Справа №483/1381/15-ц 08.09.2015 08.09.2015 08.09.2015
Провадження №22-ц/784/2203/15 Головуючий у 1-й інстанції Медюк С.О.
Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Яворської Ж.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до Очаківської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Очаківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року у відкритті провадження за даним позовом відмовлено в зв'язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3- ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосуваня судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу судді першої інстанції скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до цього ж суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема: визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позивачем і відповідачем в цивільному процесі відповідно до ст. 30 ЦПК України можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз'яснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Враховуючи те, що Очаківська міська рада є власником комунального майна, до складу якого входять і земельні ділянки, вона має право володіння, користування та розпорядження своїм майном відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Отже, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у користування громадян та юридичних

осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Свої повноваження щодо надання земельних ділянок у користування відповідач реалізує шляхом прийняття відповідних рішень.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору підвідомчі судам цивільної юрисдикції.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється на підставі ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з відмовою Очаківською міською радою у наданні позивачеві земельної ділянки та розроблення проектної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтованою площею 0.0063 га, яка межує з її житловим будинком по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпарських будівель і споруд.

Таким чином предметом спору є право користування ОСОБА_3 земельною ділянкою, тому висновок суду першої інстанції про те, що спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, є помилковим.

Враховуючи наведене, ухвала судді підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, а справа відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: