Справа № 304/800/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Боднар О.В., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Перечинського районного суду від 23 червня 2015 року щодо примусового проникнення до житла по справі за поданням в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції в особі Вогар В.В., де заінтересованою особою є ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Перечинського районного суду від 23 червня 2015 року подання в.о. начальника відділу ДВС Перечинського РУЮ - Вогар В.В. про примусове проникнення до житла боржника, задоволено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні подання щодо примусового проникнення до житла. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, але повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи подання про примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції виходив із того, що боржником вимоги ДВС Перечинського РУЮ не виконуються та провести виконавчі дії державний виконавець не має можливості, оскільки боржник не надає доступ до квартири.

На підтвердження підставності подання про примусове проникнення до житла боржника, відділ ДВС Перечинського РУЮ посилався на те, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за № ВП 41739535 із примусового виконання виконавчого листа № 1/308/11/13 від 14.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 суми коштів у розмірі 10000.00грн.

У подальшому, державним виконавцем за місцем проживання боржника в присутності понятих проведено опис майна боржника та про це складено акт опису та арешту майна (а.с. 6).

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 10 ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

А як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

З метою звернення стягнення на майно боржника, державним виконавцем було надіслано 17.02.2015 року і 26.02.2015 року письмові вимоги про надання безперешкодного доступу до квартири, що розташована у АДРЕСА_1 та передати переможцям торгів придбане на електронних торгах майно.

Зазначені вимоги надіслано рекомендованими поштовими відправленнями на адресу АДРЕСА_1, які повернулися 16.03.2015 року та 27.03.2015 року з відміткою "Укрпошти" про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с. 36).

ОСОБА_1 зазначає в апеляційній скарзі, що змінив місце реєстрації з адреси АДРЕСА_2 на адресу АДРЕСА_1, у зв'язку із цим кореспонденцію не отримував, а відповідно не міг знати про проведення виконавчих дій.

Твердження апелянта про те, що він фізично не міг виконати вимоги державного виконавця, бо не отримував, листи, не відповідає дійсності, оскільки ним особисто 08.10.2014 року за адресою АДРЕСА_2 отримано вимогу державного виконавця про передачу описаного майна на відповідальне зберігання організатору торгів, про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У свою чергу боржником вказану вимогу виконано не було, що підтверджує акт державного виконавця від 17.10.2014 року.

Крім того, боржник відмовився надати доступ до житлового будинку, мотивуючи це тим, що у державного виконавця відсутня ухвала про примусове проникнення, про що свідчить акт державного виконавця від 03.04.2015 року, що в свою чергу підтверджує обізнаність боржника про те, що описане майно реалізоване через торги та про ухилення боржника від виконання вимог державного виконавця.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам, або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень, і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення, і сховища.

Приймаючи до уваги наведені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, стосовно того, що для можливості примусового виконання державним виконавцем судового рішення, останньому необхідно проникнути до житла боржника, так-як боржник безпідставно перешкоджає цьому і при цьому, примусово відкривши таке.

Зважуючи на це, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та вищенаведених обставин. А це у свою чергу є підставою для відхилення вимог скарги та залишення в силі судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 307, 308, 314, 315, 317 і 376 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Перечинського районного суду від 23 червня 2015 року щодо примусового проникнення до житла, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : ____________________

Судді : ____________________

____________________