Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.

при секретарі Шиміній М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський», треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання довіреностей недійсними та визнання дій та бездіяльності неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до КП «ЖКС «Пересипський» та просив визнати довіреності ОСОБА_2 від 05.09.2013 року та від 13.01.2015 року, завірені неналежним чином для представництва в суді юридичних повноважень ОСОБА_4 недійсними, а також визнати дії та бездіяльність начальника дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» ОСОБА_3 неправомірними.

Під час розгляду справи до участі в ній було залучені в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В обгрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що КП «ЖКС «Північний» як юридичною особою було завірено довіреності ОСОБА_2 на представництво інтересів у суді на імя ОСОБА_4, які складені і завірені з порушенням норм законодавства України, однак за якими на протязі двох років ОСОБА_4 переслідує позивача як в цивільному праві так і в кримінальному праві. Засвідчення підпису не означає посвідчення фактів викладених в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. В довіреності від 09.05.2013 року підпис завірителя ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки підпис іншої особи, в довіреності від 13.01.2015 року відсутня печатка.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заявлені вимоги та їх обгрунтування повністю підтримала та просила позов задовольнити. Також зазначила, що зміст довіреності не відповідає вимогам законодавства, ОСОБА_2 була знята з реєстрації по вказаній адресі. При видачі цих довіреностей ніхто не перевіряв дієздатність особи її психічний стан, тоді як нотаріус вчиняючи такі дії перевіряє ці обставини. На підставі виданих довіреностей її представник протягом тривалого часу знущається над їх сімєю, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки шахрайських дій, тому вони звернулися до правоохоронних органів, порушено кримінальне провадження.

Представник відповідача заперечувала проти позову вказуючи на те, що начальник дільниці, посвідчуючи підпис в довіреності, діяв згідно з вимогами законодавства, так само і майстер, замінюючи начальника на час відпустки, тобто маючи відповідні повноваження в 2013 році також посвідчувала підпис ОСОБА_2. Нормативними актами не передбачено зберігання відомостей про видачу довіреностей і їх дублікати чи копії на підприємстві не зберігаються.

Представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_6 вважає, що порушення норм законодавства не відбулося, навпаки особа скористалася своїм правом, тому підстав для задоволення позову не має.

Раніше в засіданні третя особа ОСОБА_2 також заперечувала проти вимог, при цьому повідомила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до теперішнього часу. Оскільки для представництва її інтересів в суді необхідна була довіреність, а грошей не було, вона звернулася до дільниці з метою оформлення документу. Про те, що її було знято з реєстрації проживання в квартирі вона не знала, вважає зняття незаконним, тому оскаржує в суді такі дії. Заявлений позов вважає надуманим. Крім того, третя особа повідомила, що оригіналів довіреностей вона не зберігала, оскільки від послуг попереднього представника вже відмовилася.

Залучений до участі в справі начальник дільниці ОСОБА_3, заперечуючи проти позову, зазначив, що діючи відповідно до вимог законодавства, він посвідчував підпис ОСОБА_2 в довіреності за 2015 рік, а в попередній, в 2013 році, майстер ОСОБА_7, яка на час його відпустки виконувала обовязки начальника дільниці. При здійсненні вказаних дій ним перевірявся паспорт представлений ОСОБА_2 з відміткою про її реєстрацію в квартирі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05 вересня 2013 року ОСОБА_2 видала довіреність ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на представлення своїх інтересів в суді та в інших державних органах в адміністративних, кримінальних, цивільних та господарських справах з відповідними повноваженнями в тому числі з правом подання позовних заяв, зміни підстав та предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову та інші (а.с.6 зворотня сторона). Підпис у вказаній довіреності був посвідчений майстром дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» ОСОБА_7.

Згідно з довідкою КП «ЖКС «Північний» начальник дільниці №5 ОСОБА_3 з 03.09.2013 року по 16.09.2013 року перебував у щорічній відпустці, наказ №341 від 30.08.2013 року.

Також 13 січня 2015 року ОСОБА_2 було знову видано довіреність тим же особам на представлення своїх інтересів з такими ж повноваженнями, що і в попередній довіреності (а.с.6), однак підпис завірений вже начальником дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» ОСОБА_3 .

Нормами ч.1 ст.42 ЦПК України встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання (ч.2 ст.42).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає, зокрема, на підставі договору (ст.237 ЦК України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ст.244 ЦК України).

Довіреність є документом, що підтверджує особу і повноваження представника на право вчиняти правочин з третіми особами від імені та в інтересах довірителя. Довіреність - односторонній правочин, в якому висловлено волю однієї особи (довірителя). Згода представника на видачу довіреності не потрібна, однак він має право відмовитись від виконання дій, на які його уповноважує доручення.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 28.11.2013 року було відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 і також відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_9 про визнання договору дарування квартири удаваним, визнання дійсним договору купівлі-продажу, вселення, виселення, усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.03.2014 року в частині зустрічного позову ОСОБА_1 ухвалено нове рішення. В наступному ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 14.03.2014 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

08 квітня 2015 року апеляційним судом прийнято нове рішення, яке на теперішній час оскаржується в касаційній інстанції .

Згідно з довідкою начальника дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» видно, що ОСОБА_2 було знято з реєстрації в квартирі №45 25.06.2014 року, однак як було судом встановлено і підтверджено сторонами особа продовжує проживати в квартирі до теперішнього часу (а.с.10).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Суворовського районного відділу в м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій (а.с.13-15).

Тобто вказаною вище нормою (ст.42 ЦПК України) визначено право особи оформити довіреність на представництво своїх інтересів в суді за місцем свого проживання.

Необхідно також звернути увагу на те, що під час проведення судового засідання суд зясовує відповідність законодавству повноважень представників на представлення інтересів осіб в суді, і не позбавлений можливості перевірити викладені обставини в довіреності.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 на час складення довіреностей проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає по теперішній час іншого житла не має. Із представленого паспорту видно, що у особи була відмітка в паспорті про реєстрацію, начальник дільниці перевіряв особу на підставі саме паспорту. ОСОБА_2 також підтвердила видачу довіреностей для захисту своїх прав в суді.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст.16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Нормами ст.64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що оригінали вказаних довіреностей відсутні. Згідно з письмовою заявою ОСОБА_4 строк дії довіреністі від 05.09.2013 року сплинув та вона знищена, а за довіреністю від 13.01.2015 року повноваження його та ОСОБА_8 як представників припинено, тому довіреність була повернута довірителю ОСОБА_2. В судовому засіданні ОСОБА_2 також підтвердила про знищення довіреностей, тому в процесі розгляду справи суд не мав можливості перевірити відповідність наявних в матеріалах справи копій.

Отже, оцінивши представлені докази в сукупності та враховуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не має, оскільки суду не представлено доказів, які вказують на порушення прав позивача ОСОБА_1 при оформленні довіреностей від імені ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський», треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання довіреностей недійсними та визнання дій та бездіяльності неправомірними залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: