Справа № 758/7019/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Гончарук Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Їй та відповідачу належить по 1/2 частки квартири.

Спірна квартира має загальну площу 66,1 кв. м. та складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 18,7 кв. м., 11,8 кв. м. та 9,9 кв.м., та допоміжних приміщень: коридору, ванної кімнати, вбиральні, кухні, вбудованої шафи.

В спірній квартирі на даний час зареєстрований відповідач.

Після смерті матері сторін, між ними виникають конфлікти, відповідач перешкоджає їй користуватися частиною квартирою, зайняв та використовує всі три кімнати. Не дає їй змоги як-небудь використовувати її законну частину житлової площі та залишати там свої речі.

Просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй в користування дві ізольовані кімнати площею 11,8 кв. м. та 9,9 кв. м., а відповідачу - кімнату 18,7 кв. м. Кухню площею 7,6 кв. м., вбиральню площею 1,4 кв. м., ванну кімнату площею 2,7 кв. м., коридор площею 12,8 кв. м., вбудовану шафу площею 1,2 кв. м. залишити у спільному користуванні.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що не заперечує проти визначення порядку користування квартирою, вважає, що з позивачкою в квартирі вони не зможуть разом проживати, тому слід вирішувати питання продажу квартири.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Позивачці на праві власності належить 1/2 частина спірної квартири, відповідно до договору дарування частини квартири від 31.08.2000 року, згідно з яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 ? частину квартири АДРЕСА_1 ( а.с.37).

Відповідачу на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 лютого 1998 року № 571 ( 1/3 частина) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого та посвідченого державним нотаріусом четвертої Київської державної нотаріальної контори 11.01.2000 року ( 1/6 частина).

Вказані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.34).

Відповідно до технічного паспорта ( а.с 38) загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 66.1 кв. м, складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 40,4 кв. м ( перша кімната - 18,7 кв. м, друга - 9,9 кв. м, третя- 11,8 кв.м), кухні площею 7,6 кв.м, вбиральні площею - 1,4 кв. м, ванної кімнати площею - 2,7 кв.м, коридору площею 12,8 кв.м, вбудованої шафи площею 1,2 кв.м.

Згідно довідки форми № 3, виданої КП «Галицьке Подільського району м.Києва» 16.04.2015 року у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ( а.с.4).

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст. 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному із співвласників.

Відповідно до роз»яснень в п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. «Про судову практику по справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можна виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або їх можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це було заявлено позов.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Сторони не можуть дійти згоди щодо користування житловими кімнатами, відповідач поселив в квартирі сторонню особу.

Крім того, відповідач пояснив у судовому засіданні, що він на даний час займає найбільшу кімнату в квартирі розміром 18,7 кв.м..

При вирішенні спору шляхом визначення порядку користування квартирою відповідно до часток кожного із співвласників, враховуючи пояснення відповідача, який не заперечував проти визначення порядку користування квартирою, суд вважає необхідним виділити у користування позивачу кімнати площею 11,8 кв. м та 9,9 кв.м , відповідачу виділити кімнату, площею 18,7 кв. м., кухню площею 7,6 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, ванну кімнату, площею 2,7 кв.м, коридор, площею 12,8 кв.м, вбудовану шафу площею 1,2 кв.м залишити в загальному користуванні.

Суд вважає, що саме такий порядок користування приміщеннями не порушує права співвласників.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 55, 92, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 316 - 319, 321, 355 - 358, 386 ЦК України, ст. 156 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділити ОСОБА_1 в користування ізольовані кімнати площею 11,8 кв. м та 9,9 кв.м, ОСОБА_2 виділити кімнату, площею 18,7 кв. м..

Кухню площею 7,6 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, ванну кімнату, площею 2,7 кв.м, коридор, площею 12,8 кв.м, вбудовану шафу площею 1,2 кв.м залишити в загальному користуванні .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна