Єдиний унікальний номер: 448/1084/15-ц
Провадження № 2/448/413/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.11.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

при секретарі - Тхір О.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_2, яка померла 10.06.2008 року, належала земельна ділянка площею 2,65238 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №099157.

Стверджує, що за свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачці). Спадкоємців, яким належало б право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Зазначає, що у встановленому законом порядку звернулася в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак отримати свідоцтво про право на спадщину та в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказану земельну ділянку немає можливості, оскільки у державному акті міститься виправлення, у звязку із чим змушена звертатись до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою) право власності на земельну ділянку площею 2,65238 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №099157, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 10.06.2008 року.

Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача Пнікутської сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, а надіслав копію спадкової справи за №125/2015, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_2, яка померла 10.06.2008 року та заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Мостиському районі в судове засідання не зявився, а подав заяву в якій зазначив, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №099157 належала земельна ділянка площею 2,65238 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області.

10.06.2008р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2. Спадкове майно становить вищевказана земельна ділянка.

У ст.1218 ЦК зазначається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя всім своїм майном розпорядилася і заповіла таке позивачці ОСОБА_1, склавши в користь такої 20.12.2007р. заповіт. Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає.

Слід зазначити і те, що позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2, так як у визначений законом строк звернулася в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про її прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки належний ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю містить виправлення, а документи з виправленнями не приймаються для вчинення нотаріальних дій.

Отже, позивачка не може в повній мірі реалізувати свої спадкові права, зокрема не може в позасудовому порядку оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки ОСОБА_1, заявою представника відповідача - Пнікутської сільської ради Мостиського району, заявами представників третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та відділу Держгеокадастру у Мостиському районі; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2; копією спадкової справи за №125/2015, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_2; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 26.10.2015р.; копією заяви позивачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_2, адресованої в Мостиську державну нотаріальну контору; розрахунком грошової оцінки земельної ділянки від 09.10.2015р.; довідками з Пнікутської сільської ради Мостиського району.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього ж Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на спірну земельну ділянку і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірну земельну ділянку саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1268-1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 2,65238 га, розташовану на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №099157, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 10.06.2008 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик