У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення на роботі та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем і 25 грудня 2014 року її було звільнено за п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці. Вказує, що була вагітна та подала заяву про надання відпустки, однак їй у телефонній розмові було відмовлено та звільнено у зв'язку з відмовою від продовження роботи через зміни істотних умов праці, а саме переведення на іншу посаду у м. Києві. Вказувала, що не відмовлялася від роботи, оскільки їй не було роз'яснено умови праці.

Просила поновити її на роботі або зобов'язати відповідачів працевлаштувати в іншому банку у м. Миколаєві на посаді, що відповідає її досвіду роботи та кваліфікації зі збереженням розміру оплати праці. Також просила стягнути компенсацію за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 липня 2015 року, позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору фінансового моніторингу Миколаївського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»). Стягнуто з ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_2 компенсацію за час вимушеного прогулу з 26 грудня 2014 року до 18 червня 2015 року у розмірі 18 202 грн 77 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди обґрунтовано задовольнили позов частково відповідно до ст. 235 КЗпП України, оскільки відповідачем порушено вимоги ст. 184 КЗпП України, якою врегульовано праця та період відпочинку вагітних жінок та жінок, які мають дітей.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення на роботі та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік