Дата документу 22.09.2015 Справа № 554/8652/15-ц
Справа №554/8652/15-ц
Провадження №2/554/2851/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

22 вересня 2015 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду:

головуючої судді Блажко І.О.

при секретарі - Гребенюк С.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В якому просив: стягнути з ОСОБА_2 на його ОСОБА_1 користь грошові кошти в розмірі 18 400 грн., сплачених за автомобіль. В обґрунтування позову зазначив, що 14 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про продаж автомобіля типу легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099ЗНГ, випуску 1994 року, колір чорний шасі (кузов, рама, коляска) №ХТА 210990R1424486, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до якої відповідач продав йому вказаний автомобіль. Про домовленість щодо продажу автомобіля була складена розписка, згідно якої він передав ОСОБА_2 18400 та зобовязався ще надати йому 7100 грн. за цей автомобіль. Відповідач передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та зобовязався видати йому довіреність на управління автомобілем. 08 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 було досягнута домовленість про продаж вищевказаного автомобіля , про що була складена розписка, згідно якої він передав ОСОБА_1 за автомобіль грошові кошти в розмірі 28000 грн. Нещодавно він дізнався, що вказаний автомобіль перебував під арештом. 26 травня 2014 року державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 21 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_5 суми боргу складений акт опису та арешту майна, а саме: транспортного засобу типу легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099ЗНГ, випуску 1994 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТА 210990R1424486. У звязку з тим, що описане та арештоване майно було вилучене в ОСОБА_4, він звернувся до нього з позовною заявою про стягнення грошових коштів за автомобіль. Рішенням Київського районного суду м. Полтави, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Полтавської області, позов ОСОБА_4 був задоволений та стягнуто з нього 28000 грн. У звязку з наявністю таких обставин щодо вказаного автомобіля, про які його не було відомо під час досягнення домовленості про його продаж, він запропонував ОСОБА_2 повернути йому сплачені йому за розпискою кошти, але він відмовився, тому він і звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 14 січня 2013 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 18 400 грн.00 коп. за автомобіль типу легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099ЗНГ, випуску 1994 року, що підтверджено розпискою від 14 січня 2013 року (а.с.6).

09 вересня 2014 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у справі №552/3738/14-ц у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, апеляційна скарга ОСОБА_1 частково задоволена. Рішення Київського районного суду м.полтави від 16 липня 2014 року скасовано. Постановлено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 28 000 грн. грошових коштів, сплачених за автомобіль та 280 грн. судового збору. Рішення набрало чинності (а.с.7-12).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як слідує із рішення від 09 вересня 2014 року, 08 серпня 2013 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 28 000 грн. за автомобіль типу легковий седан, марки ВАЗ модель 21099 ЗНГ, випуску 1994 року, що підтверджено розпискою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Полтавським ВРЕР 16 квітня 2008 року, вищевказаний автотранспортний засіб зареєстровано на ОСОБА_5 26 травня 2014 року державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 21 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_5 суми боргу складений акт опису та арешту майна, а саме: транспортного засобу тип-легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099 ЗНГ. Описане та арештоване майно у ОСОБА_4 було вилучено і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 ОСОБА_1 ні на момент передачі ОСОБА_4 автомобіля типу легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099 ЗНГ, випуску 1994 року, ні в подальшому, не був власником вищевказаного транспортного засобу і не наділявся будь-якими повноваженнями з боку власника ОСОБА_5 на розпорядженням цим автомобілем. Крім того, маючи борг перед ОСОБА_2 ОСОБА_1 не видавалася довіреність на цей автомобіль.

Відповідно до ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно вимог ст. ст.1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте згодом відпала.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не був власником автомобіля типу легковий седан, марки ВАЗ, модель 21099 ЗНГ, випуску 1994 року, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на його ОСОБА_1 користь грошові кошти в розмірі 18 400 грн., сплачених за автомобіль.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також стягнути з ОСОБА_2судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст.60, 77, 88, 209, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КН 902136 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 15 квітня 1999 року на користь громадянина України ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 грошові кошти, сплачені за автомобіль у розмірі 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Складання повного тексту відкладено на 5 (п»ять) робочих днів 28 вересня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м.Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 10 днів зо дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя І.О.Блажко