Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1373/15-ц
Провадження №: 2/332/593/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі Тарадюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка є представником малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У своєму позові позивачі вказали, що 22.06.2014 року об 11-50 годині водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Скворцова з автодорогою на с.Богатирьова в м.Запоріжжі, при виконанні обгону не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

Внаслідок ДТП малолітня пасажирка автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, а обидва автомобілі були пошкоджені.

У звязку з тим, що малолітня ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, в діях ОСОБА_4 не було встановлено складу кримінального правопорушення.

08.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя водія ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_6 було завдано матеріальні збитки, а малолітній ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Позивач ОСОБА_1 згідно довіреності, яка діє до 26.12.2017 року, є представником ОСОБА_6 і тому має право на отримання відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.

29.07.2014 року позивачі звернулися до ОСОБА_7 «Страхова компанія ВУСО» із заявами про виплату страхового відшкодування.

У своєму позові позивачі вказали, що 22.06.2014 року стався страховий випадок, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникає цивільно-правова відповідальність перед третіми особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а обовязок відшкодування збитків покладається на страховика ОСОБА_7 «СК «ВУСО», власника забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_5 та винної особи в ДТП - ОСОБА_4

Відповідач по справі - ОСОБА_7 «СК «ВУСО» повинно було не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про виплату та здійснити виплату страхового відшкодування чи відмовити в цьому.

Однак, ОСОБА_7 «СК «ВУСО» порушило цей строк на 45 днів, виплативши страхове відшкодування ОСОБА_1 лише 11.12.2014 року в розмірі 28 001,21 грн.

З метою визначення розміру спричиненої шкоди було проведено оцінку розміру матеріального збитку. Згідно звіту судового експерта ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 з урахуванням зносу складових частин,що підлягають заміні, дорівнює 42 136,06 грн., без урахування ПДВ (вартість дослідження складає 800 грн.)

Відповідачем ОСОБА_7 «СК»ВУСО» було порушено строк виплати страхового відшкодування та ще й не доплативши 14 134,85 грн.

Крім того, малолітній ОСОБА_3 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, а саме: отримання травми, забійні рани мяких тканин лівої тімяної області,безліч забитих місць. ОСОБА_3 тривалий час не могла відвідувати шкоду, ходити на заняття з фізичної культури, відвідувати гурток з гімнастики. Крім цього, у ОСОБА_3І внаслідок ДТП порушився режим сну. Завдану моральну шкоду позивачі оцінили в 10 000 грн.

Позивачі вважають, що відповідач ОСОБА_7 «СК»ВУСО» повинен сплатити 14 134 грн.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 2 972,17 грн., розмір витрат інфляції 2972,17 грн. та розмір трьох відсотків річних 251,12 грн.. а відповідач ОСОБА_4 повинен сплатити моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., 800 грн. за складання звіту експертом. Також позивачі просять стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам витрати на правову допомогу в розмірі 1 835,20 грн.

У судовому засіданні представник позивачів -ОСОБА_9 позов підтримав, надав письмові пояснення і просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 «СК «ВУСО» у судове засіданні не зявився, але надав свої письмові заперечення, в яких просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити і розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 надала письмові заперечення на позов і у судовому засіданні пояснила, що проти позову заперечує, оскільки ОСОБА_7 «СК «ВУСО» своєчасно виплатило страхове відшкодування Вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Позивачами не наданого жодного доказу в обґрунтування своїх вимог та підтвердження заподіяної моральної шкоди.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений своєчасно про час та місце розгляду справи, своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи.

Дослідивши докази по справі вислухав пояснення представника позивачів адвоката ОСОБА_9, пояснення ОСОБА_4,представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із довідки ДАІ та постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя про адміністративне правопорушення від 08.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за скоєння дорожньо-транспортної пригоди 22.06.2014 року об 11-50 годині, при цьому водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Скворцова з автодорогою на с.Богатирьова в м.Запоріжжі, при виконанні обгону не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

Цивільна правова відповідальність власника «ЗАЗ Форза» ОСОБА_4 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № А1/0215917, страховик ОСОБА_7 «СК «ВУСО».

Тому, правовідносини, що випливають із обовязкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, із заяви про виплату страхового відшкодування, яку додав до своїх заперечень ОСОБА_7 «СК «ВУСО», що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_7 «СК «ВУСО» 25.07.2014 року.

Із аварійного сертифіката № 14/8/724/17883 від 31.08.2014 року (а.с.57-62) встановлено, що огляд транспортного засобу проводилося 29.06.2014 року в присутності власника транспортного засобу ВАЗ 2115.

Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту ВАЗ 2115 з урахуванням ПДВ встановлено розмір страхового відшкодування, який складає 28 001,21 грн. ( 33 601,45 грн. : 1,2= 28 001,21 грн.)

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_7 «СК «ВУСО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ще в серпні 2014 року у розмірі 33601,45 грн., тобто в строк менший ніж 90 днів, а тому позовні вимоги позивачів відносно стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних необґрунтовані.

Посилання позивачів на той факт, що страхове відшкодування було виплачено лише 11.12.2014 року не знайшло підтвердження у судовому засіданні, оскільки позивачами не надано підтвердження з банківського рахунку.

Із незалежної експертної оцінки, проведеної 22.10.2014 року судовим експертом ОСОБА_8, встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу ВАЗ 2115 держномер АР 7144 ВВ складає 42 136,06 грн.

Згідно ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує потерпілому витрати про проведення експертизи та огляду пошкодженого автомобіля лише у випадку, якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду страховик не зявився до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Судом встановлено, що страховик, в даному випадку ОСОБА_7 «СК «ВУСО», своєчасно зявився за місцем знаходження пошкодженого автомобіля, а тому підстав для звернення ОСОБА_1 до незалежної експертної оцінки не було.

Щодо повноважень аварійного комісара, то відповідачем надано докази , а саме: наказ Фонду Державного майна України, сертифікат № 151113 та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, згідно яких ОСОБА_11, який складав аварійний сертифікат 31.08.2014 року, має право здійснювати оцінку майна, в тому числі оцінку колісних транспортних засобів.

Позивач ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся до незалежної експертної оцінки, при цьому не навівши підстав для проведення незалежної експертної оцінки. Як вбачається із аварійного сертифікату від 31.08.2014 року заперечень проти оцінки страховика ОСОБА_1 не заявляв, а також не надав доказів, що ним проведено ремонт транспортного засобу, який йому належить на підставі довіреності, внаслідок якого встановлено іншу вартість відновлювального ремонту і що страховиком занижено розмір страхового відшкодування.

Крім цього, суд звернув увагу на той факт, що до незалежної оцінки ОСОБА_1 звернувся тільки в жовтні 2014 року, хоча страховиком огляд було проведено 29.06.2014 року відразу після дорожньо-транспортної пригоди. Експертиза проводилась без участі відповідача ОСОБА_4 і без повідомлення представника страхової компанії, а також позивачами не надано доказів для підтвердження повноважень судового експерта ОСОБА_8

Суд приходе до висновку, що в частині позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 14 134,85 грн. вимоги необґрунтовані, оскільки аварійним комісаром пошкоджений автомобіль, який належить ОСОБА_1, був оглянутий відразу після дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 22.06.2014 року 29.06.2014 року, було складено калькуляцію і визначено розмір страхового відшкодування, проти якого позивач не заперечував.

Товарознавче дослідження, на яке посилається представник позивачів, виконано у жовтні 2014 року.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 вартості звіту про оцінку розміру матеріального збитку в розмірі 800 грн. також необґрунтовані і задоволенню не підлягають, оскільки страховиком огляд автомобіля був проведений своєчасно, а зазначені витрати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зробили з власної ініціативи, не маючи для цього жодної підстави.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

З приводу стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. суд вважає, що позивачами не надано доказів для підтвердження спричинення моральної шкоди, яку вони оцінили в 10 000 грн.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП 22.06.2014 року малолітній ОСОБА_3 було завдано легкі тілесні ушкодження, а про спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 в позові мова не йде. Позивачами не надано доказів того, які ними понесені витрати і не зазначено причинний звязок між витратами і завданою моральної шкоди.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року зі змінами моральна шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок.

Тому, суд вважає, що в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги знайшли частково своє обґрунтування і тому підлягають відшкодування в розмірі 1000 грн.

У відповідності зі ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Судом встановлено, що позивачами надано тільки договори про надання правових послуг адвоката від 15.10.2014 року, в яких не вказано суми гонорару, а оригінал квитанції на суму 1 835,20 грн., що свідчить про дійсну оплату послуг адвокат, суду не надано.

Тому, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також не знайшли своїх доказів і задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 84, 88 ЦПК України, ст.ст. 1166-1167, 1195, 1197 України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка є представником малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова