Справа № 693/1728/14-ц
Провадження № 2/693/23/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.11.2015 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді - Первак М.О.

при секретарі - Коломієць С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її брат - ОСОБА_3, який на момент смерті проживав АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,2783 га.

Позивачу стало відомо, що в теперішній час Жашківською державною нотаріальною конторою в зв'язку з цим відкрито спадкову справу.

23 листопада 2005 року, ще за життя, ОСОБА_3 залишив заповіт, яким заповів все своє майно, позивачу ОСОБА_1.

При зверненні 07 жовтня 2014 року до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини після смерті брата, ОСОБА_4 дізналася, що 23 травня 2014 року від імені ОСОБА_3 було оформлено заповіт на користь ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 вважає, заповіт від 23 травня 2014 року недійсним, оскільки її покійний брат тривалий час хворів на неврологічне захворювання, у зв'язку з чим йому було встановлено групу інвалідності і вона систематично піклувалася про нього і надавала йому необхідну допомогу.

Після розлучення з дружиною в 2010 році ОСОБА_3 став систематично зловживати спиртними напоями. В квітня 2014 року стан його здоров'я значно погіршився і він перестав самостійно пересуватися, вживаючи при цьому кожен день спиртні напої, які йому приносив відповідач. В цей самий час за його місцем проживання з'явилася колишня його дружина, яка, як повідомили позивачу, і організувала оформлення нового заповіту.

Але, перед смертю внаслідок систематичного зловживання спиртних напоїв, ОСОБА_3 хворів на тяжку хворобу, у зв'язку з чим 03 червня 2014 року був госпіталізований до реанімаційного відділення Жашківської ЦРЛ. Згодом, 08 червня 2014 року ОСОБА_3 було переведено до неврологічного відділення, а 11 червня 2014 року його з лікарні виписали. На наступний день - ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 помер.

Позивачу ОСОБА_1 відомо, що лікарі поставили ОСОБА_3 діагноз - хронічний алкоголізм, алкогольний делірій, енцефалопатія третього ступеню, при якому він не міг розуміти значення своїх дій та не міг керувати ними.

Зважаючи на вказані обставини, позивач вважає, що в момент складання заповіту 23 травня 2014 року її брат - ОСОБА_3, мав стійкий розлад здоров'я, внаслідок чого він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Його волевиявлення не було вільним і не відповідало його волі, а тому позивач звернулася до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5, позовні вимоги підтримав повністю, просив визнати заповіт, складений 23 травня 2014 року ОСОБА_3 недійсним та просив призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. В якому емоційному стані був ОСОБА_3 в момент складання заповіту 23 травня 2014 року?

1.Чи здатним був в момент складання заповіту 23 травня 2014 року в силу стану свого здоров'я ОСОБА_3 в повній мірі вільно і усвідомлено приймати рішення і реалізовувати його своїми діями?

2.Чи здатним був момент складання заповіту 23 травня 2014 року в силу стану свого здоров'я ОСОБА_3 усвідомлювати, і в якій мірі, фактичне значення своїх дій та їх підстави?

3.Чи здатним був ОСОБА_3 на момент складання заповіту 23 травня 2014 року в силу стану свого здоров'я керувати своїми діями?

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - ОСОБА_6 - заперечував проти задоволення позовних вимог, постільки позивач ОСОБА_1 не довела того, що ОСОБА_3, мав стійкий розлад здоров'я, внаслідок чого він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Волевиявлення ОСОБА_3 було вільним і відповідало його волі.

Відповідно заповіту від 23 травня 2014 року, зареєстрованого державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий в АДРЕСА_1, діючи добровільно і перебуваючи у здоровому глузді та ясній пам'яті, розуміючи значення свої дій, все належне йому майно, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Для правильного та об'єктивного вирішення справи, за клопотанням представника позивача ОСОБА_5, 29 травня 2015 року Жашківським районним судом Черкаської області було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, яка експертною установою не була виконана, два рази поверталася до суду.

Відповідно до листа голови амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 493 від 19.06.2015р. суд надавав покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в друкованому вигляді, щодо особливостей соматичного, психічного стану ОСОБА_3, його поведінки, способу життя, мотивацію вчиненого правочину, покази медичних працівників ОСОБА_11 та ОСОБА_12, амбулаторну карту ОСОБА_3 з поліклінічного відділення Жашківської ЦРЛ, довідки лікаря-нарколога та психіатра, історію хвороби ОСОБА_3 з інституту нейрохірургії за 1996 рік.

Згідно до неодноразових запитів, суду не надані - історія хвороби ОСОБА_3 з Уманської лікарні № 2, де зі слів позивача хворий перебував на лікуванні з травня по червень 2007 року та історія хвороби ОСОБА_3 в Жашківській центральній районній лікарні за період з 03.06.2014р. по 11.06.2014р.. На перший запит суду від головного лікаря Жашківської ЦРЛ надійшло повідомлення, в якому вказано, що історія хвороби в архіві районної лікарні відсутня, проводиться службове розслідування по факту відсутності медичної документації. На повторний запит суду, адміністрація Жашківської ЦРЛ повідомила, що історія хвороби, з пояснень працівника столу довідок, була видана на руки дружині ОСОБА_3 для отримання виписки, історія хвороби ОСОБА_3 в стіл довідок Жашківької ЦРЛ не повернута.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Сторона позивача не надала суду достатніх доказів та матеріалів для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

В листі голови амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 713 від 09.09.2015р. вказується, що виходячи з обсягу наданих на дослідження судом матеріалів, неможливо прийти до однозначної та обґрунтованої відповіді на поставлені експертизою питання.

З огляду на те, що позивачем не надано суду належних письмових та допустимих доказів на підтвердження викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 60, ч. 1 ст. 64 ЦПК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: М. О. Первак