РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10661/15-ц

пр. № 2/759/4695/15

29 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко В.В.

при секретарі Павлишиній А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Страхової компанії «Кардіф», Приватного акціонерного товариства «СК «УНІКА Життя» про визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 03.07.2015 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Страхової компанії «Кардіф», Приватного акціонерного товариства «СК «УНІКА Життя» про визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди, яким просить визнати недійсними нікчемними договори на виготовлення і передачу у власність метало пластикових вікон (індивідуальний номер замовлення ДТ-60) від 15.12.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4; договір про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року за № укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк»; договір добровільного страхування життя від 15.12.2013 року за № 04/01/03/200727 укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ»; договір добровільного страхування держателя кредитної картки від 15.12.2013 року за № 06/38 укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Кардіф», застосувати наслідки нікчемного правочину до укладених договорів а також стягнути з ОСОБА_2, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. з кожного.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що, 15.12.2013 року до її квартири за адресою: АДРЕСА_1 завітали два невідомі чоловіки, які представились представниками компанії по виготовленню та встановленню метало пластикових вікон. Спочатку вона відмовилась від їх пропозиції, проте вказані особи дуже наполегливо її вмовляли після чого підійшли до балкону та почали робити заміри, чим фактично було здійснено на неї психологічний тиск після чого я погодилась поїхати з ними на їхньому автомобілі до офісу. Коли вона та два чоловіки зайшли до офісу то в ньому знаходилось чоловік та жінка. До неї відразу підійшов чоловік запропонував присісти та попросив її паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру. На той момент вона перебувала в незрозумілому стані і з легкістю погоджувалась підписувати якість папірці, не усвідомлюючи навіть що саме підписує. В подальшому виявилось що вона підписала договір на виготовлення і передачу у власність метало пластикових вікон (індивідуальний номер замовлення ДТ-60) від 15.12.2013 року з ФОП ОСОБА_4; договір про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року за № з ПАТ «ОТП Банк»; договір добровільного страхування життя від 15.12.2013 року за № 04/01/03/200727 з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ» та договір добровільного страхування держателя кредитної картки від 15.12.2013 року за № 06/38 з ПАТ «Страхова компанія «Кардіф».

Цього ж вечора вона розповіла що з нею сталося своїй доньці ОСОБА_5, яка проживає з нею разом в квартирі.

При цьому, позивач зазначила, що її не було належним чином ознайомлено як споживача з умовами договорів про надання споживчого кредиту та всіма іншими, умови цих договорів є несправедливими та суперечать вимогам чинного законодавства, зазначені договори не підписані уповноваженими особами, відсутнє реальне виконання договорів сторонами. У зв'язку з вищевикладеним позивач просила задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити на підставі обставин викладених в позові.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував в частині стягнення з нього моральної шкоди на користь позивача. Крім того, пояснив, що в Договірі побутового підряду на виготовлення та поставку замовнику ПВХ конструкцій (пластикових вікон) № ДТ-60 підпис ФОП ОСОБА_2 виконано не останім, а ОСОБА_3 особисто.

Представник ПАТ «ОТП Банк», в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином.

Представник ПАТ «СК «Кардіф» в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином, направив на адресу суду пояснення по справі.

Представник ПАТ «СК «УНІКА Життя» не з"явився, повідомлявся належним чином, направив на адресу суду свої заперечення на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся належним чином.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.12.2013 року між ОСОБА_1, як замовником та ФОП ОСОБА_2 як виконавцем було укладено Договір побутового підряду на виготовлення та поставку замовнику ПВХ конструкцій (пластикових вікон) № ДТ-60 вартістю 16138,00 грн. (а.с. 9).

15.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № (а.с. 10-12).

Відповідно до умов зазначеного вище договору, кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 14473,00 грн. для придбання товару у продавця-1 - ФОП ОСОБА_6 строком на 24 міс. з розміром процентної ставки 0, 01 % річних.

15.12.2013 року між ПАТ «СК «Кардіф» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/ на строк з 15.12.2013 року по 15.12.2016 року, вигодонабувачем за договором є ПАТ «ОТП Банк», яке призначається страхувальником для отримання страхової виплати у разі настання страхового випадку (а.с. 13-14).

Також 15.12.2103 року між ПАТ «СК «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування життя № 04/01/. Відповідно до змісту зазначеного договору, вигодонабувачем за договором є ПАТ «ОТП-Банк», що підтверджується запереченнями наданими представником ПАТ "СК "УНІКА Життя".

Відповідно до ст. 203 ЦК України вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконання роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 24 грудня 2013 року слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції Короткова С.Ю., 24 грудня 2013 року по заяві ОСОБА_1 за дорученням начальника слідчого відділу Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 0014669, попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 19).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_1 Договір побутового підряду на виготовлення та поставку замовнику ПВХ конструкцій (металево пластикових вікон) № ДТ-60 від 15.12.2013 року без наміру на реальне настання правових наслідків, що обумовлено ним, а також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в вищезазначеному договорі здійснив підпис замість ФОП ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконання роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На підставі викладеного, договір побутового підряду на виготовлення та поставку ПВХ конструкцій (металево пластикових вікон) № ДТ-60 від 15.12.2013 року підлягає визнанню недійсним.

Щодо договору № від 15.12.2013 року слід зазначити.

Згідно п. 1.1. договору № від 15.12.2013 року цільове використання кредиту придбання Товару у Продавця 1 - ФОП ОСОБА_6 на суму 14473,00 грн.

При цьому, відповідно до Договору побутового підряду на виготовлення та поставку замовнику ПВХ конструкцій (пластикових вікон) № ДТ-60 виконавцем робіт є ФОП ОСОБА_2.

Положеннями п. 3.17 договору № від 15.12.2013 року визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) та всіх додатків до нього та діє до виконання сторонами на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі.

Проте з наданого договору вбачається, що договір про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року не підписано власноручно уповноваженими представниками ПАТ «ОТП Банк»: начальником управління підтримки та адміністрування продажів ОСОБА_8 та начальником мережі продажів ОСОБА_9

В свою чергу, положеннями ст. 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно положень ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа І цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В свою чергу, відповідно до пояснень ОСОБА_1, текст зазначеного договору їй для укладення надав ОСОБА_3, а не уповноважений на це представник ПАТ «ОТП Банк», при тому в невідомому приміщенні, а не в відділенні банку, як це передбачено п 3.13 договору.

На підставі наведеного, позовні вимоги в частині визнання недійсним нікчемним договору про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року за № укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги в частині визнання недійсними нікчемними договору добровільного страхування життя № 04/01/03/200727 від 15.12.2013 року та договору добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/ від 15.12.2013 року підлягають задоволенню, оскільки вказані договори не підписані уповноваженими на те особами.

Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У положеннях листа Верховного Суду України «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 р. р.) від 01.02.2013 р. роз'яснено, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю. При цьому, на потерпілого покладається обов'язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом у продукції та завданою шкодою.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 01.03.1995 р. за № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача вини останнього в її заподіянні.

Згідно вимог ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що погіршення сімейних відносин позивача мало місце та відбулося з вини відповідачів та перебуває з їх діями у безпосередньому причинному зв'язку, як і не підтверджено доказами, що позивачу завдано каліцтво, інше ушкодження здоров`я, з вин відповідачів та зазначена шкода перебуває з їх діями у безпосередньому причинному зв'язку або таку шкоду заподіяно дефектом продукції відповідачів, а тому в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За змістом ст.216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до ст. 11 ЦПК України. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь - якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, вимоги в частині визнання недійсними вищевказаних договорів та застосування наслідків нікчемного правочину до вищевказаних договорів підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись 41, 221, 215, 216 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 10,1160,88,208,213,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "ОТП БАНК", ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Кардіф", Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка життя" про визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недійсними нікчемні договори, а саме:

1) Договір на виготовлення і передачу у власність метало-пластикових вікон (індивідуальний номер замовлення ДТ-60) від 15.12.2013 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2);

2) Договір про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року № укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП БАНК";

3) Договір добровільного страхування життя від 15.12.2013 року № 04/01/03/200727 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ";

4) Договір добровільного страхування держателя кредитної картки від 15.12.2013 року № 06/38 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Страхова компанія "Кардіф".

Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до укладених ОСОБА_1 договорів, а саме:

1) Договір на виготовлення і передачу у власність метало-пластикових вікон (індивідуальний номер замовлення ДТ-60) від 15.12.2013 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2);

2) Договір про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року № укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП БАНК";

3) Договір добровільного страхування життя від 15.12.2013 року № 04/01/03/200727 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ";

4) Договір добровільного страхування держателя кредитної картки від 15.12.2013 року № 06/38 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Страхова компанія "Кардіф".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. Макаренко