Справа №467/2293/14-ц 13.08.2015 13.08.2015 13.08.2015
Провадження № 22ц/784/1945/15 Головуючий суддя першої інстанції Кологрива Т.М.
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.І.,

при секретарі судового засідання Гордійчук С.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла»

на рішення

Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» про визнання договору оренди землі та додаткових договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» (далі - ТОВ «Агрофірма»Вісла», товариство) про визнання договору оренди землі та додаткових договорів до нього недійсними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги він зазначав, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 14 грудня 2001 року, має на праві власності земельну ділянку площею 7.12 га, яка розташована на землях Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Після ліквідації колгоспу, без укладення будь-яких договорів оренди, земельну ділянку почало обробляти ТОВ «Агрофірма «Вісла» та сплачувало йому гроші за таке користування.

У серпні 2014 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення земельної ділянки, але той земельну ділянку не повернув, посилаючись на договір оренди земельної ділянки. На його вимогу відповідач передав йому копії договору оренди без дати, зареєстрованого 29 травня 2006 року у Книзі державної реєстрації договорів оренди землі Миколаївської регіональної філії за № 57 та додатковий договір № 461 від 15 жовтня 2007 року, зареєстрований у державному реєстрі земель 22 серпня 2007 року за № 67.

Вказані договори є недійсними, оскільки він їх не укладав та не підписував.

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати недійсними: договір оренди землі без дати, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії 29 травня 2006 року за № 57; додатковий договір від 15 жовтня 2007 року № 461, зареєстрований 22 серпня 2007 року в Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 67 ; додатковий договір від 28 липня 2008 року № 303 до договору оренди землі № 461 від 29 травня 2006 року, зареєстрований 4 серпня 2008 року в Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 92.

Відповідач позовних вимог не визнав, та одночасно просив про застосування до вказаних вимог позовної давності.

Позивач заперечував проти застосування позовної давності, вказуючи, що про існування письмового договору оренди землі та додаткових угод дізнався у жовтні 2014 року.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року позов задоволено.

Також, з ТОВ «Агрофірма «Вісла» на користь позивача стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору, 1771 грн. 20 коп. витрат на проведення експертизи по справі, а всього 2014 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма «Вісла» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про застосування позовної давності та відмову в задоволенні позовних вимог з цих підстав. На думку апелянта, висновки суду суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права. Позивач, за твердженням ТОВ «Агрофірма «Вісла» знав про договори оренди землі з 2006 року, оскільки отримував орендну плату.

Представник позивача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 2005 року відповідач за згодою позивача, без укладення письмового договору оренди, користувався його земельною ділянкою, оплачуючи таке користування. Конкретний строк, на який передається земельна ділянки в користування товариству, сторонами не оговорювався.

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до товариства з заявою про повернення йому земельної ділянки та від відповідача дізнавався про наявність договору оренди землі із зазначенням дати його укладення «2005» рік, та реєстрацією у Миколаївській регіональній філії 29 травня 2006 року за № 57. Також, йому стало відомо про наявність додаткового договору № 461 від 15 жовтня 2007 року, зареєстрованого 22 серпня 2007 року у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 67.

З відповіді керівництва Відділу Дерземагенства в Арбузинському районі Миколаївської області від 15 грудня 2014 року він дізнався про наявність додаткового договору оренди земельної ділянки, за № 303 до договору оренди землі № 461 від 29 травня 2006 року, укладеного 28 липня 2008 року від його імені з ТОВ «Агрофірма «Вісла» та зареєстрованого 04 серпня 2008 року в реєстраційному секторі № 5 за № 92.

Встановивши, що договори не відповідають вимогам закону, оскільки відповідач їх не підписував та не узгоджував з відповідачем їх істотних умов, суд дійшов правильного висновку про відсутність волевиявлення позивача на укладення спірних договорів. У зв'язку з чим, обґрунтовано задовольнив позов.

Відмовляючи у застосуванні позовної давності, суд виходив з того, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в позивача права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Оскільки позивач дізнався про спірні договори в серпні та грудні 2014 року, то він не пропустив строку на звернення до суду з позовом для захисту своїх прав.

Висновки суду відповідають вимогам ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215, 261 ЦК України.

Доводи в апеляційній скарзі безпідставні.

Докази у справі, яким суд дав належну оцінку, свідчать про те, що у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі на двадцять років, з неможливістю за його бажанням витребувати земельну ділянку у користувача до закінчення строку дії договору. Достовірних та допустимих доказів про досягнення сторонами домовленостей про суттєві умови догорів відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила.

Як було вказано вище, позивач спірні договір оренди землі та додаткові договори до нього не підписував та дізнався про них, а отже і своє порушене право, через укладення таких договорів, в серпні та грудні 2014 року. В установлений законом трирічний строк, позивач звернувся до суду з позовом про захист порушеного права. У зв'язку з чим, немає підстав для застосування позовної давності.

Судом першої інстанції дано належний правовий аналіз зазначеним обставинам.

Само по собі отримання позивачем плати за користування його земельною ділянкою, не свідчить про те, що сторони уклали письмовий договір оренди землі з додатковими договорами, та погодили всі суттєві умови таких угод.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» відхилити, а рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді