Справа № 456/2948/15-ц
Провадження № 2/456/1358/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третьої особи Подорожненської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на будинковолодіння суд, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на будинковолодіння. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, її рідні сестри та брат. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їхній батько ОСОБА_9. Мати ОСОБА_10, померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі ОСОБА_5 - чоловік сестри ОСОБА_4, а ОСОБА_6 - її син. Відповідачі ОСОБА_7 - чоловік позивача, а ОСОБА_8 - її син. Позивач, з членами своєї сім'ї, зареєстрована та проживає в житловому будинку «А-1», житловою площею 36.8кв.м., загальною площею 85.5кв.м. до якого відносяться господарські будівлі і споруди: а1 сходи, «Б» сарай, «В» літня кухня, «Г» сарай, «Д» сарай, «Е» убиральня, «Є» сарай, №1 огорожа, №2 огорожа, «к» колодязь, розташованому в АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння обліковується як колгоспний двір згідно записам по господарських книг сільської ради, головою якого був батько ОСОБА_9 Позивач та відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, були членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року (часу ліквідації поняття колгоспний двір), тому кожному з них в ньому має належати по 1/8 частині майна колишнього колгоспного двору. Після смерті батьків позивачка, її брат та дві сестри є спадкоємцями першої черги за законом так як батьки за життя заповіту не складали. Однак сестри та брат не претендують на свої частки в спадковому майні. Інші відповідачі не претендують на свої частки в майні колишнього колгоспного двору та не заперечують щоб право власності на все будинковолодіння було зареєстроване за позивачем. Позивач прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька, так як вступила в управління спадковим майном. Вона проживала з батьками однією сім'єю на час відкриття спадщини. Після смерті розпоряджаюсь будинком, утримує його, сплачує необхідні платежі та збори. З приводу оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, але із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок їй було відмовлено. Крім того, будинковолодіння обліковується ж колгоспний двір, і є розбіжності в документах. Так у свідоцтві про смерть по-батькові матері зазначено ОСОБА_10, а в її свідоцтві про народження, по-батькові зазначено як ОСОБА_11. Тому змушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви, згідно яких просили слухання справи проводити за їхньої відсутності та позовні вимоги задоволити.

Представник третьої особи Подорожненської сільської ради Борщик І.Я., в судове засідання не з'явився, однак подав заяву до суду, згідно якої просить справу слухати без участі представника сільської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на будинковолодіння підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що згідно витягу з по господарської книги с. Подорожнє Стрийського району Львівської області від 29.05.2015р., №61, житловий будинок АДРЕСА_1, станом на 15.014.1991р., є колгоспним двором та рахується за членами колгоспного двору, якими є: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - голова колгоспного двору, ОСОБА_11

Зі змісту вказаного витягу вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за колгоспним двором в цілому, головою якого був ОСОБА_9, який помер, при цьому не визначені їх частки.

Згідно ст.. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 123 цього Кодексі розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-XII був введений в дію Закон України «Про властність».

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - голова колгоспного двору, ОСОБА_11, мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/8 частині.

Отже, позиція позивача ґрунтується на нормах матеріального права і вони, як члени колишнього колгоспного двору, мають право власності кожний на 1/8 частину спірного домоволодіння.

Згідно свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради від 11.03.1996р., серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ОСОБА_9. Після його смерті заповіту не залишив.

Згідно довідки виданої виконкомом Подорожненської сільської ради від 29.05.2015р., за №315, на день смерті ОСОБА_9, в житловому будинку по АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1, проживала разом з батьком.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1, має належати ціле будинковолодіння, 1/8 частина, як майно колишнього колгоспного двору, 1/8 частина як спадкове майно після смерті батька, 1/8 частина як спадкове майно після смерті матері, 1 /8 частина, як майно колишнього колгоспного двору належне ОСОБА_4, 1/8 частина, як майно колишнього колгоспного двору належне ОСОБА_5, 1/8 частина як майно колишнього колгоспного двору належне ОСОБА_6, 1/8 частина як майно колишнього колгоспного двору належне ОСОБА_7, 1/8 частина як майно колишнього колгоспного двору належне ОСОБА_8.

Вартість вказаного домоволодіння становить відповідно до технічного паспорту на житловий будинок станом на 06.05.2015р. становить 284195 (двісті вісімдесят чотири сто дев'яносто п'ять) гривень 00 коп.

Позивач ОСОБА_1, зверталась до Стрийської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак їй було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючого документу, оформленого належним чином.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказам МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи будинковолодіння обліковується як колгоспний двір і є розбіжності в документах. Так у свідоцтві про смерть, по - батькові матір позивача зазначено ОСОБА_10, а в свідоцтві про народження позивача, її по-батькові зазначено як ОСОБА_11, а тому слід встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подорожнє Стрийського району Львівської області ОСОБА_10 була матір'ю позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 60, 61, 197, 208, 209, 212, 215, 218, 256 ЦПК України, ст. ст. 120, 123 ЦК Української РСР, ст.ст. 1261, 1267, 1268, 1274 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити, що ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була матір'ю ОСОБА_1, НОМЕР_2. народження.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок «А-1», житловою площею 36.8 кв.м., загальною площею 85.5кв.м. разом з господарськими будівлями та спорудами: «а1» сходи, «Б» сарай, «В» літня кухня, «Г» сарай, «Д» сарай, «Е» убиральня, «Є» сарай, №1 огорожа, №2 огорожа, «к» колодязь, який розташований в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко