АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5274/15 Головуючий у 1-ій інстанції - СаламонО.Б.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого судді - Панченка М.М.

Суддів - Кирилюк Г.М.,Вербової І.М.

При секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року про повернення позовної заяви для подання до належного суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва», в якому, зокрема, просив стягнути на свою користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн., а також зобов'язати відповідача подати до органів доходів і зборів звітність про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також податковий розрахунок сум доходу щодо ОСОБА_2 за період з 01.06.2012 року по 16.10.2014 року.

В обґрунтування подачі позову саме до Деснянського районного суду м. Києва зазначав, що згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року зазначену позовну заяву повернуто заявнику для подання до належного суду. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не є такими, що випливають з трудових в розумінні процесуального закону, а тому відповідачеві необхідно звертатися до суду за загальними правилами підсудності, тобто, за місцем знаходження відповідача.

В апеляційній скарзі позивач просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що спірні правовідносини випливають з трудових та підпадають під регулювання ч. 1 ст. 110 ЦПК України, оскільки вказана в позовних вимогах звітність необхідна для встановлення страхового стажу позивача, а сплата єдиного соціального(страхового) внеску є безпосереднім обов'язком роботодавця.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За змістом ч. 1 ст. 110 ЦПК України, Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як зазначає ОСОБА_2 в позовній заяві, місце його проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, що територіально віднесено до Деснянського району м. Києва.

Повертаючи позовну заяву для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не є такими, що випливають з трудових в розумінні процесуального закону, проте, з такими висновками колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до ст. 253 КЗпП, особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», роботодавець зобов'язаний вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Отже, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача вчинити дії з подачі відповідної звітності до компетентних органів регулюються нормами трудового законодавства та, безумовно, є такими, що випливають з трудових правовідносин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено процесуальний порядок вирішення питання про відкриття провадження, а тому справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для повторного вирішення питання, в ході якого суду необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, а справу направити до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді