Справа №461/2322/14-ц
Провадження №2/461/126/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (далі ПАТ АСК «Скарбниця»), в якій просить стягнути із відповідача страхове відшкодування на його користь у розмірі 9826,12 грн.; витрати за проведене експертне дослідження в сумі 808,00 грн. та судовий збір.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 05 жовтня 2009 року між ним та ВАТ АСК «Скарбниця» було укладено договір № 35/14013/АТ/09 за умовами якого він застрахував належний йому на праві власності транспортний засіб HONDA CRV державний номер НОМЕР_1 та разом з цим сплатив страховий платіж в розмірі 11058,00 гривень. 11 червня 2010 року він довіреністю від 10 червня 2010 року уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси при вчиненні правочинів стосовно вказаного транспортного засобу, тим самим підтвердивши право ОСОБА_4 на користування та розпорядження таким транспортним засобом. 28 червня 2010 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено зазначений вище транспортний засіб, що підтверджується відповідною довідкою ДАІ. В зв`язку з цим ОСОБА_4 звернувся до страхової компанії для отримання страхового відшкодування. Проте, відповідачем була надана відмова у виплаті відшкодування в зв`язку з відсутністю в ОСОБА_4 права керування застрахованим автомобілем, а подана ним довіреність, як зазначає страхова компанія таких повноважень не надає. Крім цього, підставою для відмови стала обставина щодо не зазначення в договорі страхування ОСОБА_4, як водія застрахованого автомобіля. Вказує, що між ним та ВАТ АСК «Скарбниця» 09 червня 2010 року укладено додаткову угоду до вказаного договору страхування, якою було внесено відомості про ОСОБА_4 як водія застрахованого транспортного засобу. Відповідно до п.3 дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору страхування № 35/14013/АТ/09 від 05 жовтня 2009 року. Таким чином, вважає вказану відмову протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Як наслідок він не отримав страхове відшкодування в сумі 9826,12 грн., розмір якого підтверджується висновком № 281 від 26 серпня 2010 року експертного автотоварознавчого дослідження, складеного експертом ОСОБА_5 За проведення зазначеного експертного дослідження ОСОБА_4 сплачено кошти в сумі 808,00 гривень, які йому ним відшкодовані.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, 28 березня 2014 року подав заяву про застосування строків позовної давності, покликаючись на те, що 28 червня 2010 року сталась дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок), яка підтверджується довідкою ДАІ і є початком перебігу строку позовної давності (а.с.34). Крім цього, 14 квітня 2014 року представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, в якій вказує, що ОСОБА_4 надана відмова у виплаті відшкодування в зв`язку з відсутністю в нього права керування застрахованим автомобілем, а подана ним довіреність таких повноважень не надає. Крім цього, підставою для відмови стала обставина щодо не зазначення в договорі страхування ОСОБА_4, як водія застрахованого автомобіля. Вказує, що оскільки додаткова угода від 09 червня 2010 року до вказаного договору страхування укладена між ОСОБА_3 та підписана не уповноваженою на це особою, тому страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.9.1.5 Договору страхування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 та ВАТ АСК «Скарбниця» було укладено Договір страхування транспортних засобів № 35/14013/АТ/09, за умовами якого позивач застрахував належний йому на праві власності транспортний засіб HONDA CRV державний номер НОМЕР_1 та разом з цим сплатив страховий платіж в розмірі 11058,00 грн. (а.с.4-7, 9).

09 червня 2010 року між ОСОБА_3 та ВАТ АСК «Скарбниця» укладено Додаткову угоду до вказаного Договору страхування, якою було внесено відомості про ОСОБА_4 як водія застрахованого транспортного засобу. Відповідно до п.3 дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору страхування № 35/14013/АТ/09 від 05 жовтня 2009 року (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи положення вищеназваних статей, суд не приймає покликання представника відповідача на те, що Додаткова угода до Договору страхування транспортних засобів №35/14013/АТ/09 від 05 жовтня 2009 року, укладена не уповноваженою ПАТ АСК «Скарбниця» особою, оскільки така угода ніким не оспорена, підписана сторонами, на такій міститься печатка ПАТ АСК «Скарбниця».

11 червня 2010 року ОСОБА_3 довіреністю від 10 червня 2010 року уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси при вчиненні правочинів стосовно вказаного транспортного засобу, тим самим підтвердивши право ОСОБА_4 на користування та розпорядження таким транспортним засобом, зокрема, надав право бути його представником в ДАІ та інших органах та організаціях, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, з питань, повязаних з експлуатацією, продажем транспортного засобу, подавати від його імені заяви у відповідні організації та установи, укладати та підписувати договори, в тому числі договори страхування, отримувати необхідні довідки і документи, страхову винагороду, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобом під час управління автомобілем, як джерела підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, акту, експертними висновками тощо, розписуватись за нього, а також виконати всі інші дії, повязані із виконанням цієї довіреності, визначаючи у всіх випадках вартість і умови на власний розсуд (а.с.10).

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії і талоном до посвідчення водія транспортного засобу. Вказаний документ виданий ОСОБА_4 28 травня 1998 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія посвідчення водія №221042 (а.с.97).

28 червня 2010 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено зазначений вище транспортний засіб, що підтверджується відповідною довідкою ДАІ (а.с.11).

В зв`язку з цим 29 червня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до страхової компанії для отримання страхового відшкодування (а.с.47).

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.п.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 988 ч.1 п.3 передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Проте, відповідачем листом від 29 липня 2010 року за вих.№596 була надана відмова у виплаті відшкодування в зв`язку з тим, що на час настання ДТП водій ОСОБА_4 не мав законного права керування застрахованим автомобілем, а подана довіреність від 11 червня 2010 року таких повноважень не надає. Крім того, ОСОБА_4 не зазначений у Договорі страхування №35/14013/АТ/09, як водій застрахованого автомобіля (а.с.21).

Відповідно до п.14.3 Договору страхування транспортних засобів № 35/14013/АТ/09 від 05 жовтня 2009 року вигодобувачем по вказаному договору по будь-якому та кожному страховому випадку є ОСОБА_3.

В силу ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із висновку №281 експертного автотоварознавчого дослідження від 26 серпня 2010 року, пошкодження автомобіля Хонда CRV державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, які визначені при його дослідженні 21 серпня 2010 року зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фототаблицях додатку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від виявлених на момент огляду 21 серпня 2010 року його пошкоджень внаслідок ДТП, в цінах станом на вказану дату огляду становить 8836,77 грн. (без врахування ПДВ на складові та метізи), 9826,12 (з врахуванням ПДВ на складові та метізи) (а.с.12-19).

Вартість проведеної експертизи становить 808,00 грн., які були сплачені позивачем 28 жовтня 2010 року згідно квитанції №1 та 31-К від 28 жовтня 2010 року (а.с.20,98).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення вищевказаних статей, матеріали справи, докази, надані сторонами в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені повністю, ним сплачено 243,60 грн. судового збору за звернення до суду із даним позовом, а тому, із відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.4,10,60,61,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 979, 988, 989, 991-992 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» страхове відшкодування на користь ОСОБА_3 у розмірі 9826,12 грн.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_3 витрати за проведене експертне дослідження в сумі 808,00 грн.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.