Справа № 466/5679/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/6586/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Бойко С.М.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника Адвокатського об'єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» - Сендеги Т.Р., представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» - Марківа В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2015 року у справі за позовом Адвокатського об'єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» до ОСОБА_4, ПП «Шива» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою задоволено заяву Адвокатського об'єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» про забезпечення вищезазначеного позову.

Суд наклав арешт на майно Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення та наклав арешт на корпоративні права ОСОБА_4 в статутному фонді (капіталі) Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення.

Суд також зобов'язав Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис про заборону будь-яких реєстраційних дій щодо змін в складі засновників (власників) Приватного підприємства «Шива», що пов'язані із припиненням участі (виходом, переходом частки тощо) ОСОБА_4 та (або) зменшення розміру її частки в статутному фонді (капіталі) Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «ВіЕс Банк», в якій зазначило, що ПАТ «ВіЕс Банк» до участі в розгляді справи не залучалося, а рішення суду із зазначеного спору може вплинути на його права та обов'язки щодо позивача та відповідача, оскільки ПП «Шива» є боржником банку на підставі укладеного 27 липня 2012 року між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником якого згідно зі статутом є ПАТ «ВіЕс Банк») та Приватним підприємством «ШИВА» кредитного договору № КU 018029, згідно з яким банком було надано ПП «ШИВА» кредит в розмірі 2630000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 26 липня 2019 року.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою та порушує права банку як заставодержателя та іпотекодержателя, оскільки 50% від статутного капіталу ПП «ШИВА» належить ОСОБА_4 на підставі Статуту і дані права передані в заставу ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником якого згідно зі статутом є ПАТ «ВіЕс Банк») згідно з договором застави корпоративних прав № КU 018029/S-3 від 27.07.2012р.

Апелянт також зазначає, що в іпотеку банку передано нерухоме майно ПП «Шива», а саме: будівля - фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська,38.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції без посилання на будь-які докази та обставини, якими має обґрунтовуватися забезпечення позову, постановив оскаржену ухвалу.

14.07.2015 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до Господарського суду Львівської області про стягнення боргу з ПП «ШИВА» та про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак, апелянт просить ухвалу суду першої інстанції, якою накладено арешт на майно ПП «ШИВА» та накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_4 в статутному фонді ПП «ШИВА», скасувати.

ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, ПП «Шива» свого представника до суду апеляційної інстанції не направило, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України (а.с.65,66), а тому колегія суддів вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянути апеляційну скаргу у відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних підстав.

В липні 2015 року Адвокатське об'єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, ПП «Шива» про стягнення заборгованості за договором №05/06/2011 про надання адвокатської допомоги, правове обслуговування та представництво у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.2-3 виділених матеріалів справи), а також подало заяву про забезпечення зазначеного позову (а.с.13 виділених матеріалів справи).

24 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова постановив оскаржену ухвалу про задоволення заяви Адвокатського об'єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» про забезпечення зазначеного вище позову (а.с.20 виділених матеріалів справи).

27 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова постановив ухвалу про відкриття провадження у даній справі (а.с.12 виділених матеріалів справи).

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечуючи пред'явлений позов, постановляючи оскаржену ухвалу до відкриття провадження у справі, місцевий суд наведених положень процесуального закону та відповідних роз'яснень не врахував, а відтак, передчасно та з порушенням норм процесуального права постановив ухвалу про забезпечення позову у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що ухвалу суду про забезпечення позову у справі, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, належить скасувати та питання про забезпечення позову у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2015 року скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді:

Крайник Н.П.

Бойко С.М.