Справа № 214/3905/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2015 року

Саксаганский районний суд м.Кривого Рогу в складі головуючого - судді Ковтун Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Троценко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства, визначення частки померлого у спільній сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно, третя особа служба в справах дітей Саксаганської районної в місті ради, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_5, який в подальшому уточнила та доповнила. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є опікуном малолітнього ОСОБА_5, який народився 27.02.2001 року від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_8. В актовому записі про народження дитини, відомості про батька внесені відповідно до ст. 55 КпШС України, зі слів матері. ОСОБА_8 помер 24.08.2011 року, ОСОБА_7 померла 01.02.2012 року. Померлий ОСОБА_8 за життя перебував майже 17 років ( з кінця 1995 року по день смерті) у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, постійно проживали однією родиною в квартирі 10 буд. 44 на мікрорайоні Сонячному в м.Кривому Розі, співвласником якої був ОСОБА_8, визнавав себе батьком малолітнього. Неповнолітній відвідував школу за місцем проживання, перебував під наглядом лікарів. Відповідачі мати та донька померлого визнавали, факт батьківства ОСОБА_8 малолітнього ОСОБА_5 Просить встановити факт батьківства ОСОБА_8 малолітнього ОСОБА_5

За життя ОСОБА_8 був співвласником кв.10 в буд. 44 на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі. Другий власник квартири відповідач ОСОБА_6 донька померлого. За життя ОСОБА_8 між ними не було домовленості щодо того, кому яка частка належить у спільній сумісній власності, тому просить визнати, частки рівними, тобто по 1/ 2 частині: ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Дана частка квартири є спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_8, спадкоємцями першої черги є малолітній ОСОБА_5, мати ОСОБА_8 ОСОБА_9, та його дружина ОСОБА_10,яка нам цей час померла, правонаступником якої є ОСОБА_6 (ОСОБА_11А.), тому просить визнати за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно 1/ 8 частини кВ.10 в буд. 44 на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі.

Позивач в судовому засідання уточнений позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник позивача уточнений позов підтримала та просила його задовольнити.

Опитаний судом неповнолітній ОСОБА_5 суду пояснив, що рок зо 4 живе с т.ОСОБА_9. ДО цього часу він жив з батьком ОСОБА_8 та матер»ю ОСОБА_7. Їх родина жила постійно в одній квартирі на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі, разлм їздили до бабусі. Батько вчив з ним уроки, грав у футбол. Разом з батькамиВін не цікавився , чому у нього не таке прізвище, як у батька.

Представник третьої особи служби в справах дітей ОСОБА_4 позов підтримала та суду пояснила, відповідач ОСОБА_6 подавала до виконкому заяву про призначення її опікуном, визнавала те, що ОСОБА_5 її брат. Вважає, що доведено, те, що за життя ОСОБА_8. визнав себе батьком малолітнього ОСОБА_5 , тому останній має право на спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_3 с позовом погодилась, вказала на те, що є матірю покійного ОСОБА_8 Останній разом з ОСОБА_7 прожив 17 років, за час спільного життя у них народився син ОСОБА_12. Ще є старша онука ОСОБА_6, від шлюбу її сина та ОСОБА_10 За життя її син визнав своє батьківство у відношенні ОСОБА_8, у неї немає сумніві, що це її онук. Онук народився вдома на м-ні Сонячному 44/ 10. Дитину не зареєстрували на її сина, по своїй халатності, вона неодноразово звертала увагу сина та невістки, що потрібно виправити документи на дитину, але вони до цього ставились байдуже. Не заперечує проти задоволення позову, визнання батьківства та визнання права власності на спадкове майно 1/ 8 частину квартири. За життя у її сина та у нього доньки ОСОБА_6 не було домовленості, яка кому частка належить у спільному майні.

Відповідач ОСОБА_6 до суду не зявилась надала заяву с проханням розглядати позов в її відсутність, з позовом згодна лише в частині визначення часток. Раніше в судовому засіданні відповідач пояснила, що є донькою ОСОБА_8С та ОСОБА_10 Після смерті її батька відкрилась спадщина частина квартири 10 в буд. 44 на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі. Другим співвласником є вона, не заперечує проти того, що частки в квартирі є рівними. Її батько проживав з ОСОБА_13., у них були часті сварки, батько не бажав прописувати в квартиру т.ОСОБА_13. Роки три, коли їй було 16 років, вона проживала разом з батьком, з ними також жила ОСОБА_13. та ОСОБА_14. Вважає, що вони жили як сусіди, а не як родина. Вказує на те, що немає підстав вважати, що ОСОБА_8. був батьком ОСОБА_5. Дійсно вона подавала заяву до органу опіки та піклування, про призначення її опікуном ОСОБА_12, бо на той час вважала, що він її брат.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що проживала по сусідству з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 1998 року. 28 лютого 2001 року вона працювала в дит.лікарня, коли заповнювала мед. документацію, то звернула увагу , що був випадок пологів на дому у її сусідки ОСОБА_7. Потім ОСОБА_7 для соціальних служб брала довідки про проживання. Наталя проживала в кв.10 до дня смерті. Вона спілкувалась з ОСОБА_8, він часто гуляв з дитиною на дворі, дбав про ОСОБА_8, яка про сина. Їх родина жила разом, у них був спільний бюджет, вона позичала їм кошти.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що жила по сусідству з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 2003 року, вони жили однією родиною. Вони турбувались про сина ОСОБА_12. ОСОБА_8 виховував сина, грався з ним на вулиці, намагався забезпечити родину. Ніколи вона не чула розмов, що це не його дитина.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3І її мати, ОСОБА_18 її рідний брат. Він проживав разом з ОСОБА_7 на м-ні Сонячному, 44/ 10. Разом прожили років 17. У брата двоє дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_18, від різних жінок. Брат ніколи не казав про те, що ОСОБА_18, це не його син, вона та мати казали брату, що дитину зареєструвати на нього, але він та ОСОБА_7 до цього халатно ставились.

Суд дослідив надані сторонами докази, встановив обставини справи і визначив відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_5 народився 27 лютого 2001 року, батьком дитини записаний ОСОБА_19, матір'ю ОСОБА_13 (а.с.15). В Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, зазначено на те, що відомості про батька вказані зі слів матері (а.с.14)

ОСОБА_7 померла 1 лютого 2012 року (а.с.17).

Рішенням Саксаганської районної в місті ради від 21.03.2012 року ОСОБА_1 призначено опікуном дитини-сироти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В рішенні вказано на те, що одинока-мати дитини ОСОБА_7 померла 1.02.2012 року, малолітній проживав без реєстрації за адресою: м-н Сонячний, 44/ 10 в приватизованому житлі. (а.с.13).

В інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого 24.08.2011 року ОСОБА_8 (а.с.16), однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з тим, що не встановлено факт батьківства (а.с.12).

Відповідно дост.53 КпШС Української РСР (в редакції 1969р.), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч.1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до довідки ЖЄО- 35 від 03.03.2012 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав за адресою: Сонячний, 44/ 10 в м.Кривому Розі разом з матірю ОСОБА_7 без реєстрації (а.с.27), в цій квартирі був зареєстрований власник ОСОБА_8 (а.с.34). Ці є обставини підтверджені Актом , складеним сусідами буд 44 на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі (а.с.24). Відповідно до довідки СШ№118 ОСОБА_5 навчався в СШ 118 з першого по пятий клас, вибув 23.02.2012 року. Під час навчання в школі з 2007 роу по 2012 рік ОСОБА_5 проживав з матірю ОСОБА_7 за адресою: Сонячний 44/ 10, але за місце проживання зареєстровані не були. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проживали разом із ОСОБА_18, який був основний квартиронаймачем (помер 26.082011 року) (а.с.27). За випискою із амбулаторної карти дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, останній з 6.04.2001 року по березень 2012 року знаходився на медичному обслуговувані за місцем проживання: Сонячний, 44/ 10. В амбулаторній картці записані відомості про батьків: мати ОСОБА_7, батько ОСОБА_8 (а.с.30-32). За заявою ОСОБА_11 (ОСОБА_6) до органу опіки та піклування, остання бажала опікуватись ОСОБА_5 (а.с. 26, 200).

Дані письмові докази, а також пояснення свідків, відповідача ОСОБА_20 свідчать про визнання за життя ОСОБА_8 свого батьківства ОСОБА_5, тому даний факт судом встановлюється.

Також судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є спадкоємці першої черги: його мати ОСОБА_3, чиї родинні відносини встановлені рішення суду (а.с.28); дружина ОСОБА_10 (а.с.82), донька ОСОБА_11 (а.с.86) , яка змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.198) та неповнолітній син ОСОБА_5.

Усі вказані особи, та їх законні представники в передбачений законом строк звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.67, 89, 83, 94), тобто спадкують майно спадкодавця, кожний в рівний частині. Однак ОСОБА_10 4 листопада 2014 року померла (а.с.171), її права перейшли до спадкоємця ОСОБА_6 (а.с.119- 120).

За життя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира 10 в буд. 44 на м-ні Сонячному в м.Кривому Розі. (а.с.204-206).

Відповідач ОСОБА_6 визнала позов в частині визначення часток її та померлого ОСОБА_8 рівними.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За життя ОСОБА_8 частки не були виділені, хоча розумілось, що частки у спільному майні рівні, оскільки померлий та ОСОБА_21 користувалися рівними правами та мали рівні обов'язки відносно квартири № 10 за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 44.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що частки співвласників квартири № 10, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 44, належали ОСОБА_6 та померлому ОСОБА_8, а також враховуючи те, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачі є спадкоємцям за законом першої черги після смерті ОСОБА_8, а тому мають право на спадкування у порядку першої черги, а отже мають право успадкувати в рівних частках, але відповідач ОСОБА_6, частки яка має бути успадкова нею, та її покійною матірю ОСОБА_10А, ? частину квартири № 10 будинку № 44 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі, що належала спадкодавцю.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , який діє як законний представник малолітнього ОСОБА_5 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. , ст.53 КпШС України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, 1268, 1270, 1278 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1М, який діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства померлого 24 серпня 2011 рок ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження № 85 від 21 січня 2012 року, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Визнати, кожному 1/ 2 частку у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8, який помер 24 серпня 2011 року, в квартирі № 10 будинку № 44 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі Дніпропетровської області,припинивши їх спільну сумісну власність.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 24 серпня 2011 року, право власності на 1/8 частину квартири № 10 будинку № 44 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 49, 2 кв.м., житловою площею 29, 7 кв.м., що розташована на третому поверсі девятиповерхового житлового будинку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Н.Г.Ковтун