Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі - Кириченко О.В., за участю представника позивача - адвоката Листопад Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Управління Державної міграційної служби в запорізькій області про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду та просить усунути перешкоди в здійсненні її права власності будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м.Василівка Запорізької області та визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою ОСОБА_3 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею вказаного житлового будинку, крім неї у будинку зареєстрована відповідачка з 31 липня 2014 року, але остання ніколи у будинку не проживала та не проживає на теперішній час. Позивачка вимушена нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, відповідно до числа зареєстрованих осіб, відповідачки цих витрат не несе, самостійно знятися з реєстрації не бажає. Речей та майна відповідачки за вказаною адресою не має, оскільки вона фактично проживає в іншому місці.

У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, вказаних у позові та додатково пояснила, що відповідачка є її колишньою невісткою, на теперішній час шлюб її сина з відповідачкою розірвано. Вона хоче оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, однак перешкодою для цього є реєстрація відповідачки у її будинку.

Представник позивача також позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідачка, яка належним чином та своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надавала.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є головою квартального комітету у м.Василівка, та за її участю були складені акти про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, особистих речей чи іншого майна, що належить відповідачці за вказаною адресою теж не має, вона там фактично ніколи не проживала.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 в м.Василівка Запорізької області на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Василівської міської ради 04 липня 1994 року, його копія є у справі, з відміткою про державну реєстрацію права власності в БТІ 06 липня 1994 року. З домової книги вбачається, що в будинку зареєстровані позивачка та відповідачка.

Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року, що набрало законної сили 25 серпня 2015 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За правилами ст. 150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні вимоги містить ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст.155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Права і обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), передбачені ст.156 ЖК України. Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосування положення ст.391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Вказаними вище доказами в суді доведено, що позивач є власником вказаного житлового будинку. Доказів наявності договору чи домовленості між позивачем - власником будинку та відповідачем щодо користування останньою вказаним житловим приміщенням - суду не надано. Непроживання відповідачки за вказаною вище адресою реєстрації її постійного місця проживання з 01 серпня 2014 року підтверджено актами від 03 серпня 2014 та 05 серпня 2015 року, складеними комісійно за участю голови квартального комітету , підпис якого посвідчено секретарем Василівської міської ради; показами свідка ОСОБА_4 Таким чином, оскільки відповідачка на теперішній час без поважної причини, більше ніж рік у будинку за місцем реєстрації не проживає, доказів про наявність домовленості між власником будинку та відповідачкою щодо її відсутності за місцем реєстрації - суду не надано, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати відповідачку втратившою право користування житловим приміщенням у вказаному будинку, що належить позивачу, оскільки таким чином будуть усунуті перешкоди у здійсненні позивачкою права власності, зокрема і в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 386, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.71, 150, 155, 156, 163 ЖК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 14, 82, 208, 209, 214 -215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_2 будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м.Василівка Запорізької області та визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання сторонами його копії.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Кочева І.В.