АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4037/15-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 81 (2) ОСОБА_1
22ц/774/1578/к/15 Доповідач - Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

при секретарі - Петренко К. І.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про визнання майна спільною сумісною власністю та скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ВДВС Нікопольського МУЮ про визнання майна спільною сумісною власністю та скасування арешту майна.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, оскільки судом помилково визначена неможливість розгляду справи в порядку цивільного провадження, без врахування положень ч. 2 ст. 114 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 18.04.2000 року було укладено договір про спільну діяльність між ПП «Дніпрянка» та фізичною особою ОСОБА_1 На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2011 року про стягнення з ПП «Дніпрянка» на користь Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки боргу, державним виконавцем ВДВС Нікопольського МУЮ 06.09.2013 року було складено акт опису й арешту майна. На підставі викладеного, позивач просила суд визнати майно спільною сумісною власністю та скасувати акт арешту й опису майна.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з тексту позовної заяви, в ній фактично містяться дві різнорідні вимоги - щодо визнати майно спільною сумісною власністю та про скасування акту арешту й опису цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ про примусове виконання судового рішення, на підставі якого винесено оскаржуваний акт опису й арешту майна, винесено господарським судом Дніпропетровської області (а. с. 7).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині оскарження дій державного виконавця не можуть розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки виконавчий документ видано судом іншої юрисдикції.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині визнання майна спільною сумісною власністю, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз?яснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 Постанови №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю мають розглядатися в порядку цивільного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Однак суд першої інстанції вищевказаними положеннями ЦПК не скористався та не роз?єднав різнорідні позовні вимоги та не запропонував позивачу звернутись до належного відповідача з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року скасувати, матеріали направити в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: