Справа № 504/3129/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря Білаш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське Одеської області цивільну справу за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №BL _NK00096167 від 23.02.2012 року на загальну суму 113 366,52 грн., з них: 16 783,20 грн. - прострочена до повернення сума кредиту; 6 535,60 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 8 580,00 грн. - комісія за розрахункові операції; 81 467,72 грн. - плата за пропуск платежів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами 23.02.2012 року було укладено кредитний договір № BL _NK00096167 на строк до 23.02.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25 500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,5%, а відповідач у свою чергу зобов'язалася повертати кредит, сплачувати відсотки за користування залишком кредитних коштів та інші платежі відповідно до Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 2, що є невід'ємною частиною договору. Крім того, позивач зазначав, що п.п. 8, 9 (спеціальна частина) договору передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов'язання - сплата штрафу у розмірі 25% від суми кредиту, а також пені у розмірі 0,50%. У зв'язку з тим, що у порушення умов договору та ст. ст. 509, 525-527, 149, 1054 ЦК України, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, станом на 11.08.2015 року існує прострочена заборгованість, а тому позивач був змушений звернутися до суду.

Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач двічі належним чином викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

23 лютого 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено договір № BL _NK00096167 на строк до 23.02.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25 500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,5%, згідно додатку №1 до договору.

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Згідно п.2.5.2. кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язався повертати кредит щомісячно частками у встановлені договором строки, щомісячно сплачувати відсотки за користування залишком кредитних коштів та комісію за управління кредитом, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитом, зазначеному у Додатку №2.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Однак відповідач не виконав свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом та інших платежів і до даного моменту заборгованість залишається непогашеною.

Крім того, згідно п.9, 10 (спеціальна частина) та п. 4.2, 4.3 договору передбачена відповідальність за невиконання зобов'язання - сплата штрафу у розмірі 25% від суми кредиту, а також пені у розмірі 0,50 % від суми невиконаних боргових зобов'язань.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Як вбачається зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Сума заборгованості станом 21.08.2015 року складає - 113 366,52 грн., з них: 16 783,20 грн. - прострочена до повернення сума кредиту; 6 535,60 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 8 580,00 грн. - комісія за розрахункові операції; 81 467,72 грн. - плата за пропуск платежів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає, що оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача на користь держави судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, 15.05.1970 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 «Т», код за ЄДРЮО та ФОП 19017842) заборгованість за кредитним договором № BL_NK00096167 від 23.02.2012 року у сумі 113 366 грн. 52 коп. (сто тринадцять тисяч триста шістдесят шість гривень пятдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, 15.05.1970 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 1700 грн. 50 коп. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Вінська