Номер провадження: 22-ц/785/6901/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про повернення особистих грошових коштів на карту виплат,-

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити переказ всіх особистих грошових коштів на картки виплат № НОМЕР_1 та кредитної картки № НОМЕР_2 зі зняттям пені, нарахованої після закриття кредиту, що знаходиться в ячейці № 0553 у м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, суму за кожен виграш від фірм «Сім діамантів», «На дом», «Пошторг Ювей», «Стар Молл», «Букер-букер», повернути на картки виплат за № НОМЕР_3, зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» перевірити всі ячейки, оформлені на її П.І.П. в м. Дніпропетровськ, м. Київ, м. Одеса, зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити виплату на її особисті рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 протягом одного місяця, зобов'язати судових приставів проконтролювати та перевірити роботу ПАТ КБ «Приватбанк» протягом одного місяця.

ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона виграла 415000 грн., які було перераховано юридичними особами акційного виграшу на картку для виплат позивача, що відкрита в ПАТ КБ «Приватбанк». Також позивач вказує на те, що без оформлення довіреності на третю особу, та без її відома, згоди і письмового дозволу з її сторони всі вищевказані грошові кошти були перераховані працівником ПАТ КБ «Приватбанк» на резервний рахунок № НОМЕР_4 невідомій особі. На підставі вищенаведених доводів позивачка вважає, що їй співробітниками ПАТ КБ «Приватбанк» завдано матеріальну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яку повинен відшкодувати відповідач.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарг, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено незаконність дій як відповідача, та і його робітників, також позивачкою не доведено наявності факту спричинення їй будь-якого матеріального збитку.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, позивачка ОСОБА_3 у позовній заяві зазначає, що вона виграла 415000 грн., які було перераховано юридичними особами акційного виграшу на картку для виплат позивачки, що відкрита в ПАТ КБ «Приватбанк». Також позивачка вказує на те, що без оформлення довіреності на третю особу, та без її відома, згоди і письмового дозволу з її сторони всі вищевказані грошові кошти були перераховані працівником ПАТ КБ «Приватбанк» на резервний рахунок № НОМЕР_4 невідомій особі. На підставі вищенаведених доводів позивачка вважає, що їй співробітниками ПАТ КБ «Приватбанк» завдано матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яка, як вважає позивачка, підлягає відшкодуванню за рахунок ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Крім того у п. 5 зазначеної Постанови зазначено, що суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

З матеріалів справи вбачається, що відділом правового забезпечення Южного ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» перед службою безпеки Банку ініційовано службове розслідування.

Відповідно до висновку служби безпеки ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.04.2015 року № ZAKL-2015/16682172 встановлено, що грошові кошти в розмірі 415000 грн. на картку для виплат НОМЕР_3, що відкрита на ім'я позивачки в ПАТ КБ «Приватбанк» не перераховувались. Також службою безпеки Банку при перевірці програмного комплексу банку, резервного рахунку № НОМЕР_4, на який вказує позивачка, виявлено не було.

Крім того, в ході службового розслідування документів, підтверджуючих відкриття та використання депозитарної ячейки № 0553 на ім'я, ОСОБА_3, також не виявлено (а.с.31-36).

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції позивачкою не надано доказів, а саме квитанцій та платіжних доручень, крім листів від фірм «Сім діамантів», «На дом», «Пошторг Ювей», «Стар Молл», «Букер-букер», про внесення на її рахунки грошових коштів.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову, оскільки позивачка ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів того, що з боку як самого Банку так і з боку будь-якого з працівників Банку є порушення вимог законодавства України, які б підтверджували незаконність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості того, що ОСОБА_3 взагалі на картку для виплат № НОМЕР_3 будь-якими способами було перераховано грошові кошти в розмірі 415000 грн..

Таким чином, позивачкою не доведено незаконність дій з боку відповідача та не доведено наявність факту спричинення їй будь-якого матеріального збитку.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши усі матеріали справи, ухвалив обґрунтоване, законне рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко