АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року,

встановила:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року цивільну справу за вказаним позовом передано до Баришівського районного суду Київської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційну підтримали.

ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Будь-яких доказів про наявність вищенаведених обставин матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами ставиться вимога про стягнення з відповідача грошових коштів.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позов прийнято до провадження суду без порушення правил підсудності.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для передачі справи на розгляд іншому суду.

Висновки суду про те, що спір виник з приводу нерухомого майна, є помилковими, оскільки предметом спору є стягнення грошових коштів.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, яке розташовано на території Баришівського району Київської області.

Пунктом 3 частини 1 ст. 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 29 вересня 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук