Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2098/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

01.10.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І. М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А. І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу Новгородківського районного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ТОВ «Кредекс Фінанс», відділ Ульянівського районного управління юстиції, про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відділу Державної виконавчої служби Новгородківського районного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ТОВ «Кредекс Фінанс», відділ Державної виконавчої служби Ульянівського районного управління юстиції, про зняття арешту з майна, накладеного при примусовому виконанні рішення суду, а саме транспортного засобу автомобіля марки «Daihatsu», моделі «Terios», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, накладений постановами державного виконавця від 16 лютого 2011 року та від 28 лютого 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2014 року його позовні вимоги до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності на автомобіль задоволено. Визнано право власності на спірний автомобіль за ОСОБА_2 Проте, за його зверненням до Світловодського МРЕВ щодо перереєстрації автомобіля було відмовлено, оскільки постановами державного виконавця від 16 лютого 2011 року та від 28 лютого 2014 року на вказаний автомобіль було накладено арешт та заборону відчуження. Посилаючись на те, що він є власником автомобіля марки «Daihatsu», моделі «Terios», 2008 року випуску, просив зняти арешт з вказаного автомобіля.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровограсдької області від 09 липня 2015 року у задоволені позовних відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за простроченим зобов'язанням (а.с.55-59 справи №2/393/10/14, оглянутої в судовому засіданні).

Заочним рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави та визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки «Daihatsu», моделі «Terios», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який раніше належав ОСОБА_3 (а.с.12-16).

Також встановлено, що даний автомобіль є предметом застави АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 30 вересня 2008 року №, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, про надання кредиту в сумі 22 999 доларів США для придбання позичальником автомобіля на умовах повернення кредитних коштів та відсотків за користування до 30 вересня 2015 року. Згідно з розділом 2 Договору у забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань Позичальника в повному обсязі за Договором Позичальник передає у заставу, а Банк приймає майно, а саме автомобіль марки «Daihatsu», моделі «Terios», 2008 року випуску. Отже, правова природа спірного автомобіля визначена як заставне майно. ОСОБА_3 не мав визначених законодавством правових підстав для відчуження предмета застави до виконання ним грошових зобов'язань перед банком.

Рішенням Новгородівківського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 164 212 грн.(а.с.22-25).

Відділом державної виконавчої служби Новгородківського районного управління юстиції розпочато виконавче провадження щодо виконання даного рішення суду. Так, 16 лютого 2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна - заставного автомобіля боржника ОСОБА_3 та 28 лютого 2014 року про арешт майна та оголошення заборони про його відчуження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою ТОВ «Кредекс Фінанси» на виконання Договору про надання споживчого кредиту зареєстроване обтяження на предмет застави - автомобіль марки «Daihatsu», моделі «Terios», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Термін дії обтяження до 06 грудня 2018 року (а.с.126-127).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вказане обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна раніше прийнятого Новгородківським районним судом заочного рішення від 15 січня 2014 року про визнання права власності на спірний автомобіль за ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Отже, звернення стягнення на предмет застави в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є

заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3 ст.54 Закону).

Разом з тим згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови Верховного суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в

інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках -

особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже, відповідачами в таких справах є боржник та стягувач.

Однак, в даній цивільній справі відповідачем є відділ Державної виконавчої служби Новгородківського районного управління юстиції. Боржник ОСОБА_3 та стягувач ТОВ «Кредекс Фінанс» залучені до участі у справі в якості третіх осіб.

Судом першої інстанції право на заміну неналежного відповідача належним позивачеві не роз'яснено. Проте, на стадії апеляційного розгляду справи цей недолік усунути неможливо.

Частиною 3 ст.309 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На думку колегії суддів позивачеві правильно відмовлено по суті позовних вимог і вказане порушення до неправильного вирішення справи не призвело.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів судової палат у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: