Справа № 369/2671/15-ц Головуючий у І інстанції НІкушин В.В.
Провадження № 22-ц/780/4761/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 10.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом, в якому просило звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1053 га та домоволодіння, що розташовані по вул. Дімітрова 59, у с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, який був накладений постановами ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 21 грудня 2009 року та 27 серпня 2011 та у рамках виконавчих проваджень № 1014/7 та № 26965572 відповідно, а також просило вилучити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис № 13150670 та № 9377408 про арешт цього майна.

Обґрунтовуючи позов, зазначає, 04 травня 2007 року між ПАТ «БТА Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 075/06б, та одночасно, з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за цим договором, між банком та майновим поручителем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого банку в забезпечення виконання зобовязань було передано вищевказане майно.

03 квітня 2014 року між ПАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, згідно умов якого позивач отримав право вимоги у тому числі й за вищевказаним договором іпотеки.

Вказує, що накладенням відповідачем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ арешту на спірне майно та забороною його відчуження порушуються його майнові права, оскільки позивач як іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації іпотечного майна.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач як іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а накладення арешту на спірне майно є порушенням його майнових прав та інтересів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про необхідність звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2007 року між ПАТ «БТА Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 075/06б, одночасно, з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за цим договором, між банком та майновим поручителем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого банку в забезпечення виконання зобовязань було передано майно, а саме: земельна ділянка площею 0,1053 га та домоволодіння, що розташовані по вул. Дімітрова 59, у с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області (а. с. 9-20). З п.3.8 цього іпотечного договору вбачається, що вартість предмету іпотеки становить 3 703 200, 00 грн. (а. с. 18).

Відповідно до наданої позивачем інформації, станом на день розгляду справи за відповідачем ОСОБА_2 рахується заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 117 557 179, 95 грн. (а. с. 41).

03 квітня 2014 року між ПАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, згідно умов якого позивач отримав право вимоги за вищевказаними договорами, що також підтверджується додатком № 1 до цього договору (а. с. 29-33).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 квітня 2014 року, іпотекодержателем спірного майна значиться ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору про передачу прав за іпотечним договором № 1658 від 03 квітня 2014 року (а. с. 34- 37).

Також, з матеріалів справи вбачається, що на вказане майно було накладено арешт постановами ВДВС Києво-Святошинського РУЮ № 1014/7 та № 26965572 від 21 грудня 2009 року та 27 серпня 2011 відповідно, на підставі заяви стягувача ПАТ «БТА Банк» (а. с. 39-40, 88).

Відповідно до ч. 3, ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

З вищевикладеного вбачається, що позивач у законному порядку набув права вимоги за вищевказаним іпотечним договором з моменту його укладення, а саме з 04 травня 2007 року, проте ним не було належним чином доведена необхідність звільнення спірного майна з-під арешту, оскільки він був накладений на підставі заяви саме стягувача, яким на теперішній час є ТОВ «Кредитні ініціативи», та не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації стягувачем вказаного предмету іпотеки, а тому доводи апелянта про те, що накладення арешту на предмет обтяження порушує його майнові права та інтереси, є безпідставними та не знаходять свого підтвердження.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: