Справа №295/1786/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач з вересня 2013 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню, не цікавиться його здоров'ям, уникає спілкуванню з дитиною, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу на його утримання, а також просив стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же мотивів. На обґрунтування своїх доводів зазначив, що на протязі двох років відповідач проблемами сина не цікавиться та не приймає будь-якої участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, а також його навчанням та підготовленістю до дорослого життя, зловживає спиртними напоями. Вважає, що поважних причин, з яких відповідач не виконував б своїх батьківських обов'язків у нього не було. Просив позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав щодо сина та стягнення аліментів.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні вважав, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки відповідач повністю усунувся від виконання своїх обов'язків. Контроль з боку відповідача за вихованням, навчанням та загальним розвитком дитини не здійснюється. За таких обставин органом опіки і піклування було затверджено висновок про наявність підстав для позбавлення батьківських прав стосовно сина.

Представник прокуратури також просила позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку представника органу опіки та піклування, прокурора, а також дослідивши матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків та вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав» /із змінами та доповненнями/ в п. 16 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5/а.с.55/.

Мати, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с.60/.

Позивач є дідусем ОСОБА_4/а.с.56/.

Доводи позивача підтверджуються висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав та іншими матеріалами даної справи./рішення № 41 від 04.02.2015 року./ Згідно висновку органу опіки та піклування відповідача необхідно позбавити батьківських прав./а.с.79,80/.

Аналізуючи зібрані докази та враховуючи байдуже ставлення відповідача до дитини, суд приходить до висновку про доцільність обрання такого способу захисту прав дитини, як позбавлення батьківських прав відносно батька.

Відповідач жодних доказів про виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, піклування про її фізичний та духовний розвиток, про надання їй матеріальної допомоги суду не надав.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, це є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України.

Згідно із ст.ст. 166, 191 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини з дня пред'явлення позову.

Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп, що зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, 1977 року народження на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2015 р. до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору, що зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ф.Слюсарчук