АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8522/15 Справа № 202/5906/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєльченко Л. А. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року про закриття провадження по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною заявою та просила суд встановити той факт, що вона має німецьке походження і за національністю є німкою та зобов'язати Жовтневий відділ РАЦСу Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження її повнолітніх дітей в частині національності матері з "українка" на "німка". В обґрунтування заявлених вимог заявник в судовому засіданні зазначила, що встановлення даного факту необхідно для переселення разом із нею до Німеччини її дорослої доньки.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року закрито провадження по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймають участь у справі, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Закривши провадження у цивільній справі, районний суд виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В узагальнені Верховного суду України судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності. Отже, справи за такими заявами не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Але погодитися з такими висновками суду не можна, тому що суд неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у справі у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК Українисуди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК Українита роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто не належить до юрисдикції суду (непідвідомча суду). Вказана підстава включає в себе перш за все справи непідвідомчі суду, а також випадки звернення в суд з вимогами, які не підлягають правовому захисту. Крім цього справа не підлягає розгляду в суді у випадку відсутності в позивача чи відповідача процесуальної правоздатності. Не підлягають розглядові в судах також справи за спірними вимогами, захист яких не передбачений законом і до яких не може бути застосована аналогія права або аналогія закону

Згідно положень ч. 2 ст. 206 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Судом першої інстанції порушені вимоги зазначеного закону, не повідомлено заявника до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.

Відсутнє обґрунтування стосовно кожної вимоги заявника.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про закриття провадження у справі не відповідає вимогам п.1 ч.1 статті 205, ч.2 ст.206, 213 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно до ч.1 п.4 статті 311 ЦПК - підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме: п.1 ч.1 ст. 205, ч.2 ст.206, 213 ЦПК України, які призвели до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до цього суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року про закриття провадження по справі - скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді Н.Г. Глущенко

З.М. Пономарь