Справа № 2-п/489/34/2015
№ 2/489/2630/2014
УХВАЛА

09.07.2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду від 17.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду від 17.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що судом було розглянуто справу за його відсутності, оскільки він не отримував судових викликів та повідомлень. Крім того ОСОБА_1 зазначав, що він не згоден з розміром аліментів на утримання дружини. Оскільки отримує мінімальну заробітку плату, та з нього вже стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 від всіх видів доходу. Однак в звязку з тим, що він не був особисто присутнім в судовому засіданні, він не мав можливості подати свої докази та заперечення проти позову.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати заочне рішення Ленінського районного суду від 17.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив скасувати заочне рішення.

Позивачка ОСОБА_4 вважала,що заява задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи № 2/489/2630/2014, суд встановив наступне.

17.11.2014 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено заочне Рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку - 13.11.2016 р.

Справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 призначалась до судового розгляду неодноразово - на 20.10.2014 р., 17.11.2014 р.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістка на адресу відповідача ОСОБА_1, визначену в позовній заяві, були направлені у встановленому законом порядку, однак фактично ним не отримані (а.с. 15-16, 34-35).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин, оскільки не отримував судових повісток. Відповідно не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову, а саме щодо того, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку, він отримує мінімальну заробітну плату, через що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у вказаному нею розмірі.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин, в звязку з чим не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 229, 230, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду від 17.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Виконавчі листи, видані за цим рішенням відізвати.

Призначити справу до розгляду в загальному порядку на 16.09.2015 р. на 09.30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: