АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Волошиної В.М.

при секретарях Івановій А.А., П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Галеан», ЛТД на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галеан» ЛТД, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лія», ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною, відшкодування моральної шкоди, завданої розповсюдженням недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 761/26298/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10834/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У вересні 2014 року представник ТОВ «Галеан» ЛТД звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лія» та ОСОБА_1, в якому просила визнати поширену відповідачами інформацію, а саме «здійснення ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД продажу вітамінних сумішей за артикульними номерами, присвоєними технічним умовам ТОВ Фірма «ЛІЯ»: - виготовлення ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД Висновків держаної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.12.2013 року №05.03.2-03/116609. № 05.03.02-03/116610 на об'єкти експертизи, які не належать ні ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД, ні Fortitech Polska, ні фірмі ДСМ; - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» у супроводі Висновку державної санітарно- епідеміологічної експертизи від 19.12.2013 року № 05.03.02-031/116609 вітамінної суміш FT041081EU, при аналізі якої виявилася зміна форм вітамінів зі зберіганням меж виготовлення композицій. Зазначені форми вітаміну В2 використовуються як барвники (Е-101), вітаміну С-як консервант (Е-300); - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» у супроводі у Висновку держаної санітарно- епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/116610 від 15.06.2012 року вітамінної суміші 961, при дослідженні якої було виявлено невідповідність кількості вітаміну С, зазначеної в даному сертифікаті та вказаного значення у висновку; - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» об'єктів, що призводять до зміни рецептур кінцевих продуктів та можуть призвести до зміни властивостей кінцевих продуктів, які можуть мати негативний вплив об'єктів на здоров'я людей та викликати алергічні реакції, особливо у дітей та які несуть небезпеку для життя і здоров'я громадян України, що призводить до порушення прав громадян», недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на недоторканість ділової репутації; зобов'язати ТОВ «Лія» та ОСОБА_1 відкликати лист №05-08-2014 1 від 05.08.2014 направлений до голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 6 000,00 грн. моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що вищевказані твердження, які містяться в листі до голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України була поширена відповідачем, однак така поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, є недостовірною, а отже підлягає спростуванню, адже такі твердження відповідачів спрямовані на формування думки у адресата листа про постачання позивачем продукції, іншої, ніж зазначена у висновках державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Крім того, вищезазначене не є предметом дослідження такої експертизи, тому надана в листі інформація не пов'язана з її професійною діяльністю, а отже, на думку сторони позивача, спрямовані виключно на формування негативної думки про продукцію, що поставляється позивачем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, генеральний директор ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне та неправильне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт вказує, що, на його думку, суд прийшов до помилкового висновку про те, що лист, який містить оспорювань інформацію, не був її поширенням, а мало місце звернення до державного органу, оскільки лист в подальшому був направлений Державною санітарно - епідемологічною службою України до Державної Установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. Марзєєва Національної академії медичних наук України», а тому вказана інформація була поширена на невизначене коло осіб установи, яка не є органом виконавчої влади. Також текст самого листа свідчить про те, що відповідачі поширили інформацію невизначеному колу осіб.

Крім того, на думку апелянта, суд незаконно не прийняв до уваги в якості доказу рішення адміністративного суду, оскільки текст вказаного рішення є прями та повним доказом того, що поширена інформація стосується конкретно позивача, що інформація є недійсною та її поширення завдає шкоди особистим немайновим правам ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД та перешкоджає останньому повно та своєчасно здійснювати таке право.

У судовому засіданні представник - ОСОБА_1 та ТОВ «Фірма Лія» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Від ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що директор ТОВ «Лія» - ОСОБА_1 звернулась листом від 5.08.2014 №05-08-2014/1 до Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України в якій на підставі вказаної заяви просила призначити та провести у відповідності до п.5 Тимчасового порядку повторну державну санітарно-епідеміологічну експертизу стосовно об'єктів експертизи, зазначених у Висновках державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.12.2013 №05.03.02-03/116609, №05.03.02-03/1166010 та №05.03.02-03/116610 від 15.06.2012, та визнати недійсними попередні результати (а.с.8-9).

З поміж іншого, у вказаному листі міститься оспорювана позивачем інформація, а саме: «здійснення ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД продажу вітамінних сумішей за артикульними номерами, присвоєними технічним умовам ТОВ Фірма «ЛІЯ»: - виготовлення ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД Висновків держаної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.12.2013 року №05.03.2-03/116609. № 05.03.02-03/116610 на об'єкти експертизи, які не належать ні ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД, ні Fortitech Polska, ні фірмі ДСМ; - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» у супроводі Висновку державної санітарно- епідеміологічної експертизи від 19.12.2013 року № 05.03.02-031/116609 вітамінної суміш FT041081EU, при аналізі якої виявилася зміна форм вітамінів зі зберіганням меж виготовлення композицій. Зазначені форми вітаміну В2 використовуються як барвники (Е-101), вітаміну С-як консервант (Е-300); - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» у супроводі у Висновку держаної санітарно- епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/116610 від 15.06.2012 року вітамінної суміші 961, при дослідженні якої було виявлено невідповідність кількості вітаміну С, зазначеної в даному сертифікаті та вказаного значення у висновку; - поставки ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД на адресу ТОВ «НВП «ДІТАЛ» об'єктів, що призводять до зміни рецептур кінцевих продуктів та можуть призвести до зміни властивостей кінцевих продуктів, які можуть мати негативний вплив об'єктів на здоров'я людей та викликати алергічні реакції, особливо у дітей та які несуть небезпеку для життя і здоров'я громадян України, що призводить до порушення прав громадян».

Вважаючи, що вказана інформація порушує особисті немайнові права, а саме принижує ділову репутацію ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відповідачі звернулися з листом до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, а тому мало місце реалізація відповідачем свого Конституційного права на звернення, а не поширення недостовірної інформації. Крім того, судом було враховано, що оспорювана інформація є власним сприйняттям та оцінкою відповідача, тобто вона є оціночним судженням, а не фактичним твердженням.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що після звернення до Державної санітарно-епідемологічної служби України лист був перенаправлений вказаним органом до Державної Установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. Марзєєва Національної академії медичних наук України», яка не є органом виконавчої влади, а тому інформація була поширена на невизначене коло осіб установи, у зв'язку з чим підлягає спростуванню, з наступних підстав.

Згідно пункту16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в даному випадку мало місце звернення відповідача до органу держаної влади, а не поширення недостовірної інформації, оскільки Державна санітарно-епідеміологічна служба України, згідно затвердженого Указом Президента України положення №400/2011 від 06.04.2011, є органом виконавчої влади та була компетентною на прийняття листа директор ТОВ «Лія» - ОСОБА_1 від 5.08.2014 №05-08-2014/1. Подальше ж перенаправлення листа вже не залежало від волі відповідачів, оскільки лист був направлений до Державної Установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. Марзєєва Національної академії медичних наук України» не відповідачами, а уповноваженою особою Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

З цих самих підстав не варті уваги і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2014, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної санітарно- епідеміологічної служби України, Державної установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва АН України», за участю третіх осіб - ТОВ Фірма «Лія», ТОВ «Українське дитяче харчування», ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД про визнання неправомірними дій, визнання недійсним висновків та зобов'язання вчинити дії, оскільки, як вже було вказано вище, якщо інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів також враховує, що позивачем не надано належних доказів того, що оспорювана інформація порушує немайнові права позивача, а саме принижує ділову репутацію ТОВ «ГАЛЕАН» ЛТД, що призводить до упередженого ставлення та недовіри зі сторони державних органів та інших осіб, у зв'язку з чим знижується вартість нематеріальних актів позивача та він змушений вчинити низку дій для відновлення їх первісної вартості та довіри з боку вищевказаних осіб, як вказував позивач.

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галеан», ЛТД - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді