Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8476/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Антипова Л.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Поліщук Н.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Патрик Ганни Григорівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до МТСБУ, ОСОБА_4, третя особа ВАТ НАСК «ОРАНТА» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля, в сумі 50 000 грн. та судовий збір в сумі 499,65 грн., а всього 50 499,66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану в результаті пошкодження автомобіля в сумі 46 596,92 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн. та судовий збір в сумі 474,32 грн. , а всього 47 871,24 грн.

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до МТСБУ відмовити. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що позивач лише 21 травня 2014 року повідомив МТСБУ про страховий випадок та зазначив про те, що його транспортний засіб проданий. Судом не враховано те, що МТСБУ не уповноважувало ВАТ «НАСК «Оранта» на вчинення дій по встановленню розміру відшкодування.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля НОМЕР_1.

11 квітня 2014 року позивач видав на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_5 нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив вказаних осіб розпоряджатися (зняти з обліку, продати, а також заставити, обміняти, здавати в оренду) належним йому на праві власності транспортним засобом SCODA OCTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2, у зв'язку з чим з 11 квітня 2014 року у позивача вказаний транспортний засіб відсутній.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 14 травня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4 26 травня 2014 року близько 08-30 год. в с. Перемога Баришівського району Київської області по вулиці Київська, 113, керуючи автомобілем КАМАЗ 5320, д.р.н. НОМЕР_3, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав перевагу в русі керованому позивачем автомобілю НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженню трьох автомобілів: КАМАЗ 5320 д.р.н. НОМЕР_3, SCODA OCTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2, ВАЗ 21214, д.р.н. НОМЕР_4, чим порушив п. 10.2 ПДР України.

Даною постановою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керування всіма видами транспортних засобів на строк шість місяців.

Після ДТП позивач, отримавши із Єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомості, які є відкритими та загальнодоступними, дізнався, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля КАМАЗ 5320, д.р.н. НОМЕР_3, була застрахована в НАСК «ОРАНТА».

При цьому, судом було встановлено, що строк дії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7859297 від 26 березня 2014 року, на підставі якого була застрахована відповідальність водія автомобіля КАМАЗ 5320, д.р.н. НОМЕР_3, ОСОБА_4, розпочинався з 16.00 год. 26 березня 2014 року та закінчувався 25 березня 2015 року.

28 березня 2014 року ОСОБА_3 із відповідною заявою щодо страхової події звернувся до зазначеного страховика, представником якого було проведено огляд автомобіля та оцінку розміру вартості заподіяної матеріальної шкоди позивачу через пошкодження в ДТП автомобіля НОМЕР_1, складено звіт про оцінку та визначено розмір шкоди в сумі 96 596,92 грн. грн.

Крім того, за ініціативою позивача експертну оцінку визначення вартості завданого у ДТП матеріального збитку також було проведено ТОВ «ЕКСАС», яке має сертифікат №14634/12 суб'єкта оціночної діяльності від 25 квітня 2013 року, та яким складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 31 березня 2014року, де встановлено розмір збитку в сумі 99 320,14 грн.,

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 20 червня 2014 року вартість такого дослідження склала 800 грн.

В подальшому у виплаті ОСОБА_3 страхового відшкодування НАСК «ОРАНТА» було відмовлено з тих підстав, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7859297 від 26 березня 2014 року, яким забезпечено автомобіль КАМАЗ 5320, д.р.н. НОМЕР_3, на момент настання ДТП, яка сталася 26 березня 2014 року о 08-30 год. не набрав чинності, оскільки його дія розпочиналася з 16-10 год. того ж дня.

У зв'язку з відмовою НАСК «ОРАНТА» позивач 21 травня 2014 року направив до МТСБУ письмове повідомлення про настання ДТП та 13 червня 2014 звернувся із заявою про виплату заподіяної в ДТП шкоди.

МТСБУ листами №3/1-05/14066 від 26 травня 2014 року та №3/1-05/16821 від 24 червня 2014 року повідомило позивача про відмову у відшкодуванні заподіяної шкоди з посиланням на п.33.3 ст. 33 та пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт). Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

У січні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись в обґрунтування позовних вимог на наведені обставини, неправомірну відмову МТСБУ у відшкодуванні шкоди, оскільки позивач надав пошкоджений автомобіль для огляду аварійному комісару, необхідні документи, із власної ініціативи забезпечив проведення незалежним суб'єктом оціночної діяльності автотоварозначого дослідження пошкодженого автомобіля, просив ухвалити рішення, яким стягнути з МТСБУ вартість заподіяної внаслідок вчинення ДТП майнової шкоди в межах ліміту відповідальності МТСБУ в сумі 50 000 грн., пеню на підставі п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 6 095,88 грн., а також стягнути з ОСОБА_4, якого визнано винним у ДТП, різницю між оціненою аварійним комісаром розміром шкоди 96 596,92 грн. та сумою страхового відшкодування, яка має бути виплачена МТСБУ - 50 000 грн., що становить 46 596 грн. 92 коп., і вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн.

Представник позивача у судовому засіданні на стягненні із МТСБУ пені в розмірі 6 095,88 грн. не наполягав. На думку представника, відсутність транспортного засобу на момент звернення до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування не вплинула на визначення вартості завданих збитків, позивач розпорядився належним йому транспортним засобом лише після проведення двома суб'єктами оціночної діяльності автотоварознавчих досліджень пошкодженого автомобіля. Вважав, що позивач добросовісно виконав свої обов'язки, передбачені п. 33.3 ст. 33 Закону, а тому посилання представника МТСБУ на порушення позивачем приписів даної статті Закону є безпідставними. Позивач не знав та не міг знати про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час вчинення ДТП о 08.30 год. застрахована не була, адже Єдина централізована база даних МТСБУ не містить відомостей щодо часу отримання страхового полісу, а відображає відомості лише щодо чинності такого полісу на запитуваний день. У подальшому на усний запит позивача вказану інформацію підтвердили також працівники МТСБУ та надали витяг із Єдиної централізованої бази даних МТСБУ. Вказане стало причиною звернення позивача у триденний строк після вчинення ДТП саме до НАСК «ОРАНТА» та реалізацією позивачем автомобіля до моменту надсилання повідомлення про настання ДТП до МТСБУ. Пропуск позивачем триденного строку для звернення до МТСБУ із повідомленням про ДТП не може бути підставою для відмови у здійсненні відшкодування майнової шкоди, оскільки жодним чином не позбавило МТСБУ можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Представник МТСБУ просила відмовити у задоволенні вимог відносно МТСБУ, посилалась на те, що позивач не зберіг транспортний засіб у такому стані, у якому він знаходився після ДТП, до тих пір поки його не огляне призначений МТСБУ представник, а також не забезпечив йому можливість провести огляд пошкодженого майна. Зазначала, що позивач всупереч п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пропустив триденний строк для звернення до МТСБУ із повідомленням про ДТП, тобто не виконав своїх обов'язків, визначених Законом, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Рішенням суду першої інстанції задоволено позовні вимоги до ОСОБА_4 - стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, в сумі 46 596,92 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн. та судовий збір в сумі 474,32 грн. , а всього 47 871,24 грн., відмовлено у задоволенні вимог про стягнення з МТСБУ пені у розмірі 6 095,88 грн., і в цій частині рішення сторонами не оскаржене.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності цих вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З доводами апеляційної скарги про те, що відмова МТСБУ у виплаті позивачу страхового відшкодування була обґрунтованою, оскільки позивачем не було виконано обов'язку щодо повідомлення страховика про ДТП у строк, встановлений п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судова колегія не погоджується, зважаючи на те, що відповідно до обставин справи позивач не знав і не міг знати про те, що на час ДТП не розпочалась дія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_4, винного у вчиненні ДТП. При цьому, страховик за цим полісом НАСК «Оранта», куди позивач звернувся у встановлений Законом строк та надав необхідні документи, здійснив огляд пошкодженого автомобіля та оцінку вартості збитку, після чого повідомив позивача про строк дії полісу лише листом від 24 квітня 2014 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що МТСБУ не уповноважувало НАСК «Оранта» на вчинення дій по встановленню розміру відшкодування, не є підставою для скасування рішення суду, зважаючи на те, що відповідачем заперечень проти визначеного розміру шкоди не надавалось, клопотань про надання автомобілю для огляду та визначення розміру шкоди не було заявлено. Доказів на спростування висновків звіту НАСК «Оранта» та Звіту ТОВ «ЕКСАС», яке має сертифікат №14634/12 суб'єкта оціночної діяльності, про визначення вартості матеріального збитку відповідачем не подавалось.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, положень пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості встановити страховиком факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в даному випадку у МТСБУ були відсутні підстави для відмови у виплаті відшкодування, оскільки несвоєчасне повідомлення про ДТП позивачем, який виконав свої обов'язки, повідомивши страховика НАСК «Оранта» і не був своєчасно обізнаний про те, що повинен був повідомляти МТСБУ, не призвело до неможливості встановити МТСБУ факт ДТП, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Патрик Ганни Григорівни відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: