Справа № 496/2829/15-ц
Провадження № 2/496/1326/15
10 вересня 2015 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бобуйка А.Д.,
при секретарі Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
10.12.2013 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердження чому є поліс № АС/6870736 (а.с.4), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «International», д.р.н. НОМЕР_1.
27.06.2014 року на а/д Київ-Одеса, 250 + 850 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «International», д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, автомобіля «SEAT», д.р.н. НОМЕР_2, та автомобіля «OPEL», д.р.н. НОМЕР_3. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07.08.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля «International» ОСОБА_1, який не перевірив технічний стан транспортного засобу в результаті чого відслоївся корд шини з правої середньої осі та викотився на проїзну частину, пошкодивши автомобілі, які рухались позаду(а.с.5).
Ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль «SEAT», д.р.н. НОМЕР_2, був застрахований в ПАТ «СК «Універсальна», що підтверджується договором № 3014/258/000286 добровільного страхування наземного транспорту, укладеним між власником автомобіля «SEAT», д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_5 та ПАТ «СК Універсальна» 06.12.2013 року (а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «International», д.р.н. НОМЕР_1, застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «Універсальна», після сплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «SEAT», д.р.н. НОМЕР_2, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/258/000286 від 06.12.2013 року, звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «SEAT», д.р.н. НОМЕР_2, надавши при цьому усі необхідні документи, передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для здійснення виплати страхового відшкодування.
Тобто, ТДВ СК «Альфа-Гарант» належно виконало свої зобов'язання за полісом № АС/6870736.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а ч. 5 вказаної статті встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п.п. «г» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Крім того, відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія зазначеного транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Зокрема, п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачених ним судових витрат, суд, керуючись ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Біляївський райсуд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області А.Д.Бобуйок