_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1058/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М., Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, громадської організації Садівницьке товариство "Маяк-1" про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування,

Встановив:

29 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 5.10.2012 року на ім."я ОСОБА_3 частково недійсним, визнати за ним - позивачем - право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, як обов"язкову частку у спадщині після смерті дружини ОСОБА_5; скасувати рішення Товариства про передачу членства до ОСОБА_3 та зобов"язати садівницьке товариство "Маяк-1" прийняти до членів товариства його - ОСОБА_1, визнати право власності на паєнакопичення у дачно-будівельному кооперативі; повернути з незаконного користування ОСОБА_3 садовий будинок і зобов"язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні садовим будинком у садівницькому товаристві "Маяк-1" за адресою АДРЕСА_2.

Після уточнень позову в порядку ст.27,31 ЦПК у судовому засіданні позивачева сторона підтримала такі вимоги: визнати заяву ОСОБА_1 від 13 квітня 2012 року про відмову від обов"язкової частки у спадщині недійсною; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 5.10.2012 року, видане на ім."я ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 як обов"язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті дружини ОСОБА_5, скасувати рішення Товариства про виключення ОСОБА_5 з членів товариства з передачею земельної ділянки ОСОБА_3 та зобов"язати прийняти в члени садівницького товариства "Маяк-1" ОСОБА_1; повернути з незаконного користування ОСОБА_3 садовий будинок ОСОБА_1 та зобов"язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні садовим будинком і земельною ділянкою.

Відповідачка ОСОБА_3 після перерви до суду не з"являється, причини неявки сулу не повідомляє, представник відповідачки до суду не з"являється, посилаючись на зайнятість в інших судових процесах або на стан здоров"я.

Представник ГО СТ "Маяк-1" - голова правління товариства після перерви до суду не з"являється, причини неявки суду не повідомляє.

Відповідачі з позовом ОСОБА_1 ознайомлені, надавали письмові заперечення та усні пояснення в судових засіданнях.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріли справи і встановив наступне:

ОСОБА_1 і ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.1955 року (актовий запис №796, вчинений Іллічівським рай бюро ЗАГС м.Одеси). У період перебування у шлюбі подружжя ОСОБА_5 набули у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1 і у спільну сумісну власність садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 в Садівницькому Товаристві "Маяк-1".

Однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності (у рівних частках) подружжю ОСОБА_1 і ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 12.12.2002 року.

.Садівницькому Товариству "Маяк-1", заснованому при Українському товаристві мисливців та рибалок при УРСР, рішенням виконкому Одеської міської ради №321 від 14.04.1958 р. відведено земельну ділянку, - прибережна смуга. За даними Статуту садівницького товариства "Маяк-1", зареєстрованого Київською районною радою за рішенням №524 від 01.07.1988 р., товариство об'єднувало 43 користувачів земельними ділянками, загальна площа яких складала 2,4 га( інвентаризація проводилась у вересні 1974 р.). Рішенням президії ради об"єднання садівницьких товариств Київського району №197 від 14 жовтня 1991 року садова ділянка НОМЕР_1 в СТ "Маяк-1" оформлена за ОСОБА_5 Згідно з планом земельної ділянки, виготовленим у вересні 1991 року, на ділянці ОСОБА_5 розміщені будівлі: садовий будинок літ."Д" площею 16 кв.м., кухня площею 8 кв.м., вбиральня і душ.

4 травня 2011 року ОСОБА_5 уклала заповіт на користь ОСОБА_3 щодо 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла - актовий запис про смерть №2183, складений 1 березня 2012 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

13 квітня 2012 року ОСОБА_1 надав до нотаріуса заяву про відмову від обов"язкової частки у спадщині, що відкрилась після смерті дружини.

5 жовтня 2012 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач стверджує, що від своєї обов"язкової частки у спадщині він відмовився під впливом помилки. ОСОБА_5 пояснив, що за життя дружини мали домовленість з ОСОБА_3 про наступне: вони передадуть ОСОБА_3 у спадок належне їм майно, а племінниця забезпечить їх доглядом і турботою, особливо того з подружжя, хто залишиться один. Позивач пояснив, що останні роки свого життя його дружина тяжко хворіла і потребувала постійної допомоги та догляду, що він забезпечив свою дружину всім необхідним. Тому укладаючи заяву про відмову від обов"язкової частки у спадщині на користь відповідачки, ОСОБА_1 розраховував отримати від ОСОБА_3 догляд і турботу. Але після відмови позивача від обов"язкової частки у спадщині, ОСОБА_3 не надає йому будь-якої допомоги, не відвідує, не опікується станом його здоров"я, навіть не приймає участі у витратах на утримання квартири, в якій з 2012 року має частку у власності. Позивач пояснив, що він є людиною похилого віку (має 81 рік), інших доходів, крім пенсії на має, за станом здоров"я погано пересувається і потребує сторонньої допомоги, тому як забезпечити себе продуктами харчування, ліками, необхідними для нормального існування речами не має можливості. Іншого житла, крім спірної квартири, в якій проживає з 1983 року, позивач не має. Позивачева сторона вважає, що при укладанні заяви про відмову від обов"язкової частки у спадщині ОСОБА_1 помилявся і щодо наслідків відмови від частки у спадщині, тому як не розумів, що позбавляв себе єдиного житла.

ОСОБА_1 також стверджує, що після смерті дружини відкрилась спадщина на садовий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 в СТ "Маяк-1". Влітку 2014 року він - позивач- довідався, що з 2010 року садовий будинок перебуває у володінні і користуванні ОСОБА_3, тому як у 2010 році ОСОБА_5 виключено з членів садівницького товариства, а ОСОБА_3 прийнято в члени товариства з передачею їй земельної ділянки у користування. Позивачева сторона стверджує, що ОСОБА_5 заяву про виключення її з членів садівницького товариства не писала, наміру передавати безоплатно садовий будинок у власність відповідачці ні ОСОБА_8 ні ОСОБА_1 не мали, ОСОБА_1 своєї згоди на передачу садового будинку ОСОБА_3 не надавав.

Позивачева сторона вважає, що свої порушені права відновити може тільки в судовому порядку.

На обґрунтування своїх вимог позивач надав такі докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , копію спадкової справи до майна ОСОБА_5, довідку з місця проживання, квитанції про оплату комунальних послуг по спірній квартирі, звернення позивача та відповіді нотаріуса; райвідділу міліції, прокуратури; копії протоколів засідання правління та загальних зборів Садівницького товариства, медичні документи щодо стану здоров"я позивача і спадкодавці - ОСОБА_5

ОСОБА_3, не визнаючи позов ОСОБА_1, у письмових запереченнях і в усних поясненнях в судовому засіданні просила застосувати строки позовної давності і відмовити позивачу у задоволенні позову щодо вимог про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним. Вимоги ОСОБА_1 в частині повернення позивачу садового будинку ОСОБА_3 вважає безпідставними, тому як зазначена позивачем садова будівля не існує.

Представник ГО СТ "Маяк-1" в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування рішення Товариства про виключення ОСОБА_5 з членів товариства з передачею земельної ділянки ОСОБА_3 та зобов"язання прийняти в члени садівницького товариства "Маяк-1" ОСОБА_1 не визнала і стверджувала, що рішення правління і загальних зборів членів товариства з питання членства у товаристві ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідає вимогам Статуту товариства і правові підстави для скасування рішень відсутні. Питання прийняття в члени товариства відносить тільки до компетенції загальних зборів членів товариства і не підвідомче суду. Разом з тим, голова правління садівницького товариства визнала, що подружжя ОСОБА_5 з 1991 року по 2010 рік користувалась земельною ділянкою НОМЕР_1 в товаристві, на ділянці ОСОБА_1 своїми силами побудував садовий будинок, літню кухню та вбиральню з душем. Всі внески, передбачені статутом та рішеннями загальних зборів, ОСОБА_1 робили до 2010 року. У 2010 році ОСОБА_5 захворіла і передала садовий будинок племінниці ОСОБА_3

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з таких підстав:

Відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином і визнання такої відмови недійсною в судовому порядку здійснюється з таких підстав:1) вчинення відмови спадкоємцем, який у момент її вчинення не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними (ст. 225 ЦК України); 2) вчинення відмови під впливом помилки (ст. 229 ЦК України);3) вчинення відмови під впливом обману або насильства (статті 230,231 ЦК України); 4) вчинення відмови під впливом тяжкої обставини і на невигідних умовах (ст. 233 ЦК України).

ОСОБА_1 13 квітня 2012 року уклав безоплатну угоду - відмовився на користь відповідачки від належної йому, як чоловіку померлої дружини обов'язкової частки у спадщині - 1/2 частині квартири АДРЕСА_1

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що при укладанні безоплатної угоди зі сторони ОСОБА_1 мала місце помилка щодо правових наслідків угоди - позивач за передане майно розраховував отримати від відповідачки догляд і турботу. Суд приймає до уваги похилий вік позивача, наявні вкрай неприязливі стосунки між сторонами, що є перешкодою спільного користування однокімнатною квартирою. Відмова від обов'язкової частки у спадщині зроблена помилково, та відповідно до положень ст. 229 ЦК, ст. 1274 ЦК може бути визнана судом недійсною.

Доводи відповідачки, що не існувало домовленості про догляд та утримання спростовуються поясненнями самої ОСОБА_3 в судовому засіданні. Відповідачка розказувала про родинні стосунки між нею та подружжям ОСОБА_1, про допомогу (приносила продукти, ліки і т.п.), яку надавала їм, про турботу, яку проявляли до ОСОБА_1 члени її сім"ї і пропонувала ОСОБА_1 поновити добрі стосунки.

У даному випадку відмова від обов'язкової частки у спадщині зроблена помилково, та відповідно до положень ст. 229 ЦК, ст. 1274 ЦК може бути визнана судом недійсною.

Такий висновок відповідає положенням, викладеним Верховним Судом України в Постанові Пленуму ВСУ (п. 19) "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за №9 від 06.11.09 р. "Відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення".

Щодо вимог позивача на садовий будинок:

Нормами Земельного кодексу України, зокрема ст. 35 ЗК України встановлено, що: ч. 6 "використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств". У даному випадку відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_5, тому мова ведеться про право користування. Надані суду документи свідчать, що у 1991 році подружжя ОСОБА_8 згідно закону набули право на користування земельною ділянкою НОМЕР_1 в садівницькому товаристві "Маяк-1" і побудували садовий будинок, на який набули права власності відповідно до положень ЗУ "Про власність" (ст.15), що діяв на той час, але не оформили правовстановлюючих документів. В судовому засіданні відповідачі визнали такі обставини щодо садового будинку: ОСОБА_10 своїми силами побудував цей будинок, з 1991 року ОСОБА_5 володіли і користувались садовими будівлями на ділянци НОМЕР_1 в садівницькому товаристві, до 2010 року ОСОБА_5 сплачувалі всі внески, визначені Статутом товариства і загальними зборами членів товариства, садовий будинок і інші садові будівлі існують на ділянці НОМЕР_1 і перебувають у володінні і користуванні ОСОБА_3

Як роз"яснив ВССУ в листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №97-753 від 16.05.2013 року "у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини". Таким чином, садові будівлі, розташовані на земельній ділянці НОМЕР_1 у садівницькому товаристві "Маяк-1" входять до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5

У користування і володіння відповідачки садові будівлі та земельна ділянка перейшли шляхом передачі членства, тобто без укладання належної угоди, без державної реєстрації прав власності та безоплатно, що не є належним способом передачі прав на нерухомість, та підставою для припинення прав на майно у ОСОБА_1.

Суд встановив, що передача членства у Садівницькому Товаристві "Маяк-1" відбулася із порушеннями вимог Статут (п.2.2): особиста заява ОСОБА_5 відсутня, заяву від імені ОСОБА_5 про виключення її з членів товариства з передачею ділянки в користування племінниці написала і підписала ОСОБА_3, що вбачається з самої заяви та пояснень ОСОБА_3 і голови правління товариства в судовому засіданні. Відсутня письмова згода ОСОБА_1 на передачу садового будинку ОСОБА_3., що не відповідає положення ст.ст. 60-67 Сімейного Кодексу України щодо спільного майна подружжя.

Неправомірні рішення правління і загальних зборів членів садівницького товариства "Маяк-1" про передачу в користування земельної ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушують право ОСОБА_1 на оформлення права на спадщину на садовий будинок.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Ст.1219 ЦК України визначає права та обов"язки особи, які не входять до складу спадщини. Так, п.2 ч.1 цієї статті зазначає "не входять до складу спадщини право на участь у товариствах та право членства в об"єднання громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами".

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири та зобов"язання ГО СТ "Маяк-1" прийняти його до членів садівницького товариства не підлягають задоволенню, тому як не містяться на вимогах закону. Вимоги ОСОБА_1 в частині зобов"язати ОСОБА_3 усунути йому перешкоди у користуванні садовим будинком суд вважає не доведеними.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від обов"язкової частки у спадщині, надану 13 квітня 2012 року за №14 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 5 жовтня 2012 року реєстраційний номер 734, видане на ім."я ОСОБА_12 частково недійсним.

Скасувати рішення правління громадської організації Садівницьке Товариство "Маяк-1" від 8 травня 2010 року і рішення загальних зборів членів громадської організації Садівницьке товариство "Маяк-1" від 4 вересня 2010 року в частині виключення з членів товариства ОСОБА_5 з передачею в користування ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_3.

Витребувати на користь ОСОБА_1 з володіння ОСОБА_12 садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 в Садівницькому товаристві "Маяк-1".

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 Гасану Огли відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя Калашнікова О. І.