Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Касьяна О.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовано тим, що за кредитним договором від 16 травня 2012 року відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 31 303, 99 грн на умовах сплати 34, 4 % річних зі строком повернення до 16 травня 2018 року. Погашення кредиту обумовлено щомісячними платежами до 16-го числа кожного місяця.

Внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 17 травня 2013 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 30 292, 35 грн, із яких сума простроченого боргу 899, 63 грн; за процентами борг становить 5 150, 85 грн, пеня - 5 089, 94 грн, загальна сума заборгованості за кредитним договором 40 503, 14 грн, яку банк просив стягнути із боржника.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2013 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 503, 14 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що за кредитним договором № 014/0889/82/0051515 від 16 травня 2012 року ОСОБА_4 отримала кредитні кошти у розмірі 31 303, 99 грн на умовах сплати 34, 4 % річних зі строком повернення до 16 травня 2018 року. Внаслідок порушення нею строку та порядку погашення кредиту станом на 17 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 40 503, 14 грн, яку судом і стягнуто на користь позивача.

Такі обставини перевірені судом на підставі доказів, які оцінені у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до п. 11.3. кредитного договору, цей договір є змішаним та місить елементи кредитного договору, договору страхування та договору доручення.

За змістом п. 1.1.1. кредитного договору сума кредиту становить 31 303, 99 грн. Цільове використання кредиту відповідно до п.1.1.2.1 -

на споживчі цілі 15031,77 грн.; за п. 1.1.2.2. договору - на оплату страхового платежу на користь страховика 863, 99 грн; п. 1.1.2.3. - на погашення заборгованості позичальника перед кредитором у розмірі 16 272, 22 грн.

З метою виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник доручив кредитору здійснювати меморіальним ордером договірне списання з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок для погашення заборгованості (п. 1.1.11. договору).

Надання кредиту здійснюється на підставі цього договору в дату надання кредиту у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) суми кредиту на поточний рахунок. Кошти у розмірі, зазначеному у п. 1.1.2.2. договору, направляються страховику в якості страхового платежу. Позичальник доручає кредитору здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів у розмірі, зазначеному в п. 1.1.2.3. договору з поточного рахунку на рахунок кредитора № 8 з метою погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/0889/82/0006808 від 20 вересня 2010 року. Кредитор є отримувачем коштів за договірним списанням. Списання коштів здійснюється на підставі меморіального ордера (п. 1.3. кредитного договору).

Наведені положення містять обидва екземпляри кредитного договору, справжність підпису в яких позичальник не оспорювала.

Факт проведення банківських операцій, визначених п. 1.3. кредитного договору, щодо надання кредиту позивач підтверджує меморіальними ордерами:

№ bn від 16 травня 2012 року - про переказ суми 16 272, 22 грн. на рахунок кредитора № 8, зазначений у примірниках договору кредиту, наданих сторонами ( п.1.3);

№ 11EV79823 від 16 травня 2012 року - про зарахування суми

14 167, 78 грн. на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1, зазначений у наданих сторонами примірниках договору кредиту (п.1.1.11.1), та випискою із цього рахунку (а. с. 62-64, 98-99).

Доказів про те, що зарахування вказаних сум не відбулося, відповідач не надавала.

Зазначені суми, із врахуванням визначеної у наданих сторонами примірниках договору кредиту (п.1.1.2.2.) суми 863,99 грн. страхового платежу, в сукупності ( 16272,22+14167,78+863,99), складають загальну суму кредиту 31303,99 грн., яка зазначена також в обох наданих сторонами примірниках кредитного договору ( п.1.1.1 ).

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відхилено доводи ОСОБА_4 про відсутність її підпису у меморіальних ордерах як ознаки підробки розрахункового документа та підстави неприйняття його належним доказом у справі.

Згідно п. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та

переказ коштів в Україні», списання договірне - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється

банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і

клієнтом.

За п. п. 26.2, 26.3., 26.4 ст. 26 Закону, Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування

отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником

та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право

отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо).

Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.19-1 ст. 1 Закону, меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Зміст наведених положень свідчить про те, що підпис платника у меморіальному ордері, за яким проведено передбачене договором списання банком коштів з рахунка клієнта, не потребується.

Оскільки умови договору кредиту щодо погашення кредиту позичальником порушені, внаслідок чого утворилася заборгованість, апеляційним судом обґрунтовано задоволено позов про стягнення заборгованості.

Апеляційним судом справа розглянута із дотриманням норм матеріального і процесуального права,

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків апеляційного суду, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

О.П. Касьян

Т.О. Писана