Справа №560/1483/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

секретар - Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на 1/3 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Дубровиця по вул. Набережна, 18, Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2014 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 11 травня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на 1/3 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Дубровиця по вул. Набережна, 18, Рівненської області. Вона, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини спадкового майна. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в масу спадкового майна не була включена 1/3 частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Дубровиця по вул. Набережна, 18, Рівненської області, яка належала її чоловіку, що стверджується договором дарування від 13 лютого 1990 року. Вказаний договір підлягав реєстрації, однак через хворобу чоловік його не зареєстрував. Вона звернулася до Дубровицької районної державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №157699 (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_3 помер 11 травня 2014 року.

Факт перебування у сімейних відносинах стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №449779 (а.с.9) з якого вбачається, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований 03 вересня 1988 року Дубровицьким райвідділом ЗАГС Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Дубровиця по вул. Набережна, 18, Рівненської області.

Належність 1/3 частини вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_3 стверджується договором дарування від 13 лютого 1990 року (а.с.6-7) та копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.15-17), в якому ОСОБА_3 зазначений власником.

Згідно довідки №3444 від 02.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті 11 травня 2014 року з ним проживали та були зареєстровані такі особи: дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2.

Згідно довідки №3445 від 02.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області (а.с.14) вбачається, що в житловому будинку, що розташований за адресою: м. Дубровиця, вул. Набережна, 18, Рівненської області на даний час проживають та зареєстровані такі особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 вересня 2015 року №22895657(а.с.19), ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Набережна, 18 в м. Дубровиця Рівненської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 11 травня 2014 року, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкового житлового будинку, що розташований в м. Дубровиця, по вул. Набережна, 18, Рівненської області, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 158, 174, 197, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Дубровиця по вул. Набережна, 18, Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2014 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 11 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4