АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2222/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів», третя особа: ОСОБА_7 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14 травня 2015 року наказом голови правління ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» ОСОБА_7 №48-ос позивача було звільнено з роботи з посиланням на п.4 ст.40 КЗпП України, з мотивів ніби то вчиненого ним прогулу без поважних причин. Того ж дня позивачу було видано трудову книжку.

Посилався на те, що 4 травня 2015 року службою охорони ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» на прохідній підприємства позивачу було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в крові, оскільки у працівників служби охорони виникли підозри з цього приводу. Він на цей тест погодився, оскільки був впевнений в своєму тверезому стані. Працівники служби охорони запропонували продути тестер на зразок того, які використовуються працівниками державної автоінспекції. При цьому тестер не був запакований взагалі. Тобто, пересвідчитись в тому, що цей тестер придатний для визначення стану алкогольного сп'яніння, строк його придатності, сертифікацію, тощо, не було ніякої можливості. Не зважаючи на це він продув даний тестер і той показав ніби то наявність у позивача стану алкогольного сп'яніння. Після цього вони прослідували до медичного пункту ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів», де медичним працівником було складено акт про стан сп'яніння ОСОБА_6, не зважаючи на його заперечення. Ніяких інших досліджень, крім продувки тестера на прохідній, а ні працівниками служби охорони, а ні медичним працівником не проводились. При цьому працівниками служби охорони в позивача того ж дня було вилучено пропуск на територію підприємства.

Будучи не згідним з такими діями посадових осіб ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» позивач того ж таки дня о 14 год. 30 хв. звернувся до Звенигородської центральної районної лікарні з метою визначити наявність чи відсутність у нього стану алкогольного сп'яніння. І в результаті належним чином проведених досліджень алкоголю в його крові виявлено не було, про що свідчить висновок від 04 травня 2015 року №106.

Однак, попри це, керівником ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» даний факт був проігнорований, його особистий візит до генерального директора товариства ОСОБА_7 був безрезультатним. Натомість починаючи з наступного дня, позивача перестали допускати на територію підприємства, у зв'язку з чим він не міг виконувати покладені на нього за трудовим договором обов'язки. Тому він 07 травня 2015 року в письмовій формі звернувся до голови правління та голови профспілкової організації ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» із заявою, у якій він повідомляв про не допуск до робочого місця без пояснення причин та просив припинити порушення вимог законодавства та його права на працю. Копія цієї заяви була направлена Звенигородському міжрайонному прокурору. Будь-які відповіді на вказану заяву він від керівництва та від профспілки не отримав. А від прокурора надійшла копія супровідного листа, яким його заява була переадресована начальнику Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області.

Таким чином і його право на звернення та відповідний правовий захист порушених прав були проігноровані. Питання про його звільнення та засідання первинної профспілкової організації керівництвом підприємства не виносилось, дозволу на його звільнення не надавалось, чим допущено грубе порушення вимог ст.43 КЗпП України. В усякому випадку йому про таке засідання не повідомлялось, про будь-які рішення профспілкових органів стосовно нього також до його відому не доводилось. Таким чином, його було звільнено за прогули, які стались завдяки спрямованим діям працівників служби охорони ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів», які не допускали його на територію підприємства і перешкоджали йому у виконанні його обов'язків за трудовим договором, з відому керівництва підприємства, а можливо і прямої вказівки ці незаконні дії вчинялись.

Вважає, що незаконними діями керівництва ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» йому спричинена моральна шкода, яка полягає у негативних душевних переживаннях викликаних несправедливістю щодо нього, втратою роботи, що змусило його суттєво змінити звичний для нього спосіб життя, оскільки він був позбавлений засобів до існування, впевненості у майбутньому. Нанесену йому моральну шкоду він вважає виміряти не можливо, однак сума в розмірі 10000 гривень буде справедливою сатисфакцією за його страждання.

Просив поновити його на роботі слюсаря-ремонтника 5-го розряду ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» та стягнути на його користь з ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» середню заробітну плату за час вимушеного прогулу із розрахунку 217 гривень 20 копійок за один робочий день починаючи з 14 травня 2015 року і по дату ухвалення рішення, поклавши у відповідності до ст.237 КЗпП України матеріальну відповідальність за цю шкоду на голову правління ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» ОСОБА_7 Стягнути на його користь з ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» моральну шкоду в сумі 10 000 гривень і відповідно до ст.235 КЗпП України рішення суду в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалено поновити ОСОБА_6 на роботі слюсара-ремонтника 5-го розряду ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів».

Ухвалено стягнути з ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» на користь ОСОБА_6 10642,80 грн. середню заробітну плату за час вимушеного прогулу із проведенням відповідних утримань із заробітної плати.

Матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» у зв'язку з оплатою ОСОБА_6 часу вимушеного прогулу покласти на голову правління ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» ОСОБА_7

Ухвалено стягнути з ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» на користь ОСОБА_6 1218 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» 487, 20 грн. судового збору в дохід держави на р/р 0005 код ЄДРПОУ суду 26423985 УДК в м.Ватутіне, Код отримувача за ГУДКУ у Черкаській області, МФО 854018, Код класифікацій доходів бюджету 22030001 (п. 1.1).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_6 на роботі слюсара-ремонтника 5-го розряду ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» допустити до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись, що рішення є незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 1 лютого 2012 року працював в ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» слюсарем-ремонтником 5-го розряду, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-8).

14 травня 2015 року наказом голови правління ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» ОСОБА_7 №48-ос позивача було звільнено з роботи з посиланням на п.4 ст.40 КЗпП України. Підставою для звільнення слугувало відсутність позивача на роботі в період 12 і 13 травня 2015 року. Даний факт задокументований актами про відсутність на роботі ОСОБА_6 від 12 та 13 травня 2015 року (а.с.63,64). З даними актами ОСОБА_6 був ознайомлений 14.05.2015 року.

4 травня 2015 року службою охорони ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» на прохідній підприємства позивачу було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в крові, оскільки у працівників служби охорони виникли підозри з цього приводу. Тестер показав наявність у позивача стану алкогольного сп'яніння. Медичним працівником ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» було складено акт про стан сп'яніння ОСОБА_6 Працівниками служби охорони в позивача того ж дня було вилучено пропуск на територію підприємства.

ОСОБА_6 04.05.2015 року о 14 год. 30 хв. звернувся до Звенигородської центральної районної лікарні з метою визначити наявність чи відсутність у нього стану алкогольного сп'яніння.

Згідно висновку від 04.05.2015 року № 106 Звенигородської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, належним чином проведених досліджень у громадянина ОСОБА_6 ознак сп'яніння не виявлено.

Відповідно до вимог п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Ч. 1 ст.43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав передбачених п.4 ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги роз'яснення Пленуму Верховного суду України, викладених у п.22,24 постанови від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до яких при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визначається відсутність працівника на роботі, як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Відсутністю на роботі є знаходження працівника поза територією підприємства або об'єкта, де він відповідно до трудових обов'язків повинен виконувати доручену роботу. Оскільки здійснення прогулу є дисциплінарним порушенням власником підприємства або уповноваженим органом на працівника може бути накладено дисциплінарне стягнення, а саме догана або звільнення з роботи.

Ст.149 КЗпП України, передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що в даному випадку необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.4 ст.40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що події які відбувалися 04 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишилися по за увагою керівництва ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» та первинної профспілкової організації при звільнення позивача з займаної посади.

З'ясування поважності чи неповажності причин відсутності позивача на роботі шляхом витребування письмового пояснення відповідачем не проводилось. Належних доказів тому, що позивач мав можливість без відібраного пропуску, законно потрапити на територію підприємства відповідно до діючих інструкцій, а цього не зробив безпричинно суду представником відповідача не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст. ст. 235, 237 КЗпП України, вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6 в частині поновлення його на роботі слюсара-ремонтника 5-го розряду ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» та стягнувши заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14 травня 2015 року по 23 липня 2015 року (день ухвалення рішення) в суми 10642, 80 грн. виходячи з середньої заробітної плати із проведенням відповідних утримань.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції задовольнив вимоги ОСОБА_6 частково, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції, а саме в сумі 1218 грн., оскільки відбулося порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» - відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів», третя особа: ОСОБА_7 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :