НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3301/15
№ 2/183/2193/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровскої області у складі:

судді Юрєвої Т.І.,

при секретарі Хачатурової Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічному позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» про визнання договору про надання споживчого кредиту та додаткової угоди до нього недійсними, суд, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» звернувся до суду із позовом, у якому вказує, що 30 травня 2007 року між Закритим Акціонерним Товариством комерційний банк «ОСОБА_1 Дніпро», що в подальшому на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку від 28.05.2009 року тип Банку із Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, у звязку зі зміною типу акціонерного товариства, Банком змінено найменування із Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ОСОБА_1 Дніпро» на Публічне Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Дніпро» ( далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі Відповідач), було укладено ОСОБА_3 договір № 300507-USD-K (далі - кредитний договір). ОСОБА_4 до умов кредитного договору Відповідач отримав кредит у сумі 17 000 доларів США на строк до 30 травня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 17 000 доларів США.

ОСОБА_4 до п.4.2 кредитного договору Відповідач зобовязаний повернути кредит в строк, встановлений графіком погашення кредиту, з остаточним погашенням 30 травня 2012 року, сплатити нараховані проценти та комісії за цим договором шляхом внесення готівки в касу або перерахування Банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

17 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ОСОБА_1 Дніпро» з однієї сторони та ОСОБА_2, з іншої сторони було укладено Додаткову угоду № 171108 до кредитного договору, відповідно до якої було змінено п.п. 1.3,1.4, та 7.3 ОСОБА_3 договору, внаслідок чого:

- плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 17% річних.

- у разі порушення п.4.3 цього кредитного договору, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту Відповідачем, встановлюється в розмірі 34% річних Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена Позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою.

- нарахування та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту, яка вказана у п.1.2 цього Договору.

З 27.11.2009 року Відповідач не сплачує кошти в рахунок погашення кредиту відповідно до умов кредитного Договору, в наслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 17 451,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 367 291,87 грн., з яких:

-Прострочена основна заборгованість - 9 892,57 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 208 207,26 грн.;

-Прострочена заборгованість за процентами станом на 01.05.2015 р. складає 5856,28 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 123 256,14 грн.;

-Пеня за порушення строків повернення основної заборгованості станом на 01.05.2015 р. складає 1 444,32 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 30398,26 грн.;

-Пеня за порушення строків повернення процентів станом на 01.05.2015 р. складає 258,01 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 5430,21 грн.

Згідно зі ст.ст. 525,526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк і порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_4 до ст. 539 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 451,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 367 291,87 грн. Судові витрати покласти на Відповідача.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому вказує, що умови зазначеного договору є несправедливими в цілому, протирічать засаді добросовісності, моральним засадам суспільства, що є слідством суттєвого дисбалансу договірних прав та обовязків на погіршення її стану, як споживача. 30 травня 2007 року між нею та ЗАТ КБ «ОСОБА_1 Дніпро» в особі Новомосковської філії банку «ОСОБА_1 - Дніпро» укладено договір споживчого кредиту, згідно якого банк зобовязався надати у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 17 000 доларів США строком погашення до 30 травня 2012 року. Вона вважає, що умови зазначеного договору не відповідають Закону України «Про захист прав споживачів». Банком в кредитному договорі не було належним чином розяснена повна орієнтовна вартість кредиту. Включені в кредитний договір положення про збільшення відсоткової ставки ставить в тяжке становище споживача в договірних зобовязаннях, що є несправедливим. Представники банку, які підписували кредитний договір та додаткову угоду, не надали підтвердження своїх повноважень. Позивачка по зустрічному позову у підтвердження своїх вимог посилається на рішення Конституційного суду України, на резолюцію Генеральної Асамблеї ООН, Директиви ЕСПЛ, Закон України «Про фінансові послуги та державне врегулювання ринків фінансових послуг», Закон України «Про банки і банківську діяльність» щодо визнання вказаного кредитного договору недійсним. Вона також зазначає, що значна кількість пунктів договору мають явні ознаки дискримінації, є несправедливими, тобто такий договір має бути визнаний недійсним. Також, зазначає, що банк не надавав в жодної інформації щодо наявності в нього генеральної та індивідуальної ліцензії НБУ на валютні операції. Позивачка по зустрічному позову просить договір про надання споживчого кредиту від 30 травня 2007 року та додаткову угоду до нього від 17 листопада 2008 року визнати недійсними. Крім того, ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якої вказує, що, якщо зазначені банком позовні вимоги будуть визнані судом доведеними і обґрунтованими, вона просить урахувати перебіг строку позовної давності щодо зобовязань по кредитному договору. Крім того, позовна давність про стягнення неустойки(пені) застосовується в один рік. В разі задоволення вимог позивача та відмови у її зустрічному позові, вона просить застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки (пені).

В судовому засіданні представник Позивача повністю підтримав позовні вимоги, зустрічний позов не визнав, суду надав пояснення, аналогічні в позові. ОСОБА_4 до вимог зустрічного позову, він зазначив, що Позивач, укладаючи ОСОБА_3 договір, розумів його умови, вважав справедливими, погоджувався з ними і жодних заперечень проти них не мав. ОСОБА_3 договір від 30 травня 2007 року і додаткова угода від 17 листопада 2008 року відповідає встановленим законодавством вимогам, умови цих договорів не суперечать положенням нормативно-правових актів, а тому повинні виконуватись сторонами належним чином. Позивач на підставі вказаного договору отримав кредит в іноземній валюті - доларах США, тим самим прийняв на себе ризик, пов'язаний із його поверненням та сплатою інших платежів, передбачених умовами цього договору та додаткової угоди. Позивач на власний розсуд обрав валюту кредиту, і свідомо зупинив свій вибір на доларах США. Ризики щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його використання, інших платежів, передбачених договорами, та зміни обставин, що існували на момент укладення Спірних договорів, Позивач несе на собі. Також ж ризики несе на собі ОСОБА_1. У випадку зниження курсу гривні щодо долара США, Відповідач несе майнові втрати за виданими в доларах США кредитами. Вимоги Позивача по зустрічному позову, викладені у позовній заяві, є необґрунтованими та безпідставними, тому представник просить відмовити у зустрічному позові у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2В.(відповідача по первинному позову і Позивача по зустрічному позову) позов банку не визнав, підтримав зустрічний позов, суду пояснив, що ОСОБА_2 укладала кредитний договір з ЗАТ КБ «ОСОБА_1 - Дніпро» і не укладала жодних договорів і не брала жодних зобовязань перед Позивачем ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро». Тому вимоги саме позивача ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до неї є безпідставними. Позивачем не надано жодних доказів отримання нею вказаного кредиту саме у розмірі 17 000 доларів США. Наданий банком розрахунок заборгованості є незрозумілим. Не має доказів отримання ОСОБА_2 додатку -1 до кредитного договору графіку погашення. Також не має доказів повідомлення в письмовій формі Позичальника про орієнтовну совокупну вартість кредиту після підписання додаткової угоди від 17.11.2008 року, якою збільшено розмір плати за користування кредитом. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс Договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Таким чином, кредитний договір має бути на вимогу споживача визнаним недійсним. Згідно із статі 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. І статі 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Позивач посилається, що відповідачем при складенні вищевказаного ОСОБА_3 договору та Додаткової угоди були порушені норми Закону України «Про захист прав споживачів». Представник повністю підтримав зустрічний позов і надав пояснення, аналогічні вказаним в цьому позові.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали кредитного договору, додаткової угоди, прийшов до висновку про задоволення позову і відмови у зустрічному позові з наступних підстав.

Згідно статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісності та розумність.

Суд вважає, що Позивач, укладаючи з Відповідачем ОСОБА_3 договір, розумів його умови, вважав справедливими, адекватними, розумними, погоджувався з ними і жодних заперечень проти них не мав, його волевиявлення було вільним і відповідало його внутрішній волі.

В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2007 року між Закритим Акціонерним Товариством комерційний банк «ОСОБА_1 Дніпро», що в подальшому на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку від 28.05.2009 року тип Банку із Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, у звязку зі зміною типу акціонерного товариства, Банком змінено найменування із Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ОСОБА_1 Дніпро» на Публічне Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Дніпро», та ОСОБА_2 було укладено ОСОБА_3 договір № 300507-USD-K.

ОСОБА_4 до умов кредитного договору ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 17 000 доларів США на строк до 30 травня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 17 000 доларів США, що підтверджується кредитним договором, Додатком - 1 до кредитного договору (графік погашення) і розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що до 27.11.2009 року ОСОБА_2 сплачувала кошти в рахунок погашення кредиту.

ОСОБА_4 до п.4.2 кредитного договору Відповідач зобовязаний повернути кредит в строк, встановлений графіком погашення кредиту, з остаточним погашенням 30 травня 2012 року, сплатити нараховані проценти та комісії за цим договором шляхом внесення готівки в касу або перерахування Банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

17 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ОСОБА_1 Дніпро» з однієї сторони та ОСОБА_2, з іншої сторони було укладено Додаткову угоду № 171108 до кредитного договору, відповідно до якої було змінено п.п. 1.3,1.4, та 7.3 кредитного договору, внаслідок чого:

- плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 17% річних;

- у разі порушення п.4.3 цього кредитного договору, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту Відповідачем, встановлюється в розмірі 34% річних Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена Позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою;

- нарахування та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту, яка вказана у п.1.2 цього Договору.

ОСОБА_3 договір від 30 травня 2007 року і Додаткова угода від 17.11.2008 року відповідає встановленим законодавством вимогам, умови договору не суперечать положенням нормативно-правових актів, а тому повинні виконуватись сторонами належним чином. Банком при укладенні вказаного Договору дотримані всі вимоги, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів». Посилання позивача на те, що умови договору є такими, що позивач не був проінформований щодо умов кредитного договору не відповідає дійсності.

Відповідач, згідно умов ОСОБА_3 договору, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повертати Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в ОСОБА_3 договорі, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах ОСОБА_3 договору.

Згідно розрахунку заборгованості, з 27.11.2009 року Відповідач не сплачує кошти в рахунок погашення кредиту відповідно до умов ОСОБА_3 договору.

ОСОБА_4 за кредитом, відсотками, пені станом на 01.05.2015 року за ОСОБА_3 договором згідно розрахунку складає: 17 451,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 367 291,87 грн., з яких:

-прострочена основна заборгованість - 9 892,57 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 208 207,26 грн.;

-прострочена заборгованість за процентами 5 856,28 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 123 256,14 грн.;

-пеня за порушення строків повернення основної заборгованості 1 444,32 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 30398,26 грн.;

-пеня за порушення строків повернення процентів - 258,01 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 5430,21 грн.

Розрахунок заборгованості, наданий банком, судом перевірений, і відповідає вимогам договору і закону.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк і порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_4 до ст. 539 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.3 ст.551, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку пені, її розмір розрахований за 1 рік, що відповідає вимогам ст. 258 ЦК України.

Суд вважає, що підстав для зменшення розміру пені немає, доказів відповідачем щодо наявності обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру пені суду не надано.

Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю Відповідач порушив прийняті ним на себе зобовязання, встановлені в ОСОБА_3 договорі.

ОСОБА_4 до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту.

ОСОБА_4 до п.4.2 ОСОБА_3 договору остаточним строком погашення кредиту є 30 травня 2012 року.

Строк позовної давності встановлений законом 3 роки. В звязку з предявленням позову до суду 29 травня 2015 року, слід вважати, що відсутній перебіг строку позовної давності звернення з даним позовом до суду.

Зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Правовідносини, які виникають із кредитного договору, за суттю є зобов'язаннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань.

Договір є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. (ст. 626 ЦК України). Така домовленість виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети - виникнення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору, що означає право суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини, можливість вільно обирати собі контрагента, визначати на власний розсуд умови договору, які становлять його зміст. Стаття 629 ЦК України закріплює принцип обов'язковості договору, що полягає у безумовному добросовісному виконанні сторонами його умов.

ОСОБА_2, укладаючи ОСОБА_3 договір від 30 травня 2007 р. і Додаткову угоду від 17.11.2008 р. розуміла його умови, вважала справедливими, адекватними, розумними, погоджувалась з ними і жодних заперечень проти них не мала.

При укладенні ОСОБА_3 договору позивачу були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно із статі 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.І статі 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Суд вважає, що не має законних підстав для визнання ОСОБА_3 договору від 30 травня 2007 року і Додаткової угоди від 17 листопада 2008 року недійсним.

Оцінюючі надані доказі, оглянувши оригінали кредитного договору від 30 травня 2007 року і Додаткової угоди від 17 листопада 2008 року, суд вважає, що вони відповідають встановленим законодавством вимогам, умови договору не суперечать положенням нормативно-правових актів, а тому повинні виконуватись сторонами належним чином.

ОСОБА_4 до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» сплачений судовий збір у сумі 3 654,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.512,514, 525, 526, 626 - 629, 651, 652 , 1048-1050, 203 П.1,215,216 ЦК України, Законом України «Захист прав споживачів», ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 300507-USD-K від 30 травня 2007 року, станом на 01 травня 2015 року у сумі 17 451,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 367 291,87 грн., з яких:

-прострочена основна заборгованість - 9 892,57 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2015 року є еквівалентом 208 207,26 грн.;

-прострочена заборгованість за процентами 5 856,28 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 123 256,14 грн.;

-пеня за порушення строків повернення основної заборгованості 1 444,32 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 30398,26 грн.;

-пеня за порушення строків повернення процентів - 258,01 доларів США, що відповідно до курсу НБУ є еквівалентом 5430,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» сплачений судовий збір у сумі 3 654,00 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» про визнання договору про надання споживчого кредиту та додаткової угоди до нього недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня оголошення рішення, а особами, які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва