Справа №303/5504/15-ц
Номер стат. звіту - 26
03 листопада 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі відділення №100 ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про захист прав споживачів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі відділення №100 ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів зазначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задоволити з підстав зазначених в ньому пояснивши суду, що відповідач не виплатив йому повністю гроші, які він був надав відповідачу шляхом укладення договору. Також йому була завдана моральна шкода, так як банк користується його коштами і не сплачує йому відсотки. Так дійсно, він просить стягнути з відповідача лише пеню хоч вона договором і не передбачена, однак застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов також підтримав та просив суд його задоволити з підстав зазначених в ньому пояснивши суду, що позивач ОСОБА_1 не може повернути свої кошти так як відповідач не виконує свої зобовязання.
Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в судове засідання не зявився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно п.2 Договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою 12,50 % річних.
Відповідно до п.6 Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.1 Основних умов.
В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2015 року Мукачівським міськрайонним судом у справі №303/1697/15-ц 2/303/1204/15 ухвалено рішення у відповідності до якого позов ОСОБА_1 до ПАТ Банк Фінанси та Кредит про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з відповідача ПАТ Банк Фінанси та Кредит в користь позивача ОСОБА_1 1 787,07 доларів США депозитного вкладу.
Також суду було надано Виписку по особовому рахунку за період з 12.06.2014 року по 12.03.2015 року.
Судом встановлено, що в ПАТ Банк Фінанси та Кредит запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року до 17.12.2015 року.
Дані правовідносини регулюються ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
У відповідності до ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Згідно зі п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року №516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за №1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.
Відповідно до ст.2 ЗУ Про банки і банківську діяльність, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Посилаючись на ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів, позивач просить стягнути пеню з відповідача в розмірі 18 098,28 доларів США.
Частиною 5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Судом встановлено, що ПАТ Банк Фінанси та Кредит надав позивачу послугу, яка зводилася до прийняття ним від позивача грошових сум з обовязком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договором банківського вкладу.
Після укладення цього договору між банком та позивачем виникли зобовязальні відносини, які регулюються нормами зобовязального права та положеннями укладеного договору. Положення ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів, яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулює.
Таким чином, підстави для стягнення пені на підставі ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких саме моральних страждань зазнав позивач.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми моральної шкоди суд вважає безпідставними, не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 до ПАТ Банк Фінанси та Кредит в особі відділення №100 ПАТ Банк Фінанси та Кредит не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 626, 638, 1046, 1047, 1048 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, місцезнаходження м.Київ, вул.Артема, 60 в користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1 суму загальної заборгованості неповернутого депозитного вкладу в розмірі 1 787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) доларів США 07 центів, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання за період з 13.11.2014 року по 28.08.2015 року в розмірі 18 098 (вісімнадцять тисяч девяносто вісім) доларів США 28 центів, моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) доларів США, що разом становить 20 098 (двадцять тисяч девяносто вісім) доларів США 28 центів та 3 000 (три тисячі) гривень судових витрат - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір