АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 серпня 2011

року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, -

встановила :

У липні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2010 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 51 грн. та витрати ІТЗ у розмірі 120 грн. на користь держави. Допущено негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції від 12.08.2011 року змінити, та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти у сумі 240 грн., вважає, що вказане рішення було постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, посилався на те, що судом не було враховано, що він не має матеріальної можливості надавати допомогу у встановленому судом розмірі.

Судова колегія вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн., суд першої інстанції керувався тим, що відповідач має мінливий дохід і тому повинен сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всеобічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК передбачає, що способи виконання батьками обв'Язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька ( ст 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

Судовим розглядом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2010 року. Від даного шлюбу є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

При таких обставинах судова колегія вважає, що районний суд правильно дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції було врахований матеріальний стан як позивачки, так і відповідача.

Крім цього, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може згодом збільшено або зменшено за рішенням суду у разі зміни матеріального становища сторін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду, і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді