Справа № 562/2345/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Плевако О.П.

при секретарі Олешицькому Ю.Ю.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.01.2000 року, від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, який є студентом першого курсу.

Зазначає, що син потребує матеріальної допомоги відповідача, так як її дохід є недостатнім для задоволення усіх потреб сина повязаних з навчанням.

Стверджує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги.

А тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше ніж до виповнення сином 23 років.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити з аналогічних мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просить у задоволенні відмовити. У поданих запереченнях вказує, що немає можливості утримувати сина, оскільки сам перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як будинок у якому він проживає з цивільною дружиною потребує капітального ремонту для чого він оформив декілька кредитів у банках, на виплату яких іде майже вся його заробітна плата. Крім того зазначає, що син навчається в університеті та отримує стипендію.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії № І-ГЮ № 023110. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно довідки Національного університету водного господарства та природокористування № 71 від 03.09.2015 року, ОСОБА_3 навчається в вказаному університеті в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на денній державній формі навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2016 рік.

З довідки № 544 від 22.10.2015 року ДТГО «Львівська залізниця» вбачається, що відповідач працює на посаді слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування із середньомісячною зарплатою за останніх 6 місяців близько 5 000 грн.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд критично оцінює твердження відповідача про наявність кредитних зобовязань, так як такі зобовязання не є підставою для позбавлення сина матеріальної допомоги, яка йому необхідна для продовження навчання.

Враховуючи, що позивачці одній важко утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання на денній формі без матеріальної допомоги з боку відповідача, а також те, що відповідач має можливість із заробітної плати сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно на період навчання сина, яке закінчується 30.06.2016 року, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182 - 183, 199-200 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого слюсарем з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування в ДТГО «Львівська залізниця» ВП «Моторвагонне депо Здолбунів», жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 (двадцяти трьох) років, або припинення навчання.

Стягнення аліментів проводити щомісячно, починаючи з 14 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір в спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 487 (Чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись 02 листопада 2015 року.

С у д д я :