Справа № 405/3028/15-ц
Провадження №2/405/679/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 листопада 2009 року стягнуто з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до 27.04.2021 року. В свою чергу, з 04.09.2010 року він (позивач) перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3, від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина ОСОБА_5, 10.02.2012 року, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.05.2014 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2014 року та до їх повноліття. Крім того, зазначеним рішенням суду стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 щомісячно 1000 грн. до досягнення донькою трирічного віку, тобто до 30.06.2016 року. З огляду на зазначені вище обставини, з посиланням на ст.ст.180, 192 СК України, позивач зазначив, що оскільки у нього створилася нова сімя, на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, що призвело до зміни його сімейного стану, наявності малолітніх дітей та дружини, яких він зобовязаний утримувати, є необхідним зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити. Додатково на обгрунтування позовних вимог зазначив, що на час розгляду справи він офіційно працевлаштований, сплачує аліменти на трьох дітей, при цьому сину ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини щомісячно, на двох дітей сина ОСОБА_8 та доньку ОСОБА_6 судом визначено єдину частку в розмірі 1/3 частини, що становить по 1/6 частині на кожну дитину (сина ОСОБА_8 та доньку ОСОБА_6) у звязку з чим, для того, щоб всі діти були в рівних умовах, вважав за доцільне сплачувати старшому сину аліменти в такому ж розмірі, тобто в розмірі 1/6 частини, щоб всі діти були в рівних умовах. Крім того, зазначив, що він має кредитні зобовязання за іпотечним договором, які повинен виконувати, що також створює для нього щомісячні додаткові матеріальні витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити позивачу в його задоволенні. На обґрунтування заперечень зазначила, що ст.192 СК України визначає можливість збільшення або ж навпаки зменшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В свою чергу, з поданого позивачем позову про зменшення розміру аліментів, останнім доказів погіршення його матеріального стану та здоровя не надано, а зазначаючи як на підстави для зменшення розміру аліментів, що повязано з його одруженням та народженням дітей від іншого шлюбу, в силу положень ст.192 СК України не можна вважати погіршенням матеріального становища. Крім того, відповідач зазначила, що дружина позивача отримує соціальну допомогу при народженні дитини, позивач є молодою, працездатною особою та не позбавлений права у подальшому влаштуватися на більш оплачувану роботу для збільшення своїх доходів. Також вважає, що внаслідок зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7, діти позивача (син ОСОБА_7, син ОСОБА_8 та донька ОСОБА_6) опиняться в нерівних умовах, зокрема, сине ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 будуть забезпечені краще, ніж дитина від попереднього шлюбу син ОСОБА_7, в той час як діти є рівні та, виходячи з принципу справедливості, зменшення розміру аліментів буде порушувати права та законні інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4

Третя особа баз самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 до суду не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила на обгрунтуваності позовних вимог, та їх задоволення.

Крім того, зазначила, що з позивачем проживає окремо та отримує аліменти з травня 2014 року по травень 2015 року відповідно до двох виконавчих листів.

Заслухавши позивача, заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоровя, зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому, правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обгрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2009 року задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 жовтня 2009 року і до 27 квітня 2021 року.

На підставі зазначеного рішення 24 листопада 2009 року Ленінським районним судом м.Кіровограда було видано виконавчий лист, який в подальшому було предявлено стягувачем ОСОБА_2 до виконання в Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ і за зазначеним виконавчим листом з позивача стягуються щомісячно аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначені обставини не заперечувалися сторонами по справі.

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08 травня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно на утримання донька ОСОБА_6, яка народилася 30.08.2013 року, та сина ОСОБА_8, який народився 10.02.2012 року, до їх повноліття, починаючи з 06.03.2014 року. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, яка народилася 30.08.2013 року щомісячно в розмірі 1 000 грн. до досягнення нею трирічного віку, тобто до 30.08.2016 року.

На підставі зазначеного вище судового рішення, яке набрало законної сили 19.05.2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда 28.05.2014 року та 10.04.2015 року відповідно було видано виконавчі листи.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач як на підстави позовних вимог зазначив про зміну його сімейного стану укладення шлюбу з третьою особою ОСОБА_3, народження в шлюбі двох дітей, які знаходяться на його утриманні і на утримання яких з нього також стягуються аліменти.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 04 вересня 2010 ороку зареєстрував шлюб зі ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №606 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №047527.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ОЛ №123251, актовий запис за №374 та серії І-ОЛ №151510, актовий запис за №1675 відповідно, батьком дітей в Свідоцтвах про народження дітей зазначений ОСОБА_1.

Судом також встановлено, що в період з 19 лютого 2014 року по 25 липня 2014 року позивач працював в АТ «УкрСиббанк» начальником відділення №46 та розмір його заробітної плати за вказаний період склав з урахуванням податків та інших обовязкових відрахувань 48 665 грн. 82 коп. (довідка АТ «УкрСиббанк» від 25.11.2014 року №3825).

Крім того в період з 23.03.2013 року по 20.05.2013 року ОСОБА_1 перебував на обліку у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітний, за вказаний період дохід становить 40 445 грн. 01 коп. Знятий з обліку 20 травня 2013 року у звязку з отриманням одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, згідно з п.7 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.7 Порядку надання допомоги по безробіттю , у т.ч. одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності (довідка Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості від 08.12.2014 року №06-31/4938/09.)

В період з 06.04.2015 року по 31.05.2015 року позивач працював в ПАТ «Дніпрогаз» на посаді майстра, дохід за вказаний період склав 10 430 грн. 57 коп. (довідка ПАТ «Дніпрогаз» від 18.06.2015 року №401).

На теперішній час, а саме, з 19 червня 2015 року, позивач працює в Новомосковському УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» на посаді заступника начальника управління з обліку природного газу, посадовий оклад становить 12 000 грн. 00 коп. (довідка ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 25 червня 2015 року №13).

Інших доказів на підтвердження розміру доходу за інші періоди позивачем не надано.

Крім того, встановлено, що позивач має діючий кредитний договір №18/12-КФ1 від 11.01.2012 року в гривні в ПАТ «Кредобанк», залишок кредитної заборгованості становить 80 449 грн. 95 коп. Заборгованості за кредитом та відсотками не має.

З огляду на надані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази судом відзначається, що матеріальний стан позивача не погіршився, позивач молодою особою, працездатним за віком і станом здоровя, з 19 червня 2015 року працює на посаді заступника начальника управління з обліку природного газу в Новомосковському УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз», з посадовим окладом 12 000 грн., що свідчить про те, що матеріальний стан позивача не погіршився.

Сам факт зміни сімейного стану позивача, який дійсно мав місце, а саме, - це укладення шлюбу та народження у шлюбі двох дітей 2012 року та 2013 року відповідно, на переконання суду не є беззаперечним доказом погіршення матеріального стану та підставою для зменшення розміру аліментів. Належних і допустимих доказів для зменшення розміру аліментів відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, позивачем не надано.

Окремо судом відзначається, що стягуючи аліменти зі ОСОБА_1 на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на користь третьої особи на утримання доньки ОСОБА_6 до досягнення нею трирічного віку, до 30.08.2016 року в розмірі 1 000 грн., Ленінський районний суд м.Кіровограда в рішенні від 08.05.2014 року врахував, що позивач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини на користь сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому в адресованій на адресу суду заяві позивач позов визнав та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в тих розмірах, які були визначені третьою особою ОСОБА_3

Таким чином, обставини щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_3 вже були предметом судового дослідження щодо сукупного розміру аліментів, що стягуються зі ОСОБА_1 і не можуть переглядатись іншим судом, за винятком випадків, передбачених Законом.

Крім того, судом відзначається, що третя особа ОСОБА_3 предявила виконавчі листи, видані Ленінським районним судом м.Кіровограда 28.05.2014 року та 10.04.2015 року відповідно на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.05.2014 року, на виконання до Ленінського ВДВС безпосередньо перед зверненням позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, про що свідчать постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 14 квітня 2015 року, позивач звернувся до суду з позовом 28 квітня 2015 року.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст.58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, переконливих та безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов'язуються матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, а ті обставини, на які позивач посилався, як на підстави для зменшення розміру аліментів, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для зменшення розміру аліментів.

З огляду на викладене вище, судом під час судового розгляду справи встановлено відсутність юридично значимих обставин, які б унеможливлювали позивачу сплачувати аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини, у зв'язку з чим у задоволенні предявлених позовних вимог слід відмовити за їх необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.180, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, стягнутих зі ОСОБА_1 за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 листопада 2009 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова