АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Левенця Б.Б.

РейнартІ.М.

за участю секретаря Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Миколаївна, Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Миколаївна, Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У липні 2015 року позивач подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, зокрема відчужувати та обтяжувати її.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та постановлення нової ухвали про задоволення заяви.

Апелянт посилається на ті обставини, що суд не взяв до уваги того факту, що ОСОБА_4 має реальну можливість розпорядитися спірним майном, що створює загрозу виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

____________________________________________________

Справа № 761/33480/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12558/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Представник ПАТ «КБ «Надра» - Белінський В.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., Центральний ВДВС Чернігівського МУЮ та ОСОБА_4, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів виділеного провадження вбачається, що позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом, просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1046 від 17 липня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовував тим, що зазначеним виконавчим написом звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, після чого її було реалізовано на електронних торгах ОСОБА_4 Враховуючи те, що останній має реальну можливість розпорядитися спірним нерухомим майном, позивач просив заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо квартири, зокрема відчужувати та обтяжувати її.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що позивач не обґрунтував реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», треті особи: приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., Центральний ВДВС Чернігівського МУЮ, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У липні 2015 року позивач подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, зокрема відчужувати та обтяжувати її.

Згідно з протоколом № 28407 проведення електронних торгів 26 грудня 2014 року, набувач ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1, на електронних торгах в порядку виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса (а. с. 18-20).

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, ОСОБА_2, ставлячи вимоги про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, зокрема відчужувати та обтяжувати її, не звертається до ОСОБА_4 з позовними вимогами. ОСОБА_4 не є відповідачем у справі, а зазначений третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність інших підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2, а саме необґрунтованість ним реальної загрози з боку ОСОБА_4 розпорядитися майном.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви з тих підстав, що позов подано до ПАТ «КБ «Надра», а власник спірної квартири ОСОБА_4 у справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Б.Б. Левенець

І.М. Рейнарт