З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" листопада 2015 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Верніка В.М.
при секретарі : ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове не з'явилася, попередньо подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та зауважила про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання вдруге не зявилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення від 25.09.2015 року (а.с.53) та від 21.10.2015 року (а.с.62); заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, поважності причин неявки суду не повідомила, заперечень позову не представила.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши обгрунтування позовної заяви, вивчивши та оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд доходить наступного.
Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.
Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитом застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким,що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.
У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до змісту п.п."б" п.3.4. даного договору банк має право, серед іншого вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих в рамках відновлювальної лінії, і виконання всіх зобов'язань за цим договором, у випадку, коли пзичальник у період дії договору порушував будь-які його умови, у тому числі несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами відповідно до п.3.2., 4.3. цього договору.
Згідно п.4.3. Договору позичальник сплачує проценти щомісяця, у день їх нарахування; у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту позичальник зобов'язується погасити заборгованість по ньому шляхом внесення на свій картковий рахунок грошових коштів в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним; у випадку невиконання позичальником зобов'язання по зменшенню позичкової заборгованості, настають наслідки, передбачені, зокрема, п.3.4., 6.1. цього договору.
Відповідно до п.6.1 вказаного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє позичальника сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному.
Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею інших платежів в рахунок виконання власних зобовязань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання.
Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками та пені, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, належно обґрунтованими та доведені позивачем, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 22.07.2015 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому заявлена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог.
Також з урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача слід стягнути на його користь з відповідача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 269,12 грн. (а.с.1).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 5, 8, 10, 60, 61, 74, 169, 209, 210, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.610-612, 614, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, Жмеринському міськрайонному суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії відсутніми в судовому засідання сторонами, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.