У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Глухівська міська рада в особі органу опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон на весь час до досягнення дитиною повноліття без згоди батька та дозволу на оформлення документів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10 вересня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено, рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, керувались п. 4 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, врахували недоведеність позивачкою отримання відповідачем її заяви про надання дозволу для виїзду сина за кордон, дійшовши обґрунтованого висновку, що надання судом дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків може бути із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування лише на разовий виїзд, оскільки кожного разу для виїзду за кордон необхідні нотаріально посвідчена згода другого з батьків або рішення суду, в той час як ОСОБА_2 просила задовольнити позовні вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон на термін до одного місяця на рік до двадцять однієї країни до досягнення дитиною повноліття.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Глухівська міська рада в особі органу опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон на весь час до досягнення дитиною повноліття без згоди батька та дозволу на оформлення документів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур