АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/368/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 22 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріВосколович-Литвин Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просила розірвати договір довічного утримання, укладений 03.09.2010 між нею та відповідачем ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до умов цього договору вона передала у власність відповідача належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_6, як набувач за договором, зобов'язався довічно повністю її утримувати, забезпечувати харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, та, в разі смерті, - поховати. Крім того, договором визначена щомісячна вартість матеріального забезпечення позивачки в сумі 500,00 грн. Однак відповідач із взятих на себе договірних зобов'язань виконував лише одне - щомісяця перераховував позивачці 500,00 грн. Із часом цієї суми стало недостатньо для забезпечення позивачки, оскільки за станом здоров'я вона потребує значно більших коштів для лікування, харчування та утримання житла. Крім цього, відповідач з моменту укладання договору, жодного разу не з'явився до неї та не поцікавився станом здоров'я, навіть не телефонував. Позивачка сама не здатна себе обслуговувати. Всю допомогу їй надають її родичі та сусіди. Вважає, що відповідач неналежно та недобросовісно поставився до виконання взятих на себе договірних зобов'язань, що й стало фактичною підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог указує на те, що суд не надав оцінки письмовим поясненням представника відповідача; з моменту укладення договору позивачка не виставляла претензій відповідачу; позивачкою не надано суду доказів неналежного виконання відповідачем умов спірного договору; відповідач понад встановлену договором суму у 2011 році сплатив позивачці 1360,00 грн. та у 2013 році загальну суму 9624,75 грн.; влітку 2014 року до позивачки у квартиру вселилися її представник ОСОБА_10 з чоловіком, які ізолювали позивачку від відповідача, змінили замки та двері у квартирі без згоди відповідача, чинять перешкоди матері відповідача в наданні догляду позивачці; особисто позивачка не просить розірвати спірний договір та не заперечує проти отримання допомоги від родини відповідача; представник позивачки ОСОБА_10 стверджує, що вона її внучка, однак доказів цього суду не надано, а при укладенні договору позивачка зазначала, що родичів не має; відповідач стверджує, що з моменту укладення договору і по даний час виконує його умови належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як набувач за договором довічного утримання (догляду), неналежним чином здійснює догляд позивачки, передбачений договором, що є підставою для його розірвання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.09.2010 між ОСОБА_8, як відчужувачем, та ОСОБА_6, як набувачем, укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в державному реєстрі за №4472. Згідно п.1 цього договору позивачка передала у власність відповідача належну їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси 11.10.1993 та зареєстрованого у ЧООБТІ під № 402, однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Згідно п.3 цього договору відповідач зобов'язався довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, та, в разі смерті - поховати. Крім того, договором визначена щомісячна вартість матеріального забезпечення позивачки в сумі 500,00 грн.

Відповідно до положень ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно; п.1 ч.1 ст.755 ЦК України - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

З показань свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є сусідами позивачки, вбачається, що протягом останнього року самопочуття останньої значно погіршилося, вона потребує стороннього догляду та допомоги, а відповідач у справі особисто позивачку не доглядав, за місцем її проживання не з'являвся. Поганий стан здоров'я позивачки та необхідність стороннього догляду щодо неї підтверджується також поясненнями дільничого лікаря ОСОБА_14 та довідкою Черкаської міської поліклініки №5 від 24.07.2014.

Зазначені фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про те, що позивач належним чином не доглядав позивачку чим порушив свої зобов'язання, передбачені договором довічного утримання від 03.09.2010, а саме щодо повного утримання позивачки та забезпечення її харчуванням, доглядом та необхідною допомогою.

Зі змісту укладеного між сторонами по справі договору довічного утримання вбачається, що догляд який відповідач зобов'язався здійснювати по відношенню до відчуджувача майна, не пов'язаний лише з матеріальним утриманням позивачки, а опосередковується своєрідною трудовою участю набувача в житті відчужувача, наданням відчужувачу послуг і фізичної допомоги.

Обмеження виконання своїх обов'язків відповідачем лише матеріальним утриманням ОСОБА_8 без здійснення її догляду суперечить як змісту вищезгадуваного правочину, так і самій правовій природі договору довічного утримання (догляду).

Апеляційні доводи про те, що відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці понад встановлений договором розмір (500,00 грн.), на думку колегії суддів, не звільняють його від виконання договірного зобов'язання щодо забезпечення догляду позивачки, що включає до себе нагляд за позивачкою, станом її здоров'я, умовами побуту тощо. При цьому, відповідачем ОСОБА_6 не було надано суду належних та допустимих доказів того, що він уповноважував будь - яких інших осіб здійснювати від його імені догляд позивачки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що у матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання відповідачем умов договору.

Також є безпідставними апеляційні доводи про те, що суд не надав оцінки письмовим поясненням представника відповідача, оскільки в описовій та мотивувальній частинах оскарженого рішення зазначено про їх зміст та вмотивовано його критичну оцінку судом.

Та обставина, що у матеріалах справи відсутні претензії позивачки до відповідача щодо неналежного виконання ним умов спірного договору у розумінні ст.755 ЦК України, яка регламентує підстави та порядок припинення договору довічного утримання (догляду), не є перешкодою для розірвання такого договору у судовому порядку за наявності передбачених законодавством умов.

Причини неналежного виконання своїх зобов'язань стороною договору довічного утримання, зокрема ті, що зазначаються апелянтом - перешкоди зі сторони родичів позивачки, правового значення не мають, оскільки ст.755 ЦК України передбачено, що такий вид договору може бути розірвано у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Також колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що особисто позивачка не просила розірвати спірний договір, оскільки представник позивачки за нотаріально посвідченою довіреністю від 26.07.2014, якою було передбачено повноваження щодо представництва інтересів довірителя з правом вчинення усіх процесуальних дій, у тому числі звернення із позовом та його підтримання, доводить про протилежне.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :