Справа № 372/777/15-ц
№2-488/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 13610 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 6390 грн., на його користь яка була спричинена останнім в зв»язку з наданням відповідачем неякісних послуг по ремонту шуби. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив що він звернувся до ОСОБА_4 в кінці жовтня 2014 року з приводу надання йому швейних послуг. Позивачу потрібно було вшити майже нову шубу, яка була завелика. Сторони домовились, що послуги відповідача будуть коштувати 650 грн.. На підтвердження укладеної між сторонами угоди позивачу було видано відповідачем квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату, і позивачем було здійснено передоплату в розмірі 250 грн.. Загальна сума, яку позивач сплатила відповідачу по цій угоді - 650 грн.. Ушивання хутряного виробу відбулося без жодної примірки, в зв»язку з чим було зіпсовано майже нову шубу позивача. Замість усунення недоліків в перешиванні шуби відповідач принизила позивача та грубо порушили його права споживача та нанесла йому матеріальні і моральні збитки, в зв»язку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і інтересів.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, посилались на обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та вказав, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів щодо спричинення відповідачем будь-якої шкоди позивачу, оскільки після того як позивач отримав шубу у відповідача він розрахувався і жодних претензій не заявляв.

Вислухавши представників сторін, свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 в кінці жовтня 2014 року з приводу ремонту шуби, оскільки позивачу потрібно було вшити шубу, яка була завелика. Сторони домовились про ціну роботи - 650 грн..

На підтвердження укладеної між сторонами угоди позивачу було видано відповідачем квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату, і позивачем було здійснено передоплату в розмірі 250 грн..

Відповідач знявши мірки вшив шубу. Через декілька днів позивач отримавши шубу та її помірявши, повністю розрахувалась та не висловила жодних претензій щодо недоліків виконаної роботи, її забрала дані обставини не заперечувались самим позивачем в судовому засіданні.

Згодом 11.12.2014 року позивач звернулась до відповідача з письмовим листом претензією в якому пропонувала вирішити конфлікт.

Також позивач зверталась до відповідача усно з приводу усунення виявлених недоліків її роботи, на що відповідач категорично відмовилась, що підтверджується показами свідків.

Крім того в судовому засіданні позивачка надала шубу для огляду.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.852 ч.1 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Відповідно до ч.2,3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, вказано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Під час розгляду справи позивач не довів факт заподіяння йому як матеріальної так і моральної шкоди відповідачем, клопотання про призначення товарознавчої експертизи не заявляв.

Судом в ході розгляду справи не встановлено підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування шкоди, наявності самої шкоди, її розміру та причинного зв'язку з винними діями відповідача.

За таких обставин підстав для задоволення вимог по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди немає.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів суду та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження спричинення йому матеріальної та моральної шкоди відповідачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-59, 60, 61, 209, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 849-858 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :