Справа № 357/7476/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю.
при секретарі - Солом'яна Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею,
У травні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою.
Вказувала, що їй на праві власності належить будинок № 16 по вул. Першотравневій в с. Тарасівка Білоцерківського району Київської області в якому зареєстрована її бувша невістка ОСОБА_2
Посилаючись на відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації з липня 2001 року, позивач просила визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним будинком.
В судове засідання позивач не зявилась, звернулась до суду із заявою з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно довідки про повернення направленого судом за місцем реєстрації відповідача поштового конверту, остання за зазначеною адресою не проживає, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та провести по справі заочний розгляд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав.
Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України).
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Тарасівка, вул. Пршотравнева, 16, що підтверджується даними копії договору купівлі продажу від 13.06.1988 року (а.с. 5) та довідкою від 12.05.2015 року Тарасівської сільської ради (а.с. 9).
Згідно довідки Тарасівської сільської ради від 07.07.2015 року (а.с. 20), невістка ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає за даною адресою з 2001 року.
Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Тарасівка, вул. Пршотравнева, 16.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_3