ун. № 759/7523/15-ц
пр. № 2/759/3895/15
18 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарях Захарчук Ю.В., Прохоренко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.
При цьому, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла мати ОСОБА_1-ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала покійній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2002 р. Святошинською районною радою у м. Києві. ОСОБА_1 є рідним сином померлої ОСОБА_5 і відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги разом з іншим спадкоємцем ОСОБА_6 Про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся з заявою в передбачений шестимісячний строк до 12-ї Київської державної нотаріальної контори, але при відсутності у нього правоустановчого документа на квартиру та його державної реєстрації державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру. Між тим, ? частина вказаної квартири належала спадкодавцю на підставі правоустановчого документа. Відповідач свідоцтво про право власності на житло від 23.12.2002 р. і технічний паспорт на квартиру ОСОБА_1 та державному нотаріусу не надає. Виникла ситуація, при якій через відсутність у ОСОБА_1 на руках правовстановлюючого документа на квартиру, він, як спадкоємець, не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав.
Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, однак повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, - «за закінченням встановленого терміну зберігання», тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, відповідно до ст. ст. 74, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що спірним спадковим майном є ? частина квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1. померла мати позивача по справі ОСОБА_1-ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з ? частини вищевказаної квартири. ОСОБА_1 є рідним сином померлої ОСОБА_5 і відповідно до ст. ст. 1222, 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги разом з іншим спадкоємцем ОСОБА_3 Про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся з заявою в передбачений шестимісячний строк 12.12.2012 р. до 12-ї Київської державної нотаріальної контори, була заведенна спадкова справа №1336/12 р., але при відсутності правоустановчого документа на квартиру та його державної реєстрації державний нотаріус 16.03.2015 р. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру.
Згідно ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат».
Відповідно до п.п. 4.12 п.4 гл.10 розд.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства юстиції України від 15.05.2013 р. №888/5), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності.
Згідно п.п.4.15 гл.10 розд.2 даного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Підпунктом 4.14. п.4 гл.10 розд.2 вказаного Порядку визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює його процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Як зафіксовано в п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили.
Як зазначено в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 26.02.2015 р., ? частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована в Київському МБТІ на праві власності за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською райрадою у м. Києві 23.12.2002 р. (розпорядження №2218).
Представник позивача у позовній заяві зазначив і пояснив у судовому засіданні, що правоустановчий документ на квартиру знаходиться у відповідача по справі, який на прохання позивача надати такий документ не реагує.
Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про правомірність позовних вимог.
У суду є законні підстави задовольняти позовні вимоги. ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до 12-ї Київської державної нотаріальної контори, державний нотаріус якої відмовив у видачі такого свідоцтва. Звернувшись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 фактично оскаржив відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як роз'яснено в п.2.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
ОСОБА_1 не може пред'явити до нотаріальної контори правоустановчий документ про право власності на квартиру у зв'язку з відсутністю такого документа у нього. Суд приймає до уваги, що в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 26.02.2015 р. зазначається, що ? частина вищевказаної квартири зареєстрована в Київському МБТІ на праві власності за ОСОБА_5 на підставі відповідного свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації. Отже, суд робить висновок, що таке свідоцтво на квартиру в природі існувало та видавалось ОСОБА_5 уповноваженим державним органом.
Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_5 є позивач по справі та відповідач по справі, інших спадкоємців першої черги не має, ОСОБА_1 подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що підтверджується копією спадкової справи №1336/12 з Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори .
Отже, на момент смерті ОСОБА_5 позивач по справі був єдиним спадкоємцем після її смерті разом з відповідачем по справі, зокрема, спадкового майна у вигляді ? частини належної покійній на праві власності квартири.
Позивач по справі позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець на ? частину квартири у нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю у нього свідоцтва про право власності на цю частину квартири, тому за ним повинно бути вивзнано таке право в порядку спадкування за законом в судовому порядку, і на те є законні підстави.
Заперечень на позов з боку відповідача не поступило, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з встановлених обставин справи та наданих, витребуваних доказів по справі у їх сукупності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1267, 1298 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 60, 74, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності на ? частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_5.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя