Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/827/15-ц
Провадження №2/494/406/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1.

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Вікторівська сільська рада Березівського району Одеської області «Про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на житловий будинок».

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом 18 червня 2015 р. просила:

-визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області, укладеному між нею ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_5;

-визнати за нею ОСОБА_4 право власності на житловий будинок

№93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області;

-стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 520 гривень.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. На обґрунтування поданого

позову позивач вказувала, що домовилась із відповідачем про придбання у нього вказаного у позові житлового будинку за 52 000 (пятдесят дві тисячі) гривень, що на час укладення договору складала 7 000 (сім тисяч) доларів США, упродовж року з 06 квітня 2013 р. по 06 квітня 2014 р. Поки нею будуть сплачуватися гроші вона буде мешкати у будинку разом із своєю родиною, провела ремонті роботи. Гроші були нею сплачені повністю, а відповідач після розрахунку укладати нотаріально договір купівлі-продажу добровільно не бажає, від свої зобовязань безпідставно ухиляється.

Відповідач позов визнав частково. Спочатку пояснював суду, що ніякої купівлі-продажу не було, так як вони домовлялись лише про оренду цього будинку. Далі відповідач змінивши пояснення визнавав, що домовлялись вони про купівлю продаж вказаного будинку, але протягом часу їхньої домовленості. Остаточно розрахувалась позивач лише у вересня 2014 р. На теперішній час курс гривні по співвідношенню до долара США значно змінився і він через такі обставини поніс значні матеріально збитки.

-Представник 3-ї особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет позову проти

задоволення позову не заперечувала. Пояснила суду, що їй, як голові сільської ради відомо про домовленість між сторонами про купівлю-продаж житлового будинку №93 по вул.

Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_5 є власником житлового будинку№93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САС №163492 від 26 квітня 2010 р. виданого на підставі рішення виконкому Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 27 липня 2009 р. №52/07.

06 квітня 2013 р. між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_4 з другого була досягнута письмова домовленість по якій ОСОБА_5, як власник передає, а ОСОБА_4, як орендатор приймає житловий будинок №93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області в оренду, в продовж якої ОСОБА_4 зобовязувалась виплатити ОСОБА_5 вартість цього будинку у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США, що на час досягнення домовленості склала 52 000 (пятдесят дві тисячі) гривень.

Вся сума грошей за вказаний житловий будинок по досягнутій між сторонами домовленості мала бути сплачена ОСОБА_4 до 06 квітня 2014 р.

Згідно наданих позивачем квитанцій нею були сплачені:

25 жовтня 2013 р. 03 000 (три тисячі) гривень;

11 листопада 2013 р. 07 000 (сім тисяч) гривень;

22 січня 2014 р. 06 000 (шість тисяч) гривень;

03 лютого 2014 р. 03 100 ( три тисяч сто) гривень;

25 березня 2014 р. 900 (девятсот) гривень

19 квітня 2014 р. 2 000 (дві тисячі) гривень;

15 червня 2014 р. 20 000 (двадцять тисяч) гривень;

21 вересня 2014 р. 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Всього на рахунок відповідача було сплачено 52 000 (пятдесят дві тисячі) гривень.

Протягом всього часу після досягнення між сторонами домовленості позивач мешкає у вказаному будинку, зробила ремонт, сплачує всі комунальні платежі.

Також, судом було встановлено, що впродовж проведення розрахунків з 06 квітня 2013 р. по 21 вересня 2014 р. відповідач ОСОБА_5 неодноразово приходив до вказаного будинку, при цьому своїх заперечень з приводу затримки строків розрахунку з ним ОСОБА_4 не висловлював, на припинення проживання її з родиною у цьому будинку не наполягав, проти проведення ремонтних робіт - на розсуд позивача, на протязі здійснення нею виплат не заперечував, будь-якого збільшення розміру досягнутою між сторонами вартості будинку не вимагав.

Відповідач ОСОБА_5 відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку посилаючись на затримку ОСОБА_4 строків розрахунків з ним обумовленої між ними вартості будинку.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду на підставі наданих ними доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно ст. 203 ЦК України загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на встановлене у судовому засіданні і наведені положення ЦК України суд вважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини притаманні до договору купівлі-продажу житлового будинку.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_5 є власником вказаного житлового будинку і на власний розсуд мав право розпорядження цим будинком, у тому числі продажу цього будинку.

Положення домовленості досягнутої 06 квітня 2013 р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не суперечили положенням ЦК України, іншим актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Також, суд вважає, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним відповідало їхній внутрішній волі, домовленість була направлена на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

Суд приходить до такого висновку тому, що протягом всього часу після досягнення між сторонами домовленості ОСОБА_4 мешкає у вказаному будинку, зробила ремонт, сплачує всі комунальні платежі. Окрім цього, як було встановлено судом ОСОБА_5 неодноразово приходив до вказаного будинку, заперечень з приводу затримки строків розрахунку з ним ОСОБА_4 не висловлював, на припинення проживання її з родиною у цьому будинку не наполягав, проти проведення ремонтних робіт на - розсуд позивача, на протязі здійснення нею виплат не заперечував, будь-якого збільшення розміру досягнутою між сторонами вартості будинку не вимагав.

Разом із тим суд звертає увагу на положення ч.4 ст.203 ЦК України, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

За таких обставин договір купівлі-продажу житлового будинку №93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 повинен був бути укладений у письмовій формі із нотаріальним посвідченням.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, посилаючись на затримку ОСОБА_4 строків розрахунків з ним обумовленої вартості будинку.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд при прийнятті рішення не враховує посилання ОСОБА_5 на затримку позивачем ОСОБА_4 строків оплати йому вартості будинку, у звязку з чим він зазнав матеріальні збитки.

На думку суду і як було встановлено у судовому засіданні сторони під час укладення домовленості на купівлю-продаж будинку випадок затримки строків оплати не обговорювали, будь-яких належних доказів зворотного у відповідності до положень абз.2 ч.1ст.218 ЦК України не надано.

Також, як раніше вже було зазначено ОСОБА_6 неодноразово приходив до вказаного будинку, заперечень з приводу затримки строків розрахунку з ним ОСОБА_4 не висловлював, на припинення проживання її з родиною у цьому будинку не наполягав, проти проведення ремонтних робіт на - розсуд позивача, на протязі здійснення нею виплат не заперечував, будь-якого збільшення розміру досягнутої між сторонами вартості будинку не вимагав.

З огляду на все вищенаведене суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 своїми діями відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку із ОСОБА_4 у зв`язку з чим, права ОСОБА_4 є невизнаними і підлягають судовому захисту, а поданий нею позов задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Вікторівська сільська рада Березівського району Одеської області «Про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та про визнання права власності на житловий будинок» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №93 по вул. Ломоносова, с. Роздол, Березівського району Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя:_____________________________________________-