Справа № 199/3333/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

При секретарі Хлус Ю.А.

За участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення ідеальних часток в праві власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно позову 18 червня 2014 року померла мати позивачки ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 39/100 частини домоволодіння та 39/100 частини земельної ділянки розташованих за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Каляєва, буд. 71. Інші 61/100 частини зазначеного домоволодіння та 61/100 частини земельної ділянки належать відповідачу. Частки в праві власності на домоволодіння були виділені в натурі. В договору купівлі-продажу від 01.07.1997, посвідченого Шостою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого під № 2-6378, що підтверджує набуття спадкодавцем ОСОБА_4 у приватну власність 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у м. Дніпропетровську існує описка, а саме не вірно зазначено прізвище «Савенкова», тоді як вірно слід вважати «Савєнкова».

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 Однак 20.02.2015 нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №010066 від 05.09.2012, виданий на імя ОСОБА_2 і згідно Додатку до нього вказано реєстрацію права власності на праві спільної сумісної власності на імя ОСОБА_4 Додаток до Державного акту на право власності на земельну ділянку не є правовстановлюючим документом. Державний акт з додатками видано в спільну сумісну власність без виділення часток.

Померла ОСОБА_4 за своє життя не встигла визначити розмір ідеальних часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку та виділити в натурі свої частки. Таким чином позивачка не можу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.

На підставі викладеного позивачка просить встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 18.06.2014 року, правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу від 01.07.1997 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-6378, що підтверджує набуття нею у приватну власність 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у місті Дніпропетровську; Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої 18.06.2014 року ОСОБА_4 на 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у місті Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку під літ. Б-1, загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., який складається з наступних приміщень: 1- кухня площею 10,7 кв.м.; 2 коридор площею 3,5 кв.м.; 3 житлова площею 12,4 кв.м.; 4 санвузол площею 4,5 кв.м.; 5 житлова площею 9,9 кв.м.; 6 - житлова площею 8,7 кв.м.; погріб під літ. Б-1 площею 7,3 кв.м.; прибудова літ б-1 площею 14,5 кв.м.; тераса ліб. б1-1 площею 5,5 кв.м.; гараж літ. Д площею 23,0 кв.м.; споруд та вимощень: №3,6,8,9,ІІ; визнати ідеальні частки співвласників земельної ділянки розташованої за адресою: вулиця Каляєва, 71 у місті Дніпропетровську, яка має цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0600 га., кадастровий номер :01:333:0020, наступним чином: визнати, що ОСОБА_4 належало право власності на 39/100 частин вищезазначеної земельної ділянки; визнати, що ОСОБА_2 належить право власності на 61/100 частин вищезазначеної земельної ділянки; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 18.06.2014 року, на 39/100 частин земельної ділянки розташованої за адресою: вулиця Каляєва, 71 у м. Дніпропетровську.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, проти позову не заперечувала.

Представник 3-ї особи четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, та винести рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01 липня 1997 року, посвідченого Шостою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого під № 2-6378, ОСОБА_4 належить 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у м. Дніпропетровську.

Інша 61/100 частин вказаного домоволодіння належить ОСОБА_2.

В договору купівлі-продажу від 01 липня 1997 року, посвідченого Шостою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого під № 2-6378, існують розбіжності в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме зазначено «Савенкова», тоді як правильним є прізвище власника «Савєнкова».

Факт належності ОСОБА_4 договору купівлі-продажу від 01 липня 1997 року, посвідченого Шостою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого під № 2-6378, підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає їй можливість підтвердити належність майна спадкодавцю.

За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, зазначеним в паспорті.

Згідно Державного акту на право власності на землю від 05 вересня 2012 року серії ЯК №№010066, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.08.2010 №198/60 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га, розташована у місті Дніпропетровську по вулиці Каляєва, буд. 71.

18 червня 2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1051.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 39/100 частин домоволодіння 39/100 частин земельної ділянки № 71 по вулиці Каляєва у м. Дніпропетровську.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 є її донька позивачка по справі ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З метою оформлення права власності на 39/100 частин домоволодіння 39/100 частин земельної ділянки № 71 по вулиці Каляєва у м. Дніпропетровську в порядку спадкування позивач у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4.

20 лютого 2015 року постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №010066 від 05.09.2012, виданий на імя ОСОБА_2 і згідно Додатку до нього вказано реєстрацію права власності на праві спільної сумісної власності на імя ОСОБА_4 Додаток до Державного акту на право власності на земельну ділянку не є правовстановлюючим документом. Державний акт з додатками видано в спільну сумісну власність без виділення часток.

Відповідно до ч.1 ст.370 та ч. ч. 3 ст.372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 89 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Таким чином частки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташована у місті Дніпропетровську по вулиці Каляєва, буд. 71 складають: ОСОБА_4 належить 39/100 частин вказаної земельної ділянки та ОСОБА_2 61/100 частин вказаної земельної ділянки, а відтак право спільної сумісної власності підлягає припиненню.

Оскільки одержати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не може, а тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1101 грн. 05 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення ідеальних часток в праві власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 18.06.2014 року, правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу від 01.07.1997 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-6378, що підтверджує набуття нею у приватну власність 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у місті Дніпропетровську.

Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої 18.06.2014 року ОСОБА_4 на 39/100 частин житлового будинку №71 по вулиці Каляєва у місті Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку під літ. Б-1, загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., який складається з наступних приміщень: 1- кухня площею 10,7 кв.м.; 2 коридор площею 3,5 кв.м.; 3 житлова площею 12,4 кв.м.; 4 санвузол площею 4,5 кв.м.; 5 житлова площею 9,9 кв.м.; 6 - житлова площею 8,7 кв.м.; погріб під літ. Б-1 площею 7,3 кв.м.; прибудова літ б-1 площею 14,5 кв.м.; тераса ліб. б1-1 площею 5,5 кв.м.; гараж літ. Д площею 23,0 кв.м.; споруд та вимощень: №3,6,8,9,ІІ.

Визнати ідеальні частки співвласників земельної ділянки розташованої за адресою: вулиця Каляєва, 71 у місті Дніпропетровську, яка має цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0600 га., кадастровий номер :01:333:0020, наступним чином: визнати, що ОСОБА_4 належало право власності на 39/100 частин вищезазначеної земельної ділянки.

Визнати, що ОСОБА_2 належить право власності на 61/100 частин вищезазначеної земельної ділянки; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 18.06.2014 року, на 39/100 частин земельної ділянки розташованої за адресою: вулиця Каляєва, 71 у м. Дніпропетровську.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1101 грн. 05 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :