У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів cудової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом , посилаючись на те, що з 22 липня 2007 року по 01 листопада 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 У 2010 році за час шлюбу ними було придбано автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який було зареєстровано за відповідачкою. 4 липня 2013 року ОСОБА_4 без його на це згоди відчужила автомобіль ОСОБА_5 Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_3 просив визнати автомобіль спільним сумісним майном подружжя, визнати за ним право власності на Ѕ частину автомобіля, визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у формі довідки-рахунка від 04 липня 2013 року № ААВ 112304, скасувати державну реєстрацію права власності на транспортний за ОСОБА_5, витребувати автомобіль у ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 04 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року рішення суду першої інстанції частково скасовано. У задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля від 04 липня 2013 року відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2007 року.

01 листопада 2013 року за рішенням суду шлюб розірвано.

За час спільного проживання у 2010 році ними придбано автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який був зареєстрований на ім'я ОСОБА_4

4 липня 2013 року ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку

№ ААВ 112304 без згоди на це ОСОБА_3 відчужила автомобіль

ОСОБА_5 (а.с. 58).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний автомобіль придбаний під час шлюбу, отже презюмується, що він є спільним майном подружжя, з огляду на що договір купівлі-продажу автомобіля як спільного майна без згоди на це другого з подружжя є недійсним. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що витребування автомобіля у ОСОБА_5 неможливо з огляду на те, що він, ОСОБА_3, не був стороною угоди, яка визнана недійсною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_3 не довів, що спірний автомобіль як спільне сумісне майно відчужено без згоди одного з подружжя та кошти від продажу автомобіля були витрачені особисто ОСОБА_4, а тому підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним немає.

Висновки апеляційного суду відповідають встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладання Одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

При цьому відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса; продаж через довідку-рахунок.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Отже, оскільки предметом оспорювання є обставини укладення договору відчуження у вигляді оформлення довідки-рахунку для продажу транспортного засобу, висновок суду першої інстанції в частині визнання недійсним довідки-рахунку є помилковим, оскільки зазначений договір не був визнаний договором про відчуження майна, а сама по собі довідка-рахунок без відповідних позовних вимог не може бути визнана договором відчуження транспортного засобу, тому на її укладення не потребується згода чоловіка відповідно до ст. 65 СК України.

Разом з тим, апеляційний суд в цілому погодившись із тим, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що договір не можна визнати недійсним з підстав недоведеності обставин відчуження автомобіля без згоди ОСОБА_3 та тих обставин, що гроші ОСОБА_4 витратила не в інтересах сім'ї, а в особистих цілях.

Висновки судів відповідають вимогам закону і ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович

О.В. Ступак