Справа №591/3452/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/1948/15 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про скасування нарахувань за комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом ОСОБА_3, у якому після уточнення, просив скасувати нарахування КП «Міськводоканал» Сумської міської ради за водокористування та водовідведення за адресою - АДРЕСА_1, з квітня місяця 2014 р. по січень місяць 2015 р. та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Доводи позову мотивовані тим, що за даною адресою, АДРЕСА_1, ніхто не проживає та він не зареєстрований. Договір про постачання холодної води і водовідведення відсутній. Позивач неодноразово звертався з заявами до відповідача з проханням обґрунтувати причини нарахувань за водокористування та у разі неправомірності провести перерахунок, здійснити опломбування та взяти на облік засобів обліку з водокористування. Проте лише після декілька місячних вимог, відповідачем було взято на облік засоби обліку водокористування та складено договір про надання послуг.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.08.2015 р. позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради провести ОСОБА_3 перерахунок вартості послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2014 р. по січень 2015 р. з урахуванням факту відсутності потягом цього періоду споживача та членів його сім'ї за місцем проживання та встановлення засобів обліку води 14.08.2015 р.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.09.2015 р. виправлено описку в рішенні від 07.08.2015 р. та другий абзац резолютивної частини рішення викладено в такій редакції:

Зобов'язано комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради провести ОСОБА_3 перерахунок вартості послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2014 р. по січень 2015 р. з урахуванням факту відсутності потягом цього періоду споживача та членів його сім'ї за місцем проживання та встановлення засобів обліку води 14.08.2014 р.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.09.2015 р. заяву комунального підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради про перегляд заочного рішення від 07.08.2015 р. залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення від 07.08.2015 р. та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом порушені та не правильно застосовані норми матеріального або процесуального права та не повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи? а саме плата за надані послуги з водопостачання та водовідведення, у разі відсутності у квартирі засобів обліку води, справляється згідно з установленими нормативами споживання з розрахунку на одну особу. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.04.1999 р. № 172 норма водоспоживання по АДРЕСА_1 складає 300 л на добу на одну особу. В квартирі позивача засоби обліку не були встановлені, тому нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення в період з 01.04.2014 р. по 01.02.2015 р. здійснювались за нормою водопостачання на одну особу згідно тарифу. Відсутність реєстрації, згідно наданої позивачем довідки з ТОВ «Жилищник», не перешкоджає йому, як власнику, проживати у квартирі та користуватися комунальними послугами. Так, як позивач не відмовлявся від послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, не звертався з відповідними заявами по відключенню квартири від водопостачання чи опломбування запірних вентелів, то, відповідно до законодавства, як споживач, зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги з водокористування за затвердженими тарифами.

В судому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і просив скасувати рішення.

Позивач вважає рішення законним та обґрунтованим, тому наполягав скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 згідно договору купівлі продажу від 13.03.1997р. є власником квартири АДРЕСА_1, а даним його паспорту громадянина України зареєстрований з 09.07.2003р. за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 4, 148).

Згідно довідок ТОВ «Жилищник», з 01.03.2014 р. по 05.05.2015 р. за адресою АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с 62).

Відповідно до акту від 23.03.2015 р., складеного контролером КП «Міськводоканал», зі слів сусідів, в квартирі АДРЕСА_1 проживають два квартиранти близько одного року. Акт підписаний контролером КП «Міськводоканал». Сусіди з квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відмовились підписати акт (а.с. 61).

Але цей факт на доведено належними та допустимими доказами.

Позивачем неодноразово були направленні численні звернення до КП «Міськводоканал» з проханням обґрунтувати причини нарахувань за водокористування та у разі неправомірності провести перерахунок, але про клопотання про здійснення опломбування та взяття на облік засобу обліку з водокористування, який у нього було встановлено ще 04.08.2014р., він заявив 22.12.2014 у своїй заяві від 29.12.2014р. (а.с. 6 - 10).

Ця обставина не спростовується представником відповідача.

Фактично опломбування лічильника по обліку ходової води відбулось з порушенням тижневого строку опломбування з дня подання споживачем такої вимоги тільки 26.01.2015р., через велике завантаження по виконанню таких замовлень як пояснив представник міськводоканалу.

З 01.02.2015 відомості занесено до електронної бази Розрахункового центру та нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення здійснювалось за показаннями засобів обліку води, згідно з договором про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення № 77971 від 02.02.2015 р.(а.с. 10, 12, 53).

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки його порушені як споживача порушені, бо він у зв'язку із тимчасовим не проживанням у квартирі та не споживання послуг водопостачання та водовідведення, має право на не нарахування у цей період оплати за ці послуги відповідно до п.п.3п.29 постанови КМУ від 21.07.2005 №630. З часу встановлення ним засобу обліку водопостачання та водовідведення, нарахування послуги повинно відбуватися згідно показників лічильника.

Але апеляційний суд не може погодитися з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Оскільки ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, то він є споживачем комунальних послуг згідно зі ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» має права і обов'язки споживача щодо умов отримання послуги водопостачання та водовідведення. Як власник, позивач незареєстрований у квартирі має можливість користуватися централізованим водопостачанням і він цей факт не спростував, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу заслуговують уваги.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила), затвердженими постановою КМУ від 21.05.2005 р. № 630, послуги з водопостачання і водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Згідно з п.п. 5 п. 29 та п.п. 9 п. 32 цих Правил споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік, а виконавець зобов'язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи 14.08.2014 р. в квартирі позивача були встановленні засоби обліку води та лише 22.12.2014 р. ОСОБА_3 до КП «Міськводоканал» вперше звернувся про здійснення опломбування та постановку на облік засобів обліку води (а.с. 8,56).

Відповідачем засоби обліку води у квартирі позивача взяті на облік шляхом опломбування тільки 26.01.2015 р., тобто з порушення строку передбаченого п.п. 9 п. 32 Правил.

Суд помилково застосував до спірних правовідносин норму визначену у п.29 Правил, яка передбачає право споживача на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Як пояснив позивач, він є власником декілька квартир і в спірній квартирі не проживає, бо має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 319 ч.4 ЦК України власність зобов'язує.

Відповідно до п.п. 3 пункту 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою;зменшення розміру плати у разі.

Позивач представив апеляційному суду заяву датовану ще 12.12.2003 року проте, що він звертався до міськводоканалу з приводу здійснити його відключення від системи водопостачання через не споживання ним послуг, але ця заява як він сам пояснив не була задоволена і він в подальшому не наполягав на її виконанні.

За таких обставин, суд помилково прийшов до висновку про право споживача несплату вартості послуг централізованого водопостачання холодної води з 01.04.2014, коли відповідач розпочав знову нараховувати позивачу вартість послуги, бо у цей період від нього не надходило письмової заяви про відключення виконавцем холодної води і опломбування запірних вентилів у квартирі.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач самостійно здійснив встановлення засобу обліку водопостачання, але заява про його опломбування до міськводоканалу надійшла тільки вперше 22.12.2014р.

За приписами п.п.9 п.32 Правил виконавець послуги, яким виступає міськводоканал, забезпечує за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку.

Таким чином після спливу тижневого строку з дня звернення у споживача виникає право на оплату вартості послуг за показниками приладу обліку.

Позивач набув такого права з 29.12.2014.

За таких обставин рішення районного суду не відповідає вимогам статей 213,214 ЦПК України і відповідно до ст. 309 ЦПК України через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, тому в частині періоду проведення перерахунку вартості послуг централізованого водопостачання та водовідведення слід змінити, оскільки період, який підлягає перерахунку, необхідно брати з моменту спливу тижневого строку з дати звернення позивача із заявою про опломбування та постановку на облік засобів обліку води до моменту опломбування відповідачем даних засобів обліку, тобто з 29.12.2014 по 25.01.2015.

Позовні вимоги про скасування нарахувань вартості послуги централізованого холодного водопостачання у період з 01.04.2014 по 28.12.2014 з урахуванням наведеного задоволенню не підлягають і тому в цій частині колегія суддів ухвалює нове рішення про відмову у їх задоволенні, приймаючи до уваги, що доводи апеляційної скарги з цього приводу ґрунтуються на законі.

Також апеляційний суд визнає, що сама вимога про скасування нарахувань не є належним способом захисту споживача, бо його права чітко визначені як ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, так і у п.29 Правил.

Рішення районного суду в частині відмови у відшкодуванні позивачу моральної шкоди ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303; 307; 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради задовольнити частково.

Заочне Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2015 року в частині періоду проведення перерахунку вартості послуг централізованого холодного водопостачання та водовідведення змінити і викласти абзац другий резолютивної частини у такій редакції.

Зобов'язати комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради провести перерахунок вартості послуг централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахункомНОМЕР_3, відкритим на ім'я ОСОБА_3, як споживача цих послуг, за адресою: АДРЕСА_1 у період споживання із застосуванням приладу обліку з 29 грудня 2014 року по 25 січня 2015 року, враховуючи показники приладу обліку за цей період.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про скасування нарахувань за споживання централізованого водопостачання та водовідведення за установленими нормативами споживання та тарифами у період з 01.04.2014 по 04.09.2014.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Судді: