Справа № 157/685/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Провадження № 22-ц/773/1439/15 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області

в складі: головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення Верхівської сільської ради за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 липня 2015 року в даній справі в задоволенні позову ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення цієї сільської ради від 07 червня 2012 року №18/3 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання та видачі державних актів на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства відмовлено за безпідставністю.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вказує, що рішення є незаконним, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Просить скасувати рішення, ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Згідно положень ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Ч.2 ст.116 зк ч.1ч.2 ст.120ЗК

Відповідно до п.1 ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах у розмірі не більше 0,25 гектара.

Частинами першою, другою та сьомою статті 118 ЗК України (в редакції станом на 07.06.2012р.) визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання неправомірною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки немає. Такий висновок відповідає встановленим обставинам справи.

Судом встановлено, що 08 травня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Верхівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо передачі земельної ділянки у приватну власність. Рішенням Верхівської сільської ради №18/3 від 07.06.2012р. відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання та видачі державних актів на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та для ведення ОСГ з відсутністю у заявника права власності на нерухоме майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці.

Дане рішення стосувалось земельної ділянки по АДРЕСА_1 і на якій був розміщений належний померлому ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом покладено на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не подав суду доказів, які б підтверджували надання йому в користування спірної земельної ділянки та право користування нею.

Відповідно до ст.126 ЗК України, в редакції, яка діяла до 07 серпня 2011року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно чинної редакції даної статті право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На час винесення оспорюваного рішення позивач не оформив права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 і підстав для надання йому дозволу на виготовлення технічної документації щодо передачі земельної ділянки у приватну власність не було. Оскаржуване рішення сільської ради не порушувало прав і законних інтересів позивача, оскільки сам факт проживання у житловому будинку по АДРЕСА_1 не породжує права приватної власності на земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок.

04.07.2012 року рішенням Камінь-Каширського районного суду визнано право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 і рішенням Верхівської сільської ради №25/6 від 29.12.2012 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,25га для обслуговування успадкованого житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та справедливим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 липня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді