Справа №295/4893/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 24000,00 грн. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 23.03.2015 року загальна сума заборгованості становить 38063,02 грн., яка складається з: 26250,36 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 11812,66 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів. 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право грошової вимоги до боржника щодо належного виконання обов'язків за кредитним договором, а в подальшому згідно умов укладеного між ним та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» договору про відступлення прав вимог від 20.05.2014 року таке право набув позивач. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38063,02 грн. та судовий збір.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в частині заборгованості по тілу кредиту та просить зменшити розмір нарахованої пені через скрутне матеріальне становище та утриманням малолітніх дітей, на підтвердження чого надала відповідні документи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Судом встановлено, що 22.08.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R1В, на підставі якого позичальнику було надано кредит у сумі 24000,00 грн. на 36 місяців. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки та в порядку, що встановлені кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом станом на 23.03.2015 року загальна сума заборгованості становить 38063,02 грн., яка складається з: 21709,22 грн. - заборгованість за кредитом, 1872,34 грн. - заборгованість за процентами, 2668,80 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 11812,66 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів, підтвердженням чому є розрахунок заборгованості.

Відповідно до укладених 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» договору про відступлення права вимоги № 200514нв та в подальшому 20.05.2014 року між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» і позивачем договору про відступлення права вимоги № 20/05/14-ц до позивача перейшло право вимоги за кредитами, в тому числі за кредитним договором № R1В, що вбачається з копій договорів та реєстру прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року.

Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки (пені та штрафу) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Зважаючи на те, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені за порушення строку сплати платежів, надавши суду докази того, що вона має на утриманні малолітніх дітей, які проживають з нею, а саме сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вона є одинокою матір'ю, підтвердженням чому є копії свідоцтв про народження дітей, довідка КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради № 1572 від 09.09.2015 року та довідка УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира № 1278 від 04.09.2015 року, має невеликий розмір заробітної плати згідно довідки СП ТОВ «РІФ-І» від 09.09.2015 року № 504, що суд розцінює як обставини, які мають істотне значення, тому підлягають врахуванню для зменшення розміру неустойки.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, керуючись засадами розумності та справедливості, суд дійшов до висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою в 3000,00 грн., яка є достатньою для забезпечення задоволення інтересів позивача і водночас не порушить баланс між його інтересами та інтересами боржника.

Тому оскільки відповідачем умови договору не виконані, з неї на користь позивача підлягає стягненню 29250,36 грн. заборгованості за кредитним договором.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом вимог у сумі 292,50 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 509, 526, 550, 551, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 158, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» (ідентифікаційний код за , р/р 9, МФО 380805 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ) заборгованість за кредитним договором у сумі 29250,36 грн. та 292,50 грн. судового збору, а всього 29542,86 грн. (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сорок дві гривні вісімдесят шість копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова