АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5347/15 Головуючий у 1 інстанції - Онішук М.І.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого судді Панченка М.М.

Суддів Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2009 року про вжиття заходів забезпечення позову Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року Акціонерний банк «Банк регіонального розвитку» звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальній сумі 5 585 060 грн. 58 коп. та судові витрати.

В ході розгляду справи, на забезпечення зазначених позовних вимог, представник позивача заявив клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу, а саме: квартири АДРЕСА_2 в м. Києві, а також квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що незабезпечення позову може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2009 року заяву про забезпечення позову задоволено, а на вказані квартири накладено арешт/т. 1, а.с. 148/.

В поданій апеляційній скарзі представник особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що судом вирішено питання про її права та обов'язки, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви АБ «Банк регіонального розвитку» про забезпечення позову - відмовити. Посилається на те, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 453 411,78 доларів США, а враховуючи, що спірні квартири в 2006 році були передані ОСОБА_1 в іпотеку ПАТ «Родовід Банк», останній позбавлений можливості виконати судове рішення в примусовому порядку шляхом реалізації вказаних квартир на прилюдних торгах, у зв'язку з накладенням на них арешту та, відповідно, заборони на відчуження.

Колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги /т. 3, а.с. 69-177/, в 2006 році між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 дійсно укладені договори іпотеки, предметом яких є спірні квартири.

Разом з тим, забезпечуючи 28.05.2009 року позов АБ «Банк регіонального розвитку» шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_2 в м. Києві, а також квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вказане майно належить відповідачеві на праві власності, що підтверджується довідкою КМБТІ від 15.04.2009 року /т.1. а.с. 97/, а також з того, що обрані заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, що складають 5 585 060 грн. 58 коп.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками. Так, посилання скаржника на те, що квартири перебували в іпотеці іншого банку, а саме: ПАТ «Родовід Банк» з 2006 року, тобто, до постановлення оскаржуваної ухвали, не приймаються до уваги, оскільки на момент дії договорів іпотеки(зокрема, станом на 28.05.2009 року) власником спірних квартир залишається іпотекодавець, тобто ОСОБА_1.

Доводи ПАТ «Родовід Банк» в частині неможливості примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості шляхом реалізації на прилюдних торгах зазначеного вище нерухомого майна, не спростовують правильність та обґрунтованість висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що скаржник не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із вмотивованою заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді