Справа № 561/993/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.

з участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В позовній заяві вказував, що 19 березня 2000 року померла його бабуся ОСОБА_3. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Зарічне, вул. Крижова, 25, Зарічненського району, Рівненської області. Він є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою.

Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Зарічне, вул. Крижова, 25, Зарічненського району, Рівненської області після смерті його бабусі ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, та покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні предявлений позов визнав.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 19 березня 2000 року помела бабця позивача ОСОБА_3. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно.

За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 25 на вул. Крижова, селища Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області значиться спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.14-16).

06 липня 1990 року державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт ОСОБА_3, яким остання заповіла усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.12).

Таким чином, відповідно до заповіту від 06 липня 2000 року, який не змінений і не відмінений, позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 (а.с.35).

Статтею 548 ЦК Української РСР (який був чинний на час виникнення спадкових правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 561 ЦК Української РСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно листа Зарічненської районної державної нотаріальної контори від 04 вересня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючого документа на будинок у спадкодавця (а.с.4).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 1485,42 грн. документально підтверджених судових витрат.

На підставі ст.ст. 548, 561 ЦК Української РСР, ст. 328 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати з ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Зарічне, вул. Крижова, 25, Зарічненського району, Рівненської області після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2000 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1485,42 грн. (Одна тисяча чотириста вісімдесят пять гривень сорок дві копійки) понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний