХМСК» укладено угоду страхування цивільної - правової відповідальності, то суд стягнув шкоду на користь користь Державного підприємства «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Автобаза» страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції - 43906,78 грн., 3 % річних - 345,89 грн., пені - 2990,10 грн.

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не можуть вважатися правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що 03 березня 2014 року на вул. Шевченко у м.Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля «ВАЗ 21070», держ. № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3з автомобілем «Volkswagen Passat», 2011 року випуску, держ. НОМЕР_2, який належить позивачу, під керуванням водія ОСОБА_4

Водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП постановою Київського районного суду від 18.04.2014 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Цивільна відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21070», держ. № НОМЕР_1 ОСОБА_3на момент ДТП була застрахована в ПАТ «ХМСК» згідно полісу №АС/8375034.

Відповідно до ст.ст.3, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Порядок розрахунку витрат встановлений Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постановою КМУ від 05.01.1998р. №8 «Про затвердження Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що розрахунок суми збитку повинен бути проведений відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затв. Наказом Мінюста №142/5/2092 від 24.11.2003р.

Матеріали справи містять дані про те, що 25.03.2014р. за участю позивача та аварійного комісара було складено акт огляду транспортного засобу, який було підписано представником позивача без будь-яких зауважень.

Пунктом 2.7 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» зазначено, що вартість матеріального збитку з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

Відповідно до розрахунку аварійного комісара, розмір шкоди було оцінено у 22994,86 грн. без ПДВ та 27593,83грн. з ПДВ. Даний розрахунок складено на підставі «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», в зазначеному звіті враховані вартість нормогодин, обсяг трудомісткості, враховано знос пошкодженого автомобілю.

Колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПАТ «ХМСК»суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 27593,83грн., оскільки відповідно наданих документів, пошкоджений в ДТП автомобіль було відновлено та позивачем було сплачено за його ремонт 40701,32грн, в т.ч. було сплачено 6783,55грн. ПДВ.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Також у п.19,21 зазначено, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Між тим, судовим розглядом встановлено, що до страхової компанії з вимогою виплати страхового відшкодування зверталась неналежна особа - ВП «Автобаза», а не ДП «Південна залізниця», а тому оскільки заявником не було надано документів на підтвердження права отримання на своє ім'я страхового відшкодування відповідно до ст.ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування.

Тому колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо урахування індексу інфляції, 3 % річних - 345,89 грн., пені - 2990,10 грн., оскільки порушень законодавства з боку страхової компанії не було, а тому відсутні підстави для стягнення.

Крім того, відповідно до п.16, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Між тим, колегія суддів не може вийти за межі позовних вимог та стягнути з винної особи ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 13107,49 грн, оскільки ці вимоги до нього позивачем в уточненій позовній заяві не заявлялися (а.с.63-65) і стягує на користь позивача 1000грн. франшизи за договором страхування.

З підстав наведеного, у відповідності до п.п.3,4 ст. 309 ЦПК колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду 1 інстанції та частково задовольняє позовні вимоги.

Судова колегія, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3,4 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Державного підприємства «Південна залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь Державного підприємства «Південна залізниця» страхове відшкодування в сумі 27593,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Південна залізниця» франшизу у сумі 1000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь Державного підприємства «Південна залізниця» судові витрати у сумі 456 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Південна залізниця» судові витрати у сумі 228 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -