Справа № 308/6219/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача - ОСОБА_1 та представника третьої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

20 липня 2002 року був укладений шлюб позивача з відповідачем по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 103 та видано свідоцтво серії НОМЕР_2

15 лютого 2007 року між позивачкою та відповідачем був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.02.2007 року.

ОСОБА_1 зазначає в позовній заяві, що батько дитини - ОСОБА_3 починаючи з 2006 року проживає окремо в іншому місці та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує не бере педагогічної, грошової, посильної трудової, не платить аліментів взагалі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

З 24 листопада 2009 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, які не платив взагалі протягом шести років (підтверджується довідками відділу державної виконавчої служби № 14-20559796/15 від 10.04.2015 р, № 14-20559796/15 від 21.04.2015 року). Жодного разу відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 30.04.2015 року складає 31500 гривні.

18 травня 2015 року виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, розглянувши заяву та матеріали надали висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, за № 236/12-41 від 18.05.2015 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити позов.

Заслухавши сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

18 травня 2015 року виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, розглянувши мою заяву та матеріали надали висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, за № 236/12-41 від 18.05.2015 року.

В судовому засіданні позивач підтвердила інформацію зазначену у позовній заяві, а саме, що: ОСОБА_3 починаючи з 2006 року проживає окремо в іншому місці та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує не бере педагогічної, грошової, посильної трудової, не платить аліментів взагалі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

З 24 листопада 2009 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, які не платив взагалі протягом шести років (підтверджується довідками відділу державної виконавчої служби № 14-20559796/15 від 10.04.2015 р, № 14-20559796/15 від 21.04.2015 року). Жодного разу відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 30.04.2015 року складає 31500 гривні.

Шлюб між позивачкою та відповідачем згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого міським відділом реєстрації актів Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, серії НОМЕР_3 від 15.02.2007 року було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 43 від 15.02.2007 року.

Згідно характеристик приєднаних до матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 характеризується позитивно, щодо виховання дитини ставиться відповідально, приділяє їй багато уваги, дає про здоров'я дитини, забезпечує дитину всім необхідним. Як зазначено у характеристиках ОСОБА_1, які надані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 батько дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_3 жодної участі у вихованні дитини не бере, зустрічей з дитиною уникає, ні в школу ні в садочок до дитини не приходив ніколи. Фінансово не забезпечує як дитину - ОСОБА_4 так і маму дитини ОСОБА_1

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

В судовому засіданні та матеріалами справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та позбавити відповідача батьківських прав відносно: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь Державного бюджету України судові витрати у сумі 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 213-215, 294 ЦПК України, ст. 150, ч. 1 п. 2 ст. 164, 180 СК України суд

ВИР І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - суду невідомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, витрати із сплати судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.09.2015 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова