АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 679/1898/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1566/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

розглянула у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України апеляційні скарги ОСОБА_1, державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 червня 2015 року

у справі за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП Хмельницька АЕС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП Хмельницька АЕС, третя особа - комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» про визнання неправомірною бездіяльності щодо відсутності пропозиції на укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; визнання недійсними нарахування і рахунків за послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення; зобов'язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У вересні 2014 року позивач звертаючись до суду з позовом, просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 1121,07 грн., 3% річних в сумі 110,71 грн., індекс інфляції за весь час прострочення 252,76 грн. та судовий збір. Зазначав, що підрозділ «КП» входить у структуру відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відповідно до п. 2.1. положення якої є постачання м. Нетішину і ВП ХАЕС тепла, добування та постачання господарської-питної води, забезпечення водовідведення від м. Нетішин і ВП ХАЕС. Відповідач є споживачем, який користується даними послугами, проте протягом тривалого часу не проводив оплату за користування комунальними послугами (централізоване опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення). В зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський Б.В.

Доповідач - Фанда В.П. Категорія : 24

Відповідач-позивач подав зустрічний позов вказував, що в період його реєстрації у гуртожитку з 19 грудня 2006 року до 04 грудня 2013 року він фактично проживав в с. Комарівка Славутського району. В кімнаті гуртожитку він був зареєстрований формально і послугами позивача, як і КП НМР ЖКО м. Нетішин не користувався, договір про надання даних послуг не укладав та не підписував. Крім того, пропоновані позивачем до укладення іншим мешканцям міста Нетішина Договори, не відповідали вимогам Типового договору, що підтверджується Розпорядженням Адміністративної колегії Хмельницького обласного Територіального відділення Антимонопольного Комітету України № 84-р від 24 червня 2011 року. Тому, просив визнати неправомірною бездіяльності у відсутності пропозиції на укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; визнати недійсними нарахування та рахунки за послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення; зобов'язати позивача-відповідача анулювати заборгованості по оплаті послуг за центральне опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 червня 2015 року первісний позов задоволено повністю, зустрічний задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП Хмельницька АЕС заборгованість за комунальні послуги в сумі 1121,07 грн., 3 % річних в сумі 110,71 грн., індекс інфляції за весь час прострочення 252,76 грн. та судовий збір. Визнано бездіяльність ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП Хмельницька АЕС в період з жовтня 2011 року до 04 грудня 2013 року у відсутності пропозиції на укладення з ОСОБА_1 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення неправомірною. У решті в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його в частині задоволення позовних вимог ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП Хмельницька АЕС скасувати та відмовити в задоволені позову, а прийняти рішення яким повністю задовольнити його зустрічні позовні вимоги. Зазначав, що судом при прийняті рішення не було враховано, що договір про надання послуг не укладався, а тому він не зобов'язаний був оплачувати комунальні послуги, які не використовував та не мав наміру придбати чи замовити у позивача-відповідача. Крім того, судом при прийняті рішення не було прийнято до уваги покази свідків, не враховано надані ним пояснення, відповідно до який він фактично в період його реєстрації в гуртожитку проживав за іншою адресо. Безпідставно було відмовлено в застосуванні строку позовної давності. Судом було застосовано ст. 23 ЦК України, яка регламентує відшкодування моральної шкоди, тоді як слід було застосувати Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Не погоджуючись із даним рішенням енергогенеруюча компанія подала апеляційну скаргу в якій, просила скасувати рішення та відмовити у позові в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 Зазначає, що під час судового розгляду відповідачем-позивачем не було надано доказів, які б свідчили про відмову позивача-відповідача укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. При звернені відповідача-позивача до суду із зустрічним позовом невірно було обрано спосіб захисту порушеного права. Крім того, при стягненні витрат на правову допомогу в укладеному між відповідачем-позивачем та ОСОБА_4 договорі чітко не зазначено хто саме представляє інтереси сторони - адвокат або фізична особа-підприємець у галузі права, що тягне за собою різний порядок, пов'язаний з представництвом сторонни у справі.

На апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції апелянти не з'явилися, належним чином повідомленні про день, час і місце слухання справи. Подали клопотання та заяву про розгляд справи за їх відсутності. Кожний з апелянтів підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, апеляційну скаргу один одного не визнали.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» частковому задоволеню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Місцевим судом правильно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 07 червня 2007 року №221 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, що знаходиться на території м. Нетішин» визначено Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС» виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житловому фонді, що знаходиться на території міста.

Відповідно до п.2.1 Положення про підрозділ «Комунальне господарство» ВП «Хмельницька АЕС», мета діяльності підрозділу постачання тепла, добування і постачання господарської-питної води, забезпечення водовідведення.

Будинок №10 по проспекту Незалежності у м. Нетішин є гуртожитком і перебуває на балансі комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» з грудня 2001 року, що підтверджується довідкою від 06 квітня 2015 року за №01-18/70.

Місцевий суд правильно виходив з того, що з 19.12.2006 року по 04.12.2013 року ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у кімнаті АДРЕСА_1, отримував житлово-комунальні послуги, однак не проводив їх оплату у повному розмірі. Суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1, як споживач послуг, не виконував вимоги до ст.20 Закону „Про житлово-комунальні послуги" щодо зобов'язання щомісячно оплачувати такі послуги. Внаслідок цього з жовтня 2007 року по листопад 2014 року утворилася заборгованість за теплопостачання - 429,09 грн., гарячу воду - 297,99 грн., холодну воду - 215,88 грн., водовідведення - 178,11 грн., а всього на загальну суму 1121,07 грн..

Враховуючи, що між сторонами дійсно не було укладено відповідного договору, суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 214, 215 ЦПК обґрунтовано перевірив та зазначив у рішенні обсяг та вид житлово-комунальних послуг, які фактично надавались позивачем, перевірив правильність розрахунків вартості таких послуг та стягнув суму заборгованості з ОСОБА_1. Такий висновок узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам діючого законодавства.

Висновок місцевого суду щодо переривання строку позовної давності внаслідок видачі судом 09.12.11 року судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-214цс14 від 21 січня 2015 року.

Частиною 1 ст. 19 Закону від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону N 1875-IV, - підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" .

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК, статей 19 - 21 Закону N 1875-IV, постанови N 529 убачається, що умови типового договору, які набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, статей 627, 630 ЦК та статей 19, 20 Закону N 1875-IV.

Усі зазначені вище та проаналізовані положення чинного законодавства кореспондуються з нормами статей 13, 41 Конституції і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження:

по-перше, встановлено право безперешкодно і в повному обсязі здійснювати правомочності власника щодо свого майна;

по-друге, визначено межі допустимого розумного втручання держави у здійснення правомочностей власника. Причому таке втручання повинно бути законним і має здійснюватися з дотриманням принципу справедливого балансу між публічними і приватними інтересами.

ОСОБА_1 у підтвердження ухилення позивача від його укладення, чи надання йому для укладення договору, який є відмінним від Типового, не надав суду належних та допустимих доказів.

Посилання ОСОБА_1 на надання іншим мешканцям міста для укладення договорів, які не відповідають Типовому не береться до уваги колегією суддів, так як така обставина не є предметом даного розгляду справи.

Вищевказані вимоги не були враховані місцевим судом, таке потягнуло за собою отримання помилкового висновку щодо неправомірної бездіяльності енергогенеруючої організації по не укладенню з ОСОБА_1 договору по наданню житлово-комунальних послуг та задоволення зустрічного позову у цій частині. З цієї підстави апеляційна скарга енергогенеруючої організації підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

ОСОБА_1 у відповідност з пп.6 п.1 ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пп.1 п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затв. постановою № 630 КМ України від 21.07.05 року) не подавав письмової заяви щодо його відсутності за місцем проживання у певний період часу та відповідно зменшення розміру плати за відповідні послуги. У зв'язку з цим не береться до уваги його посилання на необхідність зменшення розміру плати.

Оскільки ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову підлягає скасуванню і рішення місцевого суду щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з врахуванням задоволення апеляції енергогенеруючої організації, підлягають розподілу судові витрати. При подачі позову енергопостачальна організація сплатила судового збору 145,1 грн., хоча слід було - 243,6 грн. (недоплачено 98,5 грн.), а при подачі апеляції - 121,8 грн., тому на її користь з ОСОБА_1 слід стягнути 266,9 грн. та у дохід держави - 98,5 грн..

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 червня 2015 скасувати у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1, стягнення витрат на правову допомогу, судових витрат.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС щодо відсутності пропозиції у період з жовтня 2011 року по 04 грудня 2013 року на укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС - 266,9 грн. та у дохід держави - 98,5 грн..

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда