справа № 216/2914/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Максимишеної С.Б.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - Сироватка І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що 05 квітня 2008 року уклав шлюб з відповідачем, в період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 За взаємною згодою з відповідачем, доньку з пологового будинку він забрав до себе, в догляді за дитиною йому допомагала няня. З вересня 2010 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачем припинилися, а 17 січня 2011 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу шлюб між ними розірвано.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2011 року визначено місце проживання малолітньої доньки разом з батьком.

В квітні 2011 року відповідач звернулась до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради із заявою про визначення способу її участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6, за результатами якої було визначено порядок зустрічей ОСОБА_3 з малолітньою донькою до досягнення нею трьох років. Однак відповідач від своїх обов'язків матері та від участі у вихованні дитини самоухилилася. Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12.09.2011 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 09.08.2011 року. З початку 2012 року відповідачу відомо про це рішення суду, однак та свідомо не виконує його. У березні 2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради було розглянуто його питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6. 13 березня 2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_3 заявила, що має намір брати участь у вихованні дитини, комісія прийняла до уваги дану заяву відповідача і вважала недоцільним позбавляти батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_6. Після засідання вказаної комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_3 зникла, не виходила на зв'язок, не приїжджала до доньки. Він неодноразово хотів поїхати з донькою за кордон на оздоровлення, однак не міг знайти відповідача для отримання від неї дозволу, тому як та за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце її проживання невідоме, на телефонні дзвінки не відповідала.

Протягом останніх двох років, з моменту досягнення ОСОБА_6 трьох років та до теперішнього часу відповідач ОСОБА_3 не зверталась до виконкому Саксаганської районної у місті ради щодо встановлення нового або продовження порядку її зустрічей з донькою, визначеного рішенням виконкому. За минулі роки з боку ОСОБА_3 не було жодного випадку прояву уваги до дитини, зустрічі з нею, надання будь-якої допомоги та участі в вихованні дитини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з вересня 2010 року, з моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, їх донька ОСОБА_6 постійно проживає з ним, відповідач з вказаного часу і по сьогоднішній день проживає в місті Києві. У зв'язку з тим, що відповідач з вересня 2010 року ухилялась від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: не спілкувалась зі своєю донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляла інтересу до внутрішнього світу дитини; позивач у жовтні 2011 року звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав. Рішенням суду від 02 грудня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено. Після цього відповідач зникла, хоча з березня 2012 року їй було відомо, що за рішенням суду вона має сплачувати аліменти. Виконавчий лист до виконання ним не пред'являвся. Грошові перекази, посилки та бандеролі, які начебто направляла йому відповідач він не отримував, також не отримував повідомлень про надходження йому грошових переказів, посилок та бандеролей. З березня 2012 року і по теперішній час він адреси проживання не змінював, в даний час ОСОБА_6 називає матір'ю його теперішню дружину - ОСОБА_7, з якою він перебуває у шлюбі з 02 вересня 2011 року.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити його.

Відповідач позов не визнала, пояснила, що в даний час проживає у місті Києві. Вона неодноразово намагалась зустрітись зі своєю донькою ОСОБА_6, приїздила додому відповідача, однак той не відкривав їй будинок, приїздила в дитячий садок до дитини, але вихователька її не впустила, сказала, що позивач забороняє їй зустрічатися з дитиною. Також вона неодноразово надсилала грошові перекази та бандеролі з одягом, іграшками, в підтвердження цього надала копії поштових документів. Востаннє вона бачила свою доньку осінню 2012 року, точну дату не пам'ятає. До будь-яких органів влади щодо перешкоджання їй у зустрічі зі своєю донькою, вона не зверталась, не хотіла травмувати доньку. Просить суд відмовити в позові, дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише в виняткових випадках.

Представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що відсутні законні підстави для позбавлення батьківський прав відповідача, просить суд відмовити в позові.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Сироватка І.В. в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що вона працює на посаді начальника служби з 2006 року. В 2011 році відповідач ОСОБА_3 звернулась до Саксаганської районної у місті ради з питанням щодо участі у вихованні її малолітньої доньки ОСОБА_6. Відповідно до рішення «Про розгляд заяви ОСОБА_3 щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6 від 20.04.2011 року за №201, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради визначив порядок зустрічей відповідача зі своєю донькою до досягнення нею трьох років (до 29 квітня 2012 року). У березні 2012 року, в зв'язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав, служба у справах дітей вперше розглядала питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Станом на 2012 рік відповідач вказувала на той факт, що вона не приймає участь у вихованні своєї дитини через те, що позивач ОСОБА_1 перешкоджає їй в цьому. ОСОБА_3 пояснила комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у місті ради, що має намір брати участь у вихованні своєї малолітньої доньки. Комісія повірила відповідачу і встановила за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, про що зазначено у висновку №4 комісії з питань захисту прав дитини від 13 березня 2012 року виконкому Саксаганської районної у місті ради. 29 квітня 2012 року закінчився термін дії рішення №201 від 20.04.2011 року виконкому Саксаганської районної у місті ради, яке встановлювало порядок зустрічей відповідача з її донькою ОСОБА_6, відповідач не зверталась до служби у справах дітей для вирішення питання про продовження дії порядку зустрічей з донькою, або зміни порядку вказаних зустрічей, також відповідач не зверталась до служби із заявою про те, що позивач перешкоджає їй у зустрічі з дитиною.

У лютому 2014 року позивач звернувся із заявою до них про надання допомоги у зборі документів на позбавлення батьківських прав відповідача. Вона, як начальник служби у справах дітей, особисто викликала ОСОБА_3 до виконкому Саксаганської районної у місті ради, та під час особистої розмови відмовилась надавати будь-які пояснення щодо її участі у вихованні доньки ОСОБА_6. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 25 березня 2014 року, відповідно до протоколу №6 від 25.03.2014 року, члени комісії у кількості 14 осіб, одноголосно проголосували за висновок №51 від 25 березня 2014 року комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у місті ради, яким встановили доцільним позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 Вищевказаний висновок ґрунтується на тому, що незважаючи на надання можливості у здійснені відповідачем свого наміру, щодо участі у вихованні своєї доньки, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Лише після звернення позивача до суду з позовом в квітні 2014 року, відповідач прислала по пошті документи для встановлення порядку зустрічей з дитиною, однак документи їй були повернені, оскільки та не зазначила ні дати ні часу зустрічей з дитиною, більше відповідач до них не зверталася. Просить суд задовольнити позов.

Свідок ОСОБА_8, лікар, під наглядом якого з моменту народження і по теперішній час знаходиться малолітня ОСОБА_6, пояснив, що після народження дитини позивач забрав доньку ОСОБА_6 із пологового будинку до свого місця проживання, він здійснює огляд дитини майже кожного тижня. Відповідача бачив періодично протягом півтора - двох місяців з трьох місяців ОСОБА_6 до її чотирьох з половиною - п'ятимісячного віку, в догляді за дитиною позивачу допомагала няня. Два з половиною роки назад ще раз бачив відповідача, та з адвокатом приїздила до нього в лікарню, цікавилася здоров'ям ОСОБА_6. Дівчинка зростає у повноцінній сім'ї, матір'ю називає дружину позивача.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_6 з зими 2011 року постійно відвідує приватний дитячий позашкільний заклад у якому вона працює вихователем. Дівчинка виховується у повноцінній сім'ї, спокійна, добра дитина. Позивач або його дружина ОСОБА_8 забирають ОСОБА_6 з дитячого садка. Відповідача вона бачила декілька разів, в 2012-2013 р.р., та приходила до дитячого садка хотіла поспілкуватись з ОСОБА_6, сказала, що вона мати ОСОБА_10, вона відмовила в зустрічі, так як знала матір ОСОБА_10 - ОСОБА_11. Відповідач передала іграшки, дитині вона сказала, що вони від мами. Після цього позивач їй пояснив, що є встановлений графік побачень відповідача з дитиною.

Свідок ОСОБА_12, пояснила, що вона краща подруга відповідача, знає вона її з 17 років, позивача не знає. Їй відомо, зі слів ОСОБА_3, що після народження дитини позивач з відповідачем проживали разом 1-2 роки, в 2011-2012 році відповідач переїхала проживати в м.Київ, а до цього ОСОБА_3 проживала в м. Дніпропетровську. Після цього відповідач не давав можливості ОСОБА_3 спілкуватися з дитиною, востаннє та бачила дитину в 2011-2012 році. Вона приїжджала разом з відповідачем в м.Кривий Ріг, коли не пам'ятає, вони ходили разом в дитячий садок до дитини, однак вихователька сказала, що батько забороняє ОСОБА_3 бачитися з дитиною. При ній відповідач купувала одяг, іграшки дитині та направляла по пошті.

Свідок ОСОБА_13, суду пояснила, що вона подруга відповідача, знає її з 2003-2004 року. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що після народження доньки позивач забрав дитину до себе, потім ОСОБА_3 жила з дитиною на орендованій позивачем квартирі, коли відповідач їздила на сесії з дитиною був позивач, їй відомо, що під час сесії ОСОБА_3 на дві неділі літала на відпочинок в Єгипет. Потім позивач почав перешкоджати ОСОБА_3 в спілкуванні з дитиною, вона з відповідачем неодноразово приїздила до позивача на вул.Виноградну, вони фіксували свої приїзди на відеокамеру, будинок їм не відкривали, вони складали акт, на дзвінки позивач теж не відповідав. Також вона весною чи осінню 2013 року разом з ОСОБА_3 приїздили в дитячий садок до дитини, спостерігали за нею зі сторони, так як їх не впустили. Нікого з органів виконкому та міліції вони не запрошували. Коли вона приїздила до ОСОБА_3, то дитина в неї завжди була доглянута. Також їй відомо зі слів ОСОБА_3, що позивач погрожував тій фізичною розправою. Два роки відповідач проживає в м.Києві, на день народження дитини висилає подарунки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що з 05 квітня 2008 року по 17 січня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - а.с.8,

рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу 17 січня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, зі змісту даного рішення встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені у вересні 2010 року - а.с.9. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2011 року визначено місце проживання дитини з батьком - ОСОБА_1. Вказане рішення ухвалено судом на підставі визнання ОСОБА_3 позову, а також з урахуванням факту притягнення ОСОБА_3, матері малолітньої дитини, до адміністративної відповідальності за ст.184 КпАП України за невиконання батьківських обов'язків щодо виховання дочки - а.с.10-11. Рішенням Саксаганської районної у місті ради виконавчого комітету «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3 щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6.» від 20.04.2011 року за №201, виконавчий комітет визначив порядок зустрічей відповідача зі своєю донькою до досягнення нею трьох років, щосуботи чи щонеділі з 16.00 год. до 19.00 год. в присутності батька та під час святкування днів народження дитини з 16.00 год. до 18.00 год. - а.с.12.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12.09.2011 року з відповідача стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 09.08.2011 року - а.с.13.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 02 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських - відмовлено - а.с.82.

В судовому засіданні встановлено, що з березня 2012 року і по теперішній час, позивач адреси проживання ОСОБА_6 не змінював.

Відповідно до висновку №51 від 25 березня 2014 року, комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у місті ради, встановлено, що рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 20 квітня 2011 року №201 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3 щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6.», матері дитини визначено порядок зустрічей з дитиною до досягнення нею трьох років. Протягом останніх двох років, з моменту досягнення дитиною трьох років 29 квітня 2012 року до теперішнього часу, ОСОБА_3 не зверталась до виконкому Саксаганської районної у місті ради, щодо встановлення нового або продовження визначеного порядку її зустрічей з ОСОБА_6. ОСОБА_3 категорично відмовилася від надання письмових пояснень щодо виконання або невиконання нею батьківських обов'язків щодо доньки. Комісія вважала доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_6 - а.с.14.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України.

Узагальнюючи вищевказані фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що поясненнями сторін та свідків встановлено, що з 29 квітня 2009 року позивач і відповідач проживають окремо один від одного, і до вересня 2010 року дитина знаходилась то з батьком, то з матір'ю. З вересня 2010 року шлюбні відносини позивача з відповідачем припинені остаточно і дитина постійно мешкала з батьком, відповідач переїхала до м. Дніпропетровська, згодом до м. Києва, де мешкає і по теперішній час. З вересня 2011 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, дитина проживає у повноцінній сім'ї, в належних житлово-побутових умовах, вихованням дитини займається позивач та його дружина ОСОБА_7 З боку відповідача доказів участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_6 не надано, ОСОБА_3 не користувалася своїм правом зустрічі з дитиною, як пояснила представник третьої особи з'явилася до органу опіки лише після звернення позивача в квітні 2014 року до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Пояснення відповідача та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо приїзду їх до дитини суд не може розцінювати як участь у вихованні доньки, оскільки навідування дитини відбувалося в позавстановлений час рішенням яким визначено порядок зустрічей з дитиною та без участі як батька так і представників органу опіки та піклування. Відповідачем не надано суду пояснень з приводу того, чому остання не зустрічалася з дитиною протягом трьох років в порядку визначеному рішенням Саксаганської районної у місті ради виконавчого комітету від 20.04.2011 року №201. Крім того, не може судом бути розцінено як участь в піклуванні про фізичний та духовний розвиток дитини факт поштової пересилки дитячих речей за період з 2012 року по 2014 рік та грошових переказів, які як було вказано відповідачем в судовому засіданні не були отримані позивачем. Відповідач ОСОБА_3 захищає свої права як матері, але дій, направлених на реалізацію своїх обов'язків як матері щодо своєї дитини вона не вчиняє. Відповідачу давалася можливість реалізувати своє право в вихованні доньки та виконання своїх материнських обов'язків, яким вона не скористалася, маючи можливість брати участь у її вихованні.

В зв'язку з цим, суд вважає, що є всі законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 169, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: /підпис/

Згідно з оригіналом

Станом на 23.04.2015 р.

рішення законної сили не набрало.

Суддя: І.Р.Биканов

Секретар: С.В.Рашник