Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

26 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства та виключення запису про батька дитини з актового запису про народження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 11 серпня 2014 року шлюб було розірвано, а 19 травня 2015 року у неї народився син ОСОБА_4. При видачі свідоцтва про народження сина, батьком дитини було записано відповідача, оскільки з моменту розірвання шлюбу сплило менше ніж дев*ять місяців. ОСОБА_2 не є батьком її сина, оскільки з травня 2014 року вона проживала однією сім*єю з ОСОБА_3 який і є батьком дитини. Тому позивач просить суд виключити запис про ОСОБА_2 як батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 638.

Позивач в судове засідання не з*явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис 471 /а.с.8/.

11 серпня 2014 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-АЯ № 500006 /а.с. 9/.

19 травня 2015 року народився ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис № 638 /а.с. 10/. В свідоцтві про народження дитини батьком записано ОСОБА_2, оскільки відповідно до ст. 122 СК України дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

З травня 2014 року позивач стала проживати однією сім*єю з ОСОБА_3 який є батьком її сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 11 вказаної постанови роз'яснено, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Оцінюючи наявні у справі докази, а також враховуючи, що відповідач визнала позов, позивач вказує на те, що він не є батьком дитини, а тому з актового запису про народження дитини слід виключити запис про батьківство ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства та виключення запису про батька дитини з актового запису про народження задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2, як батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження № 638 від 02 червня 2015 року, складений Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О.Демидова