Справа № 361/6029/13ц Головуючий у І інстанції Шинкарь А.О.
Провадження № 22-ц/780/1418/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв
Категорія 18 07.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Лопатюк В.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.05.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 50 706,23 грн., яка складається і заборгованості за кредитом - 15 679,68 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 30 338,18 грн., заборгованості по комісії - 1797,60 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2390,77 грн. - штраф (процентна складова). За наведених обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 50 706,23 грн. та судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08.07.2008 року в сумі 17 977 гривень 28 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - 15 679 гривень 68 копійок, заборгованості по комісії - 1797 гривень 60 копійок, штрафу - 500 гривень, а також 243 гривні 60 копійок за сплачений судовий збір. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами та штрафу за не належне виконання зобов'язання та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, через не відповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем надані розрахунки заборгованості відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками, які були нараховані відповідно до тарифів, що були невід'ємною частиною договору. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував вимоги позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо належного й своєчасного повернення кредиту, що не заперечується відповідачем у справі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 січня 2014 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 50 706 грн. 23 коп. заборгованості за кредитним договором.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року, якою зазначені судові рішення скасовані, а справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 було передано на новий розгляд до суду першої інстанції встановлено, що жодного належного й допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, зокрема доказів, які б підтверджували суму кредитної заборгованості в розмірі 50 706 грн. 23 коп., до складу якої входять вищевказані відсотки за користування кредитом та за прострочення його погашення, а також два види штрафу, позивачем не надано.

Крім того, є безпідставними посилання судів обох інстанцій на Умови правила надання банківських послу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був з ними ознайомлений і також відсутній екземпляр, підписаний відповідачем.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував вимоги Вищого суду та прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову з урахуванням встановлених обставин та наданих в обґрунтування позивачем доказів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч вказівкам суду касаційної інстанції позивачем в ході нового судового розгляду справи не надано суду жодного доказу на підтвердження обґрунтованості своїх вимог про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 50706,23 грн.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав до задоволення позову в повному обсязі. Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог сторонами не оскаржується, а відтак і в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.