РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8489/15-ц

Провадження № 2/643/3405/15

02.11.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.,

при секретарі Кречетовій М.А.,

за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що 21.10.2014 померла її мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після якої залишилось спадкове майно, належне останній та відповідачу ОСОБА_4, з яким мати прожила більш ніж 20-років, а в офіційно зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 і до дня смерті.

Спадковим майном є, крім іншого, квартира АДРЕСА_1, автомобіль «Хонда Пілот», р.н. НОМЕР_1, побутова, аудіо-відео техніка та дорогоцінності, що набуте матірю та відповідачем протягом як цивільного, так і офіційного шлюбу.

В наступному позивач неодноразово уточнював позовну заяву та в останній редакції позову просить встановити факти проживання своєї матері ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1996 року по день реєстрації шлюбу 02.09.2008, рівності часток у майні, яке перебувало у їх спільній сумісній власності та визнати за собою право власності на ? частину цього майна, в тому числі зазначених квартири і автомобіля.

Представник відповідача подав зустрічний позов в якому просить визнати спірну квартиру особистою приватною власністю ОСОБА_4, в обґрунтування якого зазначив, що вона була придбана останнім шляхом укладення договору пайової участі у будівництві житлового будинку від 10.01.2006 за умовами якого ОСОБА_4 сплатив на користь будівельної організації вартість квартири 57326,40 доларів США, що становило на той час 287577,46 грн. При цьому 271128,46 грн. сплачено ним до укладення шлюбу з ОСОБА_5, а 16449 грн. після, однак за особисті, позичені у сестри, кошти.

Факт знайомства з ОСОБА_5 задовго до укладення шлюбу з останньою ОСОБА_4 не заперечує, однак заперечує факт проживання з нею однією сімєю без шлюбу до 05.09.2008, тобто до моменту реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення відповідно до викладених в позові обставин. Проти зустрічного позову заперечувала пославшись на їх необґрунтованість.

Представник ОСОБА_4 заперечував проти первісного позову, зазначивши, що на підтвердження викладених в ньому обставин позивачкою не надано достовірних та достатніх доказів, при цьому на задоволенні зустрічного позову наполіг, як на обґрунтованому письмовими доказами та показаннями свідків.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: позивачка є донькою ОСОБА_5, яка 05.09.2008 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 6, 8).

21.10.2014 ОСОБА_5 померла (а.с. 7).

10.01.2006 між ВАТ «Трест Житлобуд-1» та ОСОБА_4 укладено договір № 20/03-01 пайової участі в будівництві житлового будинку (далі Договір), за яким товариство за дорученням ОСОБА_4 мало виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва трикімнатної квартири № 212 на 2-му поверсі житлового будинку по Салтівському шосе, 73-А, а останній зобовязався сплатити їх вартість періодичними платежами на загальну суму, еквівалентну 57326,40 доларів США, строком до 01.12.2008 (а.с. 64-65).

Дата укладення Договору, докази сплати відповідних платежів за ним та позичення для цього коштів у сестри особисто ОСОБА_4 (а.с. 46, 47, 66) вказують, як зазначає представник відповідача, що спірна квартира придбана останнім до укладення шлюбу з ОСОБА_5 та за власні кошти, отже не може виступати обєктом спільної сумісної власності подружжя.

На даний час право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_4 (а.с. 9, 10).

На підтвердження того, що ОСОБА_4 не проживав однією сімєю з ОСОБА_5 до реєстрації шлюбу представник відповідача послався на довідку з місця проживання ОСОБА_4, згідно якої останній з 05.02.1993 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 та до теперішнього часу не змінював місце реєстрації, а також на показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Перша показала, що є давньою подругою ОСОБА_8 сестри ОСОБА_4 В 1993 році ОСОБА_4 повернувся зі служби в армії та став проживати разом з сестрою і матірю по вул. Авіаційній в м. Харкові. Спілкуючись з ОСОБА_8 вона була обізнана й про життя її брата, який з 1996 року по 2000 рік проживав однією сімєю з жінкою на імя ОСОБА_7, після розлучення з якою довго залишався один. В 2008 році ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5, з якою свідок знайома не була і навіть не бачила. Про відносини ОСОБА_4 з ОСОБА_5 що передували їх шлюбу їй нічого не відомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що з ОСОБА_4 познайомилась в 1993 році, а з 1996 року вони стали проживати за її місцем реєстрації у цивільному шлюбі, який проіснував до 2000 року. По вул. Авіаційній 47 в м. Харкові мешкали сестра та матір ОСОБА_4, де вона бувала, проте близькі відносини з ними не склались. Про відносини ОСОБА_4 з іншими жінками в період їх спільного проживання їй нічого не відомо. Про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_5 дізналась лише зараз.

Дослідивши докази, надані на підтвердження зустрічного позову, суд приходить до висновку, що вони не доводять позиції ОСОБА_4 щодо не проживання з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу до 05.09.2008 та спростовуються іншими доказами.

Так, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_9 показав, що з ОСОБА_5, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, знайомий давно, так як вони ходили до однієї школи та проживали в одному будинку. До 1993 року вона проживала з чоловіком на імя Геннадій, який загинув у автокатастрофі, після чого, з осені 1993 року і до смерті з ОСОБА_4, якого він вважав чоловіком ОСОБА_5 Спільних дітей в них не було. Михайло казав, що раніше був одружений, проте дітей не мав. ОСОБА_5 до початку сумісного проживання з ОСОБА_4, а потім спільно з останнім займалась підприємницькою діяльністю з реалізації продуктів харчування. За життя вони неодноразово купували транспортні засоби, потім змінювали їх, а біля 4-5 років тому переїхали до іншого місця проживання в район ІНФОРМАЦІЯ_4, а квартиру по пр. Тракторобудівників, 114-А продали.

З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що її син в 2002 році почав зустрічатись з ОСОБА_3, з якою з 03.06.2006 перебуває у шлюбі. Наприкінці 2002 року за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 вона познайомилась з батьками останньої: матірю ОСОБА_5 та відчимом ОСОБА_4 На той час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, проте одружені не були, разом вели бізнес (торгівля продуктами харчування), який започаткувала ОСОБА_5 до спільного проживання з ОСОБА_4 Між їх родинами склались нормальні, проте не надто близькі, стосунки. Разом вони святкували весілля дітей, в листопаді 2006 року народження онука ОСОБА_4, інколи відмічали свята. Після 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали квартиру в новобудові в районі Салтівського шосе, яку тривалий час виплачували та робили ремонт, а згодом переїхали до неї.

Свідок ОСОБА_11 дав наступні свідчення: ОСОБА_5 він знав як сусідку, так як тривалий час мешкав з нею в одному будинку пр. Тракторобудівників, 114-А в м. Харкові. Приблизно в 1994 році во дворі будинку познайомився з ОСОБА_4, який ставив там свій автомобіль та, як виявилось, був співмешканцем ОСОБА_5 З того часу він сприймав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як чоловіка та жінку, так як вони постійно були разом: разом проживали, працювали на ринку, відпочівали, вели побут. Кілька разів він бував у них в квартирі. З 1997 року з даною родиною він став спілкуватись тісніше, так як донька ОСОБА_5 ОСОБА_3 почала навчання разом з його донькою. Кілька років тому вони переїхали у новобудову в районі вул. Височиненка в м. Харкові. В 1998 році він відпускав свою малолітню донька разом з ОСОБА_3, її матірю та ОСОБА_4 на відпочинок до моря.

ОСОБА_12, будучи допитаною в якості свідка, показала що в 1995 році оселилась АДРЕСА_2 та познайомилась і здружилась з сусідами: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які проживали в тому ж будинку. Вона, як і ОСОБА_5 за життя, має бізнес з реалізації продуктів харчування на місцевому ринку, отже кожного дня бачилась з нею та ОСОБА_4, який щодня знаходився на ринку. Вони товаришували сімями, часто спільно відзначали свята, збирались за столом у дворі будинку, перетинались по роботі, отже ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сприймали як сімю. З родичами ОСОБА_4 вона не знайома.

Свідок ОСОБА_13 показала, що з дитинства мешкає в будинку № 114-А по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, де раніше проживала ОСОБА_3, з якою товаришує й досі. Матір ОСОБА_14, ОСОБА_5, проживала з чоловіком на імя Геннадій, який в 1993 році загинув в ДТП, після чого в тому ж році почала співмешкати з ОСОБА_4 і проживала з останнім до своєї смерті. До переїзду ОСОБА_3 вона часто бувала в гостях у останньої, де мешкав й ОСОБА_4, якого сприймала як відчима ОСОБА_3 Неодноразово ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом приходили в гості до її батьків.

Згідно показань свідка ОСОБА_15 він є батьком ОСОБА_3 та колишнім чоловіком ОСОБА_5, з якою розлучився в 1992 році. З осені 1993 року ОСОБА_5 почала мешкати в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 ОСОБА_15 підтримував зв'язок як з донькою, так і з колишньою дружиною, приїздив до них на квартиру по пр. Тракторобудівників, 114-А в м. Харкові, де постійно бачив ОСОБА_4, навіть намагався поновити відносини з ОСОБА_5, проте остання дала зрозуміти, що створила сімю з ОСОБА_4 В наступному ОСОБА_4 і ОСОБА_5 придбали квартиру в новобудові та переїхали. Також йому відомо про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому вони перебували до смерті останньої.

Таким чином кожен з свідків, який підтвердив факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без шлюбу до моменту його реєстрації, знайомий з останніми тривалий час, обізнаний про життя та побут вказаних осіб і повязує свої свідчення з спільними для них та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 датами та подіями. Показання даних свідків, на відміну від ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтверджуються долученими до матеріалів справи фотознімками (а.с. 125), на яких закарбовані спільні, непересічні, памятні та значущі, як для подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_4, так і для свідків події.

Аналізуючи викладені вище докази та беручи до уваги ті обставини, що в період дії Договору пайової участі в будівництві житлового будинку і до сплати всіх належних за ним коштів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, суд приходить до висновку, що вказаний Договір укладався в інтересах створеної ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які фактично були чоловіком та дружиною, сімї, яка на момент укладення Договору та його повної оплати вже існувала тривалий час.

Те, що ОСОБА_4 не змінював реєстрації місця проживання з 1993 року не доводить факту його постійного проживання за адресою реєстрації, а придбання спірної квартири та вселення до неї з ОСОБА_5, що сторонами не заперечується, взагалі спростовує цей факт.

Разом з тим, не дивлячись на доведеність проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сімєю без шлюбу з 1993 року даний факт може бути встановлений лише за період з 01.01.2004 по 05.09.2008, так як до 01.01.2004 діяв КпШС України в редакції 1969 року, який не містив поняття спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, а закон зворотньої сили не має.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

З погляду на викладене квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Частина 2 ст. 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пункт п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 містить положення про те, що частка учасника спільної сумісної власності визначається, окрім іншого, при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визнаються рівними.

Отже, визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_4В по 1/2 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є цілком правильним, проте окреме зазначення цього факту в резолютивній частині рішення не потрібне.

Режим спільної сумісної власності розповсюджується і на інше майно, набуте ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 2004 року. Таким майном, як зазначає ОСОБА_3, є автомобіль «Хонда Пилот», р.н. НОМЕР_1, побутова, аудіо-відео техніка та дорогоцінності, проте на час розгляду справи встановлено, що вказаний автомобіль не зареєстрований ні за ОСОБА_5 ні за ОСОБА_4 (а.с. 41), а вимога про визнання недійсною угоди про його відчуження та витребування сторонами не ставиться, тобто він не може бути спадковим майном. Індивідуальні ознаки іншого майна і взагалі докази його існування відсутні. За таких умов спадковим майном в даному спорі може виступати лише 1/2 частина квартири № 212 по Салтівському шосе, 73-А в м. Харкові.

Сторони у справі згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_5, померлої 21.10.2014 та у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після останньої (а.с. 124).

Згідно ст. 1226 ЦК України частка в праві спільної сумісної власності успадковується на загальних підставах.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні як окремо так і в сукупності, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого розгляду та вирішення даної цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та повної відмови в задоволенні позову зустрічного.

Питання щодо стягнення судового збору підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1226, 1261, 1270 ЦК України, ст. 74 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 21.10.2014, без шлюбу з 01.01.2004 до 05.09.2008 моменту реєстрації шлюбу між останніми.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/4 частину квартири № 212 по Салтівському шосе, 73-А в м. Харкові в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлої 21.10.2014.

В іншій частині в задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий збір в сумі 3653 (три тисячі шістсот пятдесят три) гривні 60 копійок та на користь держави 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя А.Ю. Скотар