Номер провадження: 22-ц/785/7494/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Порто-Франко» про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року, -

встановила:

03 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Порто-Франко» про стягнення грошових коштів

за Договором № 62001 на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб резидентів від 22.04.2009 року у розмірі 202148,34 долара США та 500000,00 гривень; стягнути з ПАТ АБ «Порто-Франко» на його користь суму витрат на правову допомогу в розмірі 13500,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами 22.04.2009 року було укладено договір № 62001 на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб резидентів, відповідно до якого на поточному рахунку позивача знаходяться кошти в сумі 50487,81 долар США.

Незважаючи на неодноразові звернення позивача до керівництва банку сума вкладу до теперішнього часу позивачеві не виплачені, чим порушено умови вказаного договору.

Позивач зазначає, що загальна сума заборгованості складає 202148,34 долара США та 500000,00 гривень, з яких: 50487,81 долар США сума коштів на поточному рахунку; 211,63 долара США розрахунок 3% річних; 77246,35 доларів США пеня; 670,17 доларів США упущена вигода; 500000,00 гривень моральна шкода.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» про стягнення з банку на користь ОСОБА_2 заборгованісті за Договором № 62001 на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб резидентів від 22.04.2009 року у розмірі 202148,34 долара США та 500000,00 гривень та стягнення суми витрат на правову допомогу в розмірі 13500,00 гривень - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи повністю у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивач не навів належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції змінює і ухвалює нове рішення в частині стягнення суми вкладу; 3% річних та неустойки за кожен день прострочення сплати процентів з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Визначеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає, атому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 22 квітня 2009 року було укладено договір здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб.

На виконання умов даного договору позивач розмістив належні йому валютні кошти, сума яких на момент предявлення позову складала 50487, 87 доларів США, що підтверджується випискою із особового рахунку позивача.

Відповідно до п. 2.2 Договору позивач має право самостійно розпоряджатись коштами на своєму рахунку.

Пунктом 2.3 Цього ж договору передбачена можливість позивачеві отримувати готівкові кошти та здійснювати операції в межах сум, що знаходяться на поточному рахунку.

Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму і проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідач умови договору порушив. На неодноразові звернення позивача про видачу йому готівкових коштів з депозитного рахунку, його вимог не виконав і готівкові кошти йому не видав.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним боргового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до умов договору банківського вкладу та вимог цивільного законодавства України, відповідач повинен сплатити позивачеві суму вкладу: 50487, 81 долар США;

3% річних за весь період прострочення платежу з 10 вересня 2014 року по 30 жовтня 2014 року 51 день, та з 31 жовтня 2014 року по17 грудня 2014 року 48 днів, відповідно 211,63 та 199, 18 доларів США;

Неустойку у сумі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення виплати процентів 51 день прострочення 77246. 35 та за 48 днів прострочення 72702,45 доларів США.

Перелічені вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що постановою Правління національного банку України від 26 вересня 2014 року акціонерний банк «Порто-Франко» віднесений до категорії неплатоспроможних, не може бути підставою для звільнення його від зобовязань по договору банківського вкладу, а значить і від обовязку виплати суми вкладу у повному розмірі, відшкодування 3% річних та неустойки, оскільки це б суперечило основним засадам цивільного права.

У частині стягнення упущеної вигоди, на думку судової колегії, позов задоволенню не підлягає, оскільки діючим цивільним законодавством такий спосіб забезпечення виконання грошового зобовязання не передбачений.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивач її наявність не довів, навіть не вказав у чому саме вона для нього виражалась.

Не доведеними та необґрунтованими судова колегія вважає позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, а тому вважає за необхідне у цій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись: ст. 304, п. 3 ч. 1 ст. 307; п.п. 3, 4 ст. 309; ст. 316; 317; 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року змінити.

Скасувати його в частині відмови у позові щодо стягнення суми вкладу, відшкодування 3% річних та неустойки, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Порто-Франко» на користь ОСОБА_2 50487,81 доларів США суму вкладу; 410,81 доларів США 3% річних; 149 948,80 доларів США пеня за прострочення виплат.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6