Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1398/15-ц
Провадження № 2/376/681/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Шумак Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на ? частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що позивачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який помер 05 березня 2010 року.

Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) в розмірі 4,2584 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року.

Право на земельну ділянку покійний набув за своє життя, так як він поховав свого батька ОСОБА_7 та виходячи з того, що на день смерті ОСОБА_8 був зареєстрований та проживав спільно з позивачкою та її покійним чоловіком.

За своє життя чоловік позивачки належне йому майно нікому не заповідав, тому спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та син від першого шлюбу ОСОБА_5.

Померлий чоловік позивачки прийняв спадщину після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року шляхом сумісного проживання, однак юридично своє право не оформив. Факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті свого батька підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області № 1263 від 07.11.2005 року, відповідно до якої він поховав свого батька та довідкою Білоцерківської житлово експлуатаційної контори № 4 відповідно до якої ОСОБА_7 був зареєстрований і проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.12.1991 року по день своєї смерті.

Рідний брат чоловіка позивачки третя особа по справі ОСОБА_4, визнав за собою право власності на ? частину земельної ділянки площею 4,2584 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на теріторії ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року (рішення Сквирського районного суду Київської області від 05.12.2011 року).

В червні 2015 року позивачка звернулась до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, то 16 червня 2015 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутня державна реєстрація права власності на частку земельної ділянки за життя померлого ОСОБА_7.

Також у Постанові нотаріусом вказано, що після смерті ОСОБА_7 за заявою йоого сина ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу № 508/2011 р. Позивачка також звернулась до нотаріуса з заявою як дружина померлого та також було відкрито спадкову справу № 228/2010 р.

Представник позивачки ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що її чоловік ОСОБА_6, який помер 05 березня 2010 року фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної частки (паю) загальною площею 4,2584 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія РА № 480635 від 07 квітня 2008 року належало ОСОБА_7 та залишилося як спадщина за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер 05 березня 2010 року.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1В у судове засідання не зявились, позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує (а.с. 35 ).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 28 ).

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 29)

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час, місце та дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу № 341348 (а.с. 14).

05 березня 2010 року ОСОБА_6 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть ОСОБА_9 1 ОК № 181432 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну частку (пай) в розмірі 4,2584 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року, про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 480639 (а.с. 16,17). Батько спадкодавця ОСОБА_7 помер 07 листопада 2005 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія 1-ОК № 032816 (а.с.8).

Чоловік позивачки прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_7 шляхом проживання в одній квартирі з померлим та похованням свого батька після смерті, але юридично своє право не оформив, цей факт підтверджується матеріалами справи та встановлюється судом відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, а саме довідкою ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області № 1263 від 07.11.2005 року, відповідно до якої він поховав свого батька та довідкою Білоцерківської житлово експлуатаційної контори № 4 відповідно до якої ОСОБА_7 був зареєстрований і проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.12.1991 року по день своєї смерті (а.с.15).

В судовому засіданні встановлено, що рідний брат померлого чоловіка позивачки третя особа по справі ОСОБА_4 згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 05 грудня 2015 року оформив на себе право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_7, а саме на ? частину земельної ділянки площею 4,2584 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, що належала його батьку, ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року (а.с. 19).

Також спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є його син третя особа по справі ОСОБА_5, якому належить ? частина спадкового майна.

Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 та була заведена спадкова справа № 228/2010.

Позивачка оформити спадщину в нотаріуса не може, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме відсутня державна реєстрація права власності на частку земельної ділянки за життя померлого ОСОБА_7,про що свідчить Постанова першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1458/02-31 від 16.06.2015 року (а.с.21,22).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб

(спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті чоловіка ОСОБА_6 прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а також шляхом фактичного проживання оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,212-215,218,256 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1268 ЦК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на ? частку спадкового майна в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер 05 березня 2010 року фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2005 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної частки (паю), загальною площею 4,2584 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Сквирського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія РА № 480635 від 07 квітня 2008 року належало ОСОБА_7 та залишилося як спадщина за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 05 березня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_10