Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/828/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мельничук О. О.
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Худякова А.М.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права на приватизацію житла та зобов'язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -служба у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації, про виселення,,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі рішення правління колгоспу «Зоря» с. Красносілка Чуднівського району Житомирської області від 23 березня 1992 року йому, як молодому священику Свято-Дмитрівської церкви, виділений житловий будинок в АДРЕСА_1.

Зазначає, що протягом 22 років проживає у даному житловому приміщенні разом із дружиною ОСОБА_2 та дітьми: ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вказана обставина свідчить про те, що фактично між ним та власником житла виникли правовідносини щодо найму цього житлового будинку, хоча ордер на вселення у встановленому законом порядку не видавався та договір найму у письмовій формі не був укладений.

В подальшому колгосп «Зоря» реорганізовано в СТОВ «Красносільське», яке 6 серпня 2002 року подарувало спірне житло общині Свято-Дмитрівської церкви.

Позивач також вказує, що рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2003 року, ухваленим у справі за позовом общини Свято-Дмитрівської церкви, його разом із сім'єю виселено з даного житлового будинку. Вказане рішення залишене в силі ухвалою Верховного Суду України від 24 січня 2007 року.

Однак, рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 червня 2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Красносільсьскої сільської ради від 25 червня 2002 року за №40, яким надано дозвіл на оформлення документації щодо права власності на дане житло за общиною Свято-Дмитрівської церкви.

Окрім того, рішенням Чуднівського районного суду від 5 травня 2008 року визнано недійсним договір дарування спірного житла, укладений 6 серпня 2002 року між СТОВ «Красносільське» та общиною Свято-Дмитрівської церкви.

Вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2008 року встановлений факт підробки посадовою особою СТОВ «Красносільське» протоколу загальних зборів щодо надання дозволу на дарування вказаного житлового будинку церковній общині.

Зазначене стало підставою для перегляду рішення Чуднівського районного суду від 28 листопада 2003 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Так, рішенням Чуднівського районного суду від 15 липня 2009 року відмовлено у задоволенні позовних вимог общини Свято-Дмитрівської церкви про виселення позивача разом із сім'єю зі спірного житла.

Позивач зазначає, що вказаним рішенням підтверджено правомірність його проживання разом із сім'єю у вказаному житловому будинку, який на даний час перебуває у комунальній власності територіальної громади Красносільської сільської ради.

Маючи намір реалізувати надане законом право на безоплатну приватизацію спірного житла, він звернувся до Красносільської сільської ради з відповідною заявою. Проте, 26 лютого 2014 року йому стало відомо про залишення заяви без задоволення з тих підстав, що він незаконно проживає у зазначеному житловому будинку. Позивачем також було запропоновано укласти договір оренди цього житла з подальшим викупом даного нерухомого майна.

Вважаючи, що такі дії порушують його права, позивач просив визнати за ним право на безоплатну приватизацію спірного житлового будинку та зобов'язати Красносільську сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на безоплатну приватизацію даного житла.

Красносільська сільська рада Чуднівського району Житомирської області звернулась до суду із зустрічним позовом про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із вказаного житлового будинку з тих підстав, що останні користуються житлом без відповідних правових підстав.

На неодноразові пропозиції сільського голови укласти договір найму житла відповідачі не погоджуються та відмовляються добровільно звільнити житловий будинок.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов Красносільської сільської ради задоволено.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто на користь Красносільської сільської ради судовий збір, а саме: із ОСОБА_1 - 91 грн. 35 коп., з ОСОБА_2 - 91 грн. 35 коп., та з ОСОБА_3- 60 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення в частині виселення зі спірного житла та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог Красносільської сільської ради.

Зокрема, апелянти зазначають, що висновок суду про самовільне зайняття ними даного житлового будинку, є безпідставним, адже вселення у спірне житло відбулось на підставі рішення правління колгоспу «Зоря» від 23 березня 1992 року, яке на даний час не скасоване та є чинним. Реєстрація всіх членів сім'ї за вказаною адресою здійснювалась з відома та дозволу власника житла. Протягом тривалого часу вони проживають у цьому житлі та підтримують будинок у належному стані.

Вирішуючи спір, суд залишив поза увагою ту обставину, що апелянти мають інвалідність, а їхня дочка ОСОБА_4 є неповнолітньою.

В судовому засіданні апелянти та представник ОСОБА_1 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, зауваживши, що запропонований сільським головою проект договору найму спірного житла містить умови щодо обов'язкового подальшого викупу цього житлового будинку. Зазначена обставина перешкоджає укласти договір найму.

На думку представника Красносільської сільської ради, апеляційна скарга є необгрунтованою, оскільки відсутні законні підстави для проживання відповідачів у даному житловому будинку. Дійсно, їм неодноразово пропонувалось укласти договір найму, проте умови щодо подальшого обов'язкового придбання цього житла у їхню власність на підставі договору купівлі-продажу, не було. За бажанням, вони б мали право викупити це житлове приміщення, проте сільська рада не чинила б перешкоди щодо їх проживання виключно на умовах найму у разі підписання відповідного договору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням правління колгоспу «Зоря» від 23 березня 1992 року ОСОБА_1, який був призначений настоятелем Свято-Дмитрівської церкви, надано для тимчасового проживання житловий будинок АДРЕСА_1.

6 серпня 2002 року СТОВ « Красносільське», яке є правонаступником колгоспу «Зоря», подарувало вказаний житловий будинок общині Свято-Дмитрівської церкви.

В подальшому, община Свято-Дмитрівської церкви звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні вказаним житловим приміщенням та рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2003 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та інших неповнолітніх членів сім'ї виселено з будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Верховного Суду України від 24 січня 2007 року дане рішення залишене без змін.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 5 травня 2008 року договір дарування спірного житлового будинку визнаний недійсним.

Вироком цього ж суду від 23 липня 2008 року встановлений факт підробки посадовою особою СТОВ «Красносільське» виписки з протоколу загальних зборів засновників товариства, на підставі якої був укладений вказаний договір дарування.

Окрім того, рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 червня 2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 25 червня 2002 року щодо оформлення права власності на даний житловий будинок за общиною Свято-Дмитрівської церкви.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 звернулась до Чуднівського районного суду із заявою про перегляд рішення від 28 листопада 2003 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, за наслідками розгляду якої дане рішення скасовано. Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2009 року у задоволенні позовних вимог общини Свято-Дмитрівської церкви до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виселення зі спірного житлового будинку відмовлено за безпідставністю.

Судом також встановлено, що рішенням Красносільської сільської ради від 18 січня 2013 року надано згоду на прийняття даного житлового будинку у комунальну власність та його передачу на баланс сільської ради. Цього ж дня житловий будинок передано у комунальну власність, що підтверджується відповідним актом.

За правилами ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної , сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Частиною 3 статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідачі за зустрічним позовом користуються спірним житлом без відповідних правових підстав, оскільки ордер на їх вселення у встановленому законом порядку не видавався та договір найму не був укладений.

Рішення правління колгоспу «Зоря» від 23 березня 1992 року про надання вказаного житлового будинку ОСОБА_1 для тимчасового проживання за своєю правовою природою не замінює ордер на вселення та не свідчить про користування цим житлом на умовах найму.

Обгрунтовуючи правомірність проживання разом із сім'єю у спірному житловому будинку, ОСОБА_1 послався на рішення суду від 15 липня 2009 року. Однак, зміст даного рішення свідчить про те, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог общини Свято-Дмитрівської церкви про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 була відсутність у позивача права власності на вказаний житловий будинок. При цьому, питання щодо правомірності проживання останніх у цьому житловому приміщенні не було предметом судового розгляду.

З огляду на вищезазначене, рішення суду в частині задоволених зустрічних вимог слід залишити без змін.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд безпідставно стягнув судовий збір з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Таким чином, рішення в частині відшкодування судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про стягнення з ОСОБА_3 на користь Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області 243 грн. 60 коп. судового збору.

В решті рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2015 року в частині виселення залишити без змін.

Рішення в частині відшкодування судових витрат скасувати, ухваливши нове, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Красносільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: