Єдиний унікальний номер 235/3380/15-ц Номер провадження 22-ц/775/200/2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Жарової Ю.І., суддів Маширо О.П., Санікової О.С.

при секретарі судового засідання Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільної компанії «Краснолиманська» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИЛА:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» перебував у трудових відносинах з 10.07.2000р. по 30.067.2011р. працював гірником з ремонту гірничих виробіток 4 розряду, підземним з повним робочим днем в шахті. 30.07.2011 року його було звільнено на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується копією трудової книжки. Та у зв'язку з виконанням своїх обов'язків постійно під час роботи, на протязі більш ніж десяти років, знаходився в шкідливих умовах праці. Це призвело до виникнення у нього захворювання легенів, що було визнано як професійне захворювання.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 03.02.2015 року, ОСОБА_2 встановлено діагноз хронічний бронхіт в стадії загострення, легенева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність. У зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 28.04.2014 р. було встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково. В зв'язку із ушкодженням здоров'я, яке він зазнав внаслідок роботи в шкідливих умовах праці, у нього періодично погіршується самопочуття та він неодноразово звертався за наданням медичної допомоги. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 40000 грн., яку просить стягнути з відповідача по справі, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково. Стягнуто з відповідача ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. та на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У задоволенні вимог в частині оплати правової допомоги відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачу ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач по справі, ДП ВК «Краснолиманська», подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2015р. скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не наведено доказів в чому полягає протиправність поведінки відповідача, яка призвела до втрати ним професійної працездатності; в чому саме полягає порушення законних прав позивача з боку відповідача, що висновок МСЕК не містить посилань щодо встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачеві; відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Представник відповідача, ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Позивач та представник позивача до судового засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення на їх адреси поштових повідомлень та телефонограм, зареєстрованих в журналі телефонограм №1 за №№ 143, 144 від 30 червня 2015р.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Вугільної компанії «Краснолиманська» не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», з 10.07.2000 року по 30.07.2011 року (а.с. 08-11).

Під час виконання трудових обов'язків, він отримав хронічне професійне захворювання, діагноз хронічний бронхіт в стадії загострення, легенева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність. (а.с. 24-26)

В зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 28.04.2015 р. було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, продовжує лікування (а.с. 27).

Згідно епікризів позивач періодично проходить курси лікування у медичних закладах (а.с. 13-23).

Ушкодженням здоровя позивачеві завдана моральна шкода, яку повинен відшкодувати роботодавець, згідно з правилами ст.237? КЗпП України.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя. Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Однак положення ч. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», яка передбачала відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва була зупинена на 2006 рік згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235-1V, на 2007 рік згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» змінено Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в частині виплати моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Оскільки Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на час виникнення спірних правовідносин, в звязку із зміною спеціального закону, не відповідав за завдану моральну шкоду, то у разі отримання працівником професійного захворювання в цей період таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, згідно з правилами ст.237? КЗпП України повинен відшкодовувати роботодавець, тобто Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська», тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Доводи скарги про те, що позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди, безпідставні і не ґрунтуються на законі, який не передбачає обовязковість висновків МСЕК в даному випадку. Сам факт ушкодження здоровя свідчить про заподіяння моральної шкоди.

Із рішення суду вбачається, що судом першої інстанції повно, всебічно і обєктивно досліджені всі обставини по справі, ступень втрати працездатності, звільнення останнього з роботи за станом здоровя та враховані всі надані сторонами докази і їм дана належна оцінка і суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Визначена судом сума відшкодування моральної шкоди є справедливою та такою, що відповідає обставинам справи.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є довідка МСЕК № 124394 від 28.04.2015 р., акт розслідування хронічного професійного захворювання від 03.02.2015 року.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, висновки суду першої інстанції про заподіяння позивачу моральної шкоди в звязку із професійним захворюванням та наявності у позивача права на відшкодування моральної шкоди внаслідок отриманого професійного захворювання відповідають обставинам справи та вимогам закону, доказам, що надані сторонами, дана належна оцінка. Спір підлягає вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтею 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільної компанії «Краснолиманська» - відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: