БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2762/15, cправа № 361/5783/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«26» жовтня 2015 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Хорошун К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що із відповідачем по справі ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 24 вересня 2013 року. Відповідач проживала разом із ОСОБА_1, та є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1. Власником даної нерухомості відповідно до договору купівлі-продажу від 21 лютого 2009 року є позивач ОСОБА_1 З квітня 2014 року відповідач не проживає за вказаною вище адресою, особистих речей в даному помешканні не має та не сплачує комунальні платежі. У зв'язку із цим, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати

ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, відповідно до укладеного 21 лютого 2009 року договору купівлі-продажу квартири між ним та ОСОБА_4, що також вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно

№ НОМЕР_1 (а.с.9,11).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 1101 був розірвано (а.с.16).

Як вбачається із копії довідки форми № 3 житлово-будівельного кооперативу «Домобудівник» від 13 липня 2015 року № 95, ОСОБА_1 дійсно мешкає та значиться зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 із 14 квітня 2009 року. Крім нього, у квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - із 19 травня 2009 року; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, - із 19 травня 2009 року (а.с.18).

Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Сервітут припиняється, зокрема, у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач зареєстрована була у квартирі № 193 під час перебування її у шлюбі із позивачем, який було розірвано у 2013 році. Сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений.

ОСОБА_2 з квітня 2014 року не проживає й ним не користується вказаним приміщенням, і тому підлягає визнанню такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям її з реєстраційного обліку за цією адресою.

Керуючись статтями 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування

квартирою АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин