Справа № 308/7018/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 15.05.2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживає разом з ним.

Подружнє життя між ним та відповідачкою не склалось, вони часто розходились, спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально один одного не підтримують. Останній час він з ОСОБА_2 подружнім життям не живуть, остання неодноразово залишала дітей, не дбала про них і не цікавилась їх життям. Через відсутність взаємоповаги одне до одного між ними склались неприязні відносини, часто виникають сварки, оскільки у кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останнього разу коли відповідачка залишила дітей він був змушений звернутись до правоохоронних органів з приводу її розшуку. За таких обставин, позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально, примирення і збереження шлюбу є неможливим.

Оскільки відповідача ОСОБА_2 не бере жодної участі в утриманні та забезпеченні дітей, відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, а також брати будь-яку участь у їх вихованні, позивач просить стягнути з неї аліменти на утримання їх малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., на кожну дитину, щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 розірвати, малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати разом з ним. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який реєстровано у виконавчому комітеті Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №02.

За час шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2008 року та серії НОМЕР_2 від 26.11.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалось, шлюбних відносин вони не підтримують. Позивач зазначає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересах їх малолітніх дітей, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приймає до уваги вік дітей, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема той факт, що діти на даний час проживають разом з батьком, вони прив'язані один до одного, створюючи одну сім'ю. Мати дітей часто їх залишала без материнської опіки, у зв'язку з чим позивач був змушений звертатись до правоохоронних органів щодо її розшуку, що підтверджується висновком о/у СКР Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області №35/22236 від 16.06.2015 року.

Згідно висновку органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому №380/12-34 від 17.08.2015 року орган опіки і піклування, після проведення обстеження умов проживання батька дітей ОСОБА_1, який має у спільній сумісній приватній власності квартиру за адресою м.Ужгород, вул.Грушевського, 31/18, а також отриманих пояснень батьків малолітніх, вважає за доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_5

З даного висновку слідує, що при проведенні провідним спеціалістом - психологом Ужгородського міського центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді бесіди з малолітніми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, останні виявили бажання проживати разом з батьком.

Враховуючи вищенаведене, судприходить до висновку, що місце проживання малолітніх дітей слід визначити за місцем проживання батька ОСОБА_1

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Позивачем ОСОБА_1 ставиться питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., щомісячно, на кожну дитину.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідача ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та джерела доходу, її заробітки є нерегулярними та мінливими.

Батько дітей ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, він отримує державну соціальну допомогу і доходи, які він отримує є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища дітей, їх духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, а також те, що обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 727,50 грн., що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. №80-VIІІ, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 15.06.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмір 487,20 грн. та позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 105, 112, -115, 160, 161, 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 61, 208, 209, 212,-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб, укладений 15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який реєстровано у виконавчому комітеті Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №02, - розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 727,50 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.