Справа № 215/2214/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Мельника Ю.П.

за участю: секретаря - Паращенко В.Д.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування позову пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2006 року ОСОБА_4 19.09.2006 року отримав кредит у розмірі 12026.00 грн. у вигляді встановленого кредитного лиміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Закрите Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПриватБанк" з

правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерцціний

Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі решения загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства

комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне Акціонерне Товариство

ОСОБА_3 "ПриватБанк", про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", 1 та 2 сторінка Статуту.

19.09.2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договор діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашения кредиту, погашения заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за перюд користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязуеться надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязуеться повернута кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповіачу кредит у розмірі встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашения заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, відповідно зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповдач станом на 28.02.2014 року має заборговашсть - 37582.81 грн., яка складаеться з наступного: 6529.69 грн. - заборгованість за кредитом; 28787.27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банювських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1765.85 грн. - штраф (процентна екладова).

На даний час віповідач продовжуе ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає.

Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 37 582,81 коп., яка складається з неповернутого кредиту, процентів за користування кредитом та штрафу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовними вимогами не згоден, пояснивши, що починаючи з 2006 року до червня 2007 року він регулярно сплачував тіло кредиту та проценти. Після прострочення сплати за кредитом за один місяць карта банком була у нього вилучена та до листопада він сплачував заборгованість через касу банку. Потім, письмово йому було запропоновано сплатити всю суму заборгованості одразу, що він зробити не зміг.

15.11.2008 р. було ним отримано судовий наказ про стягнення заборгованості по банку.

21.11.2008 року за його заявою було судом винесено ухвалу про скасування судового наказу. Після цього він декілька раз звертався до банку за для оформлення перекредитування, але йому було відмовлено.

С того часу до нього ніяких претензій позивач не предявляв, що свідчить про пропуск ним трирічного строку позовної давності, а тому просить суд з цих підстав відмовити позивачу в його позовних вимогах.

Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов не обґрунтований, а тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні судом було встановлено, що дійсно між сторонами було укладено договір № б/н від 19.09.2006 року, згідно якого відповідач 19.09.2006 року отримав кредит у розмірі 12026.00 грн. у вигляді встановленого кредитного лиміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Термін дії кредитної картки збіг 30 червня 2008 року, а 01.07.2008 року позивач довідався про порушення свого права. В звязку з цим позивач 26.10.2008 року звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу з заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 11056,28 грн. 12.11.2008 року судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

21 листопада 2008 року судовий наказ за заявою відповідача було скасовано ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Після цього позивач лише 23.08.2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, але 13.09.2013 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу було заяву позивачу повернуто в звязку з не усуненням недоліків передбачених ст..119 ЦПК України.

Після цього позивач до суду звернувся лише 03.04. 2014 року.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено строк у межах якого і може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальна тривалість позовної давності становить 3 роки, а щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) - 1 рік ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч. І ст. 261 ЦК України.

Враховуючи, що судовий наказ було скасовано 21.11.2008 року, то з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності та закінчився - 22.11.20 11р.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК Ураїни сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позов.

Таким чином, на даний час, позовна заява Публічного акціонерного товарисит ІКомерційний банк «Приватбанк» не підлягає задоволенню у звязку із закінченням позовної давності згідно ч. 4 ст. 267ЦК України.

Відповідно до ст.ст.256-261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2006 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана всіма учасниками по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: