АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 50 (1) інстанції Гавеля Ю. О.
Провадження 22-ц/774/2217/к/15 Доповідач - Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.,

суддів - Зубакової В. П., Митрофанової Л. В.

при секретарі - Петренко К. І.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся зі вказаним позовом та просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 2001 року та ОСОБА_6 2006 року народження у розмірі 31 295, 71 грн., посилаючись на те, що до 13.102.103 року вони з відповідачем мешкали разом, а діти фактично знаходяться на утриманні батька.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм права. Зокрема, суд першої інстанції не звернув уваги на обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, а саме - на те, що сторони мешкали однією сім'єю до жовтня 2013 року, і відповідач надавав кошти на утримання дітей. Крім того, виконавчий лист видано у серпні 2012 року, тобто до звернення відповідача до суду та ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2012 року, вирішено стягувати щомісяця аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 - 2001 року народження, ОСОБА_6 - 2006 року народження в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів, починаючи з 05.10.2012 року.

03.07.2014 року позивачем ОСОБА_2 була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ Ткаченко Д.В., стосовно примусового виконання виконавчого листа № 0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 07.07.2014 року, за період з 05.10.2012 року по 01.07.2014 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей становить 31296,71 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів обставин, що заборгованості по аліментам виникла не з його вини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти, як вбачається із статті, таке звільнення можливо лише у випадку коли ця заборгованість виникла у зв'язку з непред'явленням без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Положення цієї норми може бути реалізовано у випадку, коли судом встановлено пропуск строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Такий строк відповідно до п.1 ч.1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" становить три роки.

Відповідно ч.3 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше ніж за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Виконавчий лист №0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 вперше пред'явила до виконання 25.09.2013 року, однак постановою державного виконавця від 27.9.2013 року лист повернуто заявнику через відсутність ІНН боржника. Вдруге ОСОБА_4 пред?явила виконавчий лист до виконання 13 червня 2014 року, тобто в межах встановлених строків.

Посилання позивача на ті обставини, що вони з ОСОБА_4 проживали однією сім?єю до жовтня 2013 року та що позивач надавав кошти на утримання дітей, в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, нічим не підтверджено, в той час як рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено, що сторони припинили спільне життя з 2009 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що дата видачі виконавчого листа передує даті звернення позивача до суду та ухвалення рішення про стягнення аліментів, на думку колегії суддів, не спростовує вірність висновків суду першої інстанції щодо наявності заборгованості по аліментам та є підставою лише для подання заяви про внесення виправлень до виконавчого листа.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: