Справа № 215/5007/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Янішевській М.М.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015 р. ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції /далі ДВС/, про виключення з під арешту майна квартири АДРЕСА_1 /квартира 1/,та квартири АДРЕСА_2 /квартира 2/.

Вказує, що квартира №1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, на підставі рішень суду від 30.07.2015 р. 12.08.2015 р.

Квартира 2 належить на праві спільної власностіОСОБА_1 та її сину ОСОБА_4 також в порядку спадкування на підставі рішення суду від 04.07.2014 р.

Арешт на все майно накладено державним виконавцем постановою від 06.07.2012 р., в порядку виконання вироку суду про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь держави, без встановлення часток, але арешт накладено на на все майно, яке стало власністю боржника значно пізніше через чотири роки після постановлення вироку.

Представник позивача ОСОБА_5 подав суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність.

ДВС надав до суду відзив на позов в якому не заперечує проти зняття арешту з майна.

Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити.

Судом встановлено що постановою державного виконавця від 06.07.2012 р. в порядку виконання вироку суду про конфіскацію майна ОСОБА_1 накладено арешт на все майно боржника і заборону на його відчуження, та проведено опис квартири 2 а.с.4-15.

Рішеннями судів від 04.07.2014 р., 30.07.2015 р. та 12.08.2015 р. і рішенням виконкому від 15.05.2013 р. витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно а.с.17-19, 22, 24-25 встановлено що квартира №1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 і її матері ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 Квартира 2 належить на праві спільної власностіОСОБА_1 ії сину неповнолітньому ОСОБА_4, за яким житло закріплене рішенням виконкому як за дитиною позбавленою батьківського піклування.

Таким чином на час постановлення вироку суду в 2011 році, та на час постанови ДВС 06.07.2012 р. боржник ОСОБА_1 взагалі не була власником квартири 1, оскільки її право власності на цю квартиру виникло пізніше на підставі рішень судів в 2015 році. Стосовно арешту квартири 2, то частки в праві спільної власності на цю квартиру не були встановлені на час накладення арешту на майно.

Відповідно до ст.60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власників та неповнолітньої дитини підлягає захисту шляхом звільнення з під арешту спірного майна.

На підставі ст.ст.368-372, 391 ЦК України, ст.60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження, керуючись ст.10,27,31,60, 209 ч.3 ,212-215, ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, звільнити з під арешту майно: квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2; та квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Ршення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: