АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-4161 Головуючий у 1-й інстанції - Бобровник О.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Нежури В.А.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Неос Банк" про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, відшкодування шкоди та пені,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року за недоведеністю відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Неос Банк" про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, відшкодування шкоди та пені.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.160-163).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача, ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Між ПАТ «БАНК КІПРУ», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК» та ОСОБА_4 (вкладник) 19 травня 2011 року укладений договір №24153 банківського рахунку.

Відповідно до п.1.1 договору, банк відкриває вкладнику поточний рахунок НОМЕР_1 в іноземній валюті (долар США) для обліку коштів здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ.

На відкритий вкладником рахунок 17 червня 2011 року та 22 червня 2011 року перераховано грошові кошти на загальну суму 334 544 доларів США.

Пунктом 3.1.3 договору передбачено право вкладника надати довіреність іншій особі на здійснення операцій по рахунку (на розпорядження рахунком), оформивши її згідно з вимогами чинного законодавства України.

Вбачається, що до Банку із заявою про видачу коштів, які знаходились на поточному рахунку, 1 липня 2011 року звернувся ОСОБА_7, який діяв від імені вкладника на підставі довіреності, посвідченої 8 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О.

1 липня 2011 року на підставі довіреності, посвідченої 8 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О. та після ідентифікації довіреної особи, Банком була здійснена видаткова операція, шляхом видачі грошових коштів, які знаходились на рахунку Вкладника.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2013 у справі №2-1934/13 (760/3475/13-ц) позивачу відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_7, приватного нотаріуса КМНО Красовського О.О., третя особа ПАТ "БАНК КІПРУ" про визнання правочину - видачу довіреності, виданої 8 червня 2011 від імені гр. ЄменуОСОБА_4 гр. Сирії ОСОБА_7 та довіреності від імені гр. Ємену ОСОБА_4 громадянину Сирії ОСОБА_7, зареєстровану в Єдиному реєстрі довіреностей за №1460-недійсними з моменту їх вчинення та видачі.

Після видачі грошових коштів вкладник жодного разу особисто до ПАТ "БАНК КІПРУ" з будь-якими заявами чи претензіями щодо повернення йому коштів, а також про втрату чи викрадення у нього документів щодо вказаного банківського рахунку, не звертався.

За результатами проведеної в рамках цієї цивільної справи експертизи встановлено, що «копія договору №24153 від 19.05.2011, укладеного між ПАТ "БАНК КІПРУ" та ОСОБА_4 про відкриття вкладнику поточного рахунку НОМЕР_1, яка міститься у матеріалах справи, на аркушах під порядковими номерами 24 та 25, виготовлена із копії, яка в свою чергу, була виготовлена з оригіналу договору №24153 від 19.05.2011, наданого до інституту через Солом'янський районний суд м. Києва Публічним акціонерним товариством "БАНК КІПРУ" (висновок експерта №8070/14-33 від 28.08.2014).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку із недоведеністю обставин, на які позивач посилався при звернення до суду з даним позовом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку №24153 від 19 травня 2011 року та трьох процентів річних від суми цієї заборгованості не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, - правомірна видача ПАТ "БАНК КІПРУ" 1 липня 2011 року коштів за договором банківського рахунку №24153 від 19 травня 2011 рокууповноваженій вкладником на отримання цих коштів особі, є недоведеними.

Та обставина, що копія договору №24153 від 19.05.2011, укладеного між ПАТ "БАНК КІПРУ" та ОСОБА_4про відкриття вкладнику поточного рахунку НОМЕР_1, яка міститься у матеріалах справи, на аркушах під порядковими номерами 24 та 25, виготовлена із копії, яка в свою чергу, була виготовлена з оригіналу договору №24153 від 19.05.2011, наданого до інституту через Солом'янський районний суд м. Києва Публічним акціонерним товариством "БАНК КІПРУ" (висновок експерта №8070/14-33 від 28.08.2014), не має суттєвого значення для вирішення даного спору.

Ураховуючи вищенаведене у сукупності з положеннями ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Сторонами не оспорюються (визнаються) наступні обставини.

Між ПАТ «БАНК КІПРУ», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК», та ОСОБА_4 (вкладник) 19 травня 2011 року укладений договір №24153 банківського рахунку, відповідно до якого банк відкриває вкладнику поточний рахунок НОМЕР_1 в іноземній валюті (долар США) для обліку коштів здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ.

На відкритий вкладником рахунок 17 червня 2011 року та 22 червня 2011 року перераховано грошові кошти на загальну суму 334 544 доларів США.

1 липня 2011 року на підставі довіреності, посвідченої 8 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О., зареєстрованої в реєстрі за №1460, та після ідентифікації довіреної особи, Банком була здійснена видаткова операція, шляхом видачі грошових коштів, які знаходились на рахунку Вкладника - ОСОБА_4.

Відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що якої встановлено ці обставини (ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України).

У даному конкретному випадку рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича, третя особа: ПАТ "Банк Кіпру", про визнання правочину та довіреності недійсними встановлені наступні обставини.

В оспорюваній довіреності (довіреності від імені громадянина Ємену ОСОБА_5, посвідченій 8 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О., зареєстрованій в реєстрі за №1460) чітко вказано іншого довірителя, прізвище якого не співпадає з прізвищем позивача, який встановлювався нотаріусом не на підставі паспорта ОСОБА_4, а на підставі посвідки на постійне проживання, в якій було зазначено прізвище ОСОБА_5.

Таким чином довіреність була видана не позивачем - ОСОБА_4, а іншою особою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Той факт, що спірну довіреність було видано не позивачем, а іншою особою, є однозначним і він не потребує доведення цього в судовому порядку.

Позивач не є особою, яка видала оспорювань ним довіреність.

Оскільки позивач не є стороною правочину - довіреності, відповідно він і не міг її підписувати.

Указані обставини зазначені у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року (а.с.31-34; 191-197), яке набрало законної сили, і, ураховуючи положення ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються - є преюдиціальними, для суду при розгляді даної справи.

Ураховуючи преюдиціальну обставину того, що довіреність, на підставі якої 1 липня 2011 року ПАТ "БАНК КІПРУ" була проведена видача коштів за договором банківського рахунку №24153 від 19 травня 2011 року, позивач не підписував, а відтак ОСОБА_4 не уповноважував зазначену в цій довіреності особу діяти від його імені, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 (ОСОБА_4) у якості заборгованості за договором банківського рахунку № 24153 від 19 травня 2011 року суми виданого іншій особі банківського вкладу у розмірі 334 544 долари США, що за курсом НБУ на час ухвалення цього рішення складає 7865129 грн. 20 коп. (334 544 х 23.51).

При стягненні заборгованості за договором банківського рахунку з відповідача на користь позивача за правилом ст. 625 ЦК України підлягають стягненню три проценти річних від простроченої до видачі суми за період з 1.07.2011 по 21.11.2013 (відповідно до заявлених вимог) у розмірі 24 059, 67 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення цього рішення складає 565 642 грн. 84 коп. (24059,67 х 23.51).

Оскільки валютою зобов'язання сторін є іноземна валюта - долар США, а індекси інфляції в Україні визначаються стосовно національної валюти, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 3393,95 доларів США відсутні.

Ураховуючи, що в даному випадку була проведена виплата суми вкладу за договором банківського рахунку неповноважній на отримання коштів особі, а не помилковий переказ коштів з рахунку неналежного платника, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 176437,59 доларів США відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" також відсутні.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями глави 72 ЦК України, якою урегульовані правовідносини банківського рахунку, та положеннями укладеного між ПАТ «БАНК КІПРУ», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК» та ОСОБА_8(вкладник) 19 травня 2011 року договору №24153 банківського рахунку, не встановлено обов'язок відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання.

Ураховуючи наведене, правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000 грн. також відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Неос Банк" на користь ОСОБА_4 (ОСОБА_4) заборгованість за договором банківського рахунку № 24 153 від 19 травня 2011 року у розмірі 334 544 долари США, що складає 7 865 129 грн. 20 коп., три проценти річних від суми заборгованості за період з 1.07.2011 по 21.11.2013 у розмірі 24 059, 67 доларів США, що складає 565 642 грн. 84 коп., а всього: 358 603, 67 доларів США (Триста п'ятдесят вісім тисяч шістсот три долари США 67 центів), що складає 8 430 772 грн. 24 коп. (Вісім мільйонів чотириста тридцять тисяч сімсот сімдесят дві грн. 24 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: В.А. Нежура

Т.І. Побірченко