АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/1207/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1587/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів: Федорової Н.О., Баса О.Г.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: прокурора Лапко О.В., представників

Старокостянтинівського професійного ліцею Кучерука С.С., Кравчука В.О..

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Старокостянтинівського професійного ліцею на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Старокостянтинівського професійного ліцею про зобов'язання проведення перерахунку нарахованої стипендії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з позовом до Старокостянтинівського професійного ліцею про зобов'язання проведення перерахунку нарахованої стипендії. В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 вересня 2014 року навчається у Старокостянтинівському професійному ліцеї та щомісячно отримує стипендію у розмірі 296 грн.18 коп.. Її батько ОСОБА_4 на день вступу дочки до ліцею мав стаж підземних робіт 17 років 21 день, що підтверджується розпорядженням, виданим Пенсійним фондом України в м. Лисичанську та записами у трудовій книжці ОСОБА_4. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ОСОБА_3 гарантована виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак за час навчання з вересня 2014 року по квітень 2015 року стипендія їй нараховувалась на загальних підставах та була

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цимбалюк О.В. Провадження № 22-ц/792/1587/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 57

нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилаючись на порушення права неповнолітньої на гарантований державою розмір стипендії, прокурор просив стягнути з Старокостянтинівського професійного ліцею на користь ОСОБА_3 недораховану та невиплачену стипендію за зазначений період в сумі 7410 грн. 50 коп. та зобов'язати відповідача проводити виплату їй стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення навчання.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з Старокостянтинівського професійного ліцею на користь ОСОБА_3 недораховану та несплачену стипендію за період з 01 вересня 2014року по 14 травня 2015 року в розмірі 7 410,50 грн. та зобов'язано проводити такі виплати в подальшому. Вирішено питання про судові витрати. В апеляційній скарзі Старокостянтинівський професійний ліцей вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що ліцей не є прибутковою організацією і фінансується за рахунок місцевого бюджету, через трансфери, які отримуються з Державного бюджету. Кошти на 2015 рік формувались відповідно до бюджетного запиту у 2014 році згідно постанови КМУ №882 від 12.07.2004 року «Питання стипендіального забезпечення». Суд залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_3 на момент вступу до ліцею не надала документів на підтвердження стажу підземних робіт її батька ОСОБА_4, тому і додаткових коштів в загальному фонді для виплати їй стипендії у більшому розмірі не було закладено. Суд не врахував, що згідно Законів України від 28.12.2014 року №79 та №80, норми і положення ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. Оскільки на даний час такий порядок не затверджено, вважає, що цим категоріям студентів стипендія має виплачуватись у розмірах, встановлених на загальних засадах.

ОСОБА_3 та її законний представник в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3, як дочці шахтаря зі стажем підземної роботи більше 15 років, з початку навчання була призначена та виплачувалась стипендія на загальних підставах у меншому розмірі, ніж в розмірі гарантованому їй ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» і тому правильно прийшов до висновку про стягнення недонарахованої та невиплаченої стипендії.

З такими висновками суду судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Стаття 5 цього Закону не суперечить статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», у якій держава гарантує соціальний захист учня професійно-технічного навчального закладу.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 з 01.09.2014 року та по даний час навчається на 1 курсі Старокостянтинівського професійного ліцею за спеціальністю кухаря та щомісячно отримує академічну стипендію.

Батько позивачки ОСОБА_4 на момент вступу дочки до навчального закладу мав стаж роботи під землею тривалістю 17 років 21 місяць, що підтверджується розпорядженням Пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області за №30117 від 24.11.2014 року, інформацією управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі №3204/03 від 23.03.2015 року та записами у його трудовій книжці.

Відповідно до статуту, затвердженого Першим заступником Міністра освіти і науки України від 31.07.2006 року Старокостянтинівський професійний ліцей фінансується з державного бюджету України і підпорядкований управлінню освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації та Міністерству освіти і науки України. Крім того, навчальний заклад має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, штамп та печатку із зображенням Державного Герба України зі своїм найменуванням, забезпечує отримання учнями та слухачами ліцею стипендій та матеріальної допомоги згідно з чинним законодавством.

Згідно довідок про доходи учня від 05.01.2015 року № 2 та від 7 травня 2015 року № 418, а також відомостей нарахування стипендій, наданих відповідачем, ОСОБА_3 призначалась та нараховувалась стипендія на загальних підставах з вересня 2014 року по квітень 2015року та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2014 року встановлено 1218 гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет Україн на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року становить 1218 грн., з 1 грудня 2015 року - 1378 грн..

З врахуванням наведеного суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з Старокостянтинівського професійного ліцею на користь ОСОБА_3 не доотриману гарантовану стипендію за період з 01 вересня 2014 року по 15 травня 2015 року в розмірі 7410 грн. 50 коп.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували такі висновки суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Законами України «Про Державний бюджет» на 2014-2015 роки не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і що кошти із бюджету на ці цілі не виділялись, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів чи кошторисі навчального закладу, де навчається учень.

Статтею 3 ч. 2. ЗУ «Про освіту» передбачено, що держава здійснює соціальний захист вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів та інших осіб, незалежно від форм їх навчання і типів навчальних закладів, де вони навчаються, сприяє здобуттю освіти в домашніх умовах.

Крім того, дія ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на 2014-2015 роки не зупинялась. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним учням право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом, який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів, учнів з числа дітей шахтарів.

Також, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що професійний ліцей є навчальним закладом, що утримується за кошти Державного бюджету України і самостійно не має можливості виплачувати вказану стипендію, оскільки відсутнє бюджетне фінансування.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі й посилання на те, що на момент вступу до навчального закладу ОСОБА_3 не надала додаткових документів щодо стажу підземної роботи її батька, що в свою чергу унеможливило дотримання встановлених їй законом гарантій.

Пунктом 1.8 Статуту Старокостянтинівського професійного ліцею передбачено, що ліцей несе відповідальність перед особою, державою, суспільством за виконання функцій і завдань, що покладені на нього, життя і здоров'я учнів, слухачів, працівників навчального закладу під час навчально-виробничого та навчально-виховного процесу, за порушення їх прав та інше, що передбачене законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Разом з тим, виходячи зі змісту ст.ст. 3, 214, 215 ЦПК України, якими передбачено, що судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені, колегія суддів вважає необхідним виключити з резолютивної частини рішення суду вказівку про зобов'язання проводити такі виплати в подальшому.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Старокостянтинівського професійного ліцею відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року залишити без змін, виключивши з його резолютивної частини вказівку про зобов'язання проводити такі виплати в подальшому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь