У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» про стягнення депозитного вкладу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2013 року між ним та ПАТ КБ «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу № 3156Д-60Ф «Акційний» без поповнення, згідно якого він передав банку 25 тис. доларів США строком на 120 днів під 10% річних. 26 березня 2014 року позивач листом повідомив відповідача про намір забрати депозитний вклад, проте у поверненні вкладу йому було відмовлено. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Південкомбанк» 8 763 доларів США 65 центів банківського вкладу, що еквівалентно 113 321 грн. 15 коп., 369 доларів США 70 центів пені, що еквівалентно 4 780 грн. 52 коп. та судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_3 8 763 доларів США 65 центів, що еквівалентно 113 321 грн. 15 коп. - банківського вкладу, 369 доларів США 70 центів - пені, що еквівалентно 4 780 грн. 52 коп. та 1 181 грн. 02 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Південкомбанк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що після закінчення терміну дії договору вклад не був повернутий, тому з відповідача необхідно стягнути 8 763 доларів США 65 центів - суми вкладу та 369 доларів США 70 центів - пені.

З такими висновками судів погодитись не можна, оскільки вони суперечить вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 29 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу № 3156Д-60Ф «Акційний» без поповнення, зі строком на 120 днів з процентною ставкою по вкладу 10% річних з виплатою процентів щомісячно (а. с. 5).

03 грудня 2013 року позивачем було внесено у касу банку 25 тис. доларів США (а. с. 6).

26 березня 2014 року позивачем листом було повідомлено банк про намір забрати депозитний вклад. Листом № 137 від 31 березня 2014 року відповідач відмовив ОСОБА_3 у поверненні депозитного вкладу, посилаючись на напружену економічну ситуацію та підвищений попит на кошти, що призвело до дестабілізації банківської системи (а. с. 7-8).

Як убачається з матеріалів справи, 26 травня 2014 року у ПАТ КБ «Південкомбанк» була запроваджена тимчасова адміністрація (а. с. 45-47), а з 26 вересня 2014 року розпочата процедура ліквідації банка (а. с. 83).

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди дійшли висновку, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як відкликання ліцензії відповідача та прийняття рішення про ліквідацію банку прийнято 26 вересня 2014 року, тобто у період дії цього Закону.

Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Як убачається з матеріалів справи 05 серпня 2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив ОСОБА_3 200 тис. грн. (а. с. 93).

Суди при перерахуванні 200 тис. грн. у долари за основу брали офіційний курс долара щодо гривні станом на 05 серпня 2014 року (12, 297591 грн. за 1 долар США), та вважали що відповідачем проведена часткова виплата у розмірі 16 263 доларів США 35 центів, тобто до виплати залишилося 8 763 доларів США 65 центів.

При цьому не звернули уваги, що згідно з п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Крім того суди не врахували, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Таким чином судами у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко