У Х В А Л А

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Вовчанської міської ради Харківської області, третя особа - Управління Держземагенства у Вовчанському районі Харківської області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди землі

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за вищезазначеним позовом з підстав, передбачених пунктом 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухваленого у справі рішень суду касаційної інстанцій й передачі справи на новий розгляд з підстави, передбаченої пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме: статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України 6 лютого 2012 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2012 року та від 29 травня 2013 року.

ОСОБА_4 вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що земельна ділянка, яка є об'єктом оренди, перебуває у власності Вовчанської міської ради та була передана в оренду позивачу для обслуговування нежилих будівель, а тому, з огляду на вимоги статті 8.1 Закону України «Про оренду землі», відсутність в спірному договорі оренди землі такої умови як передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, не порушує права позивача, а тому не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Разом з тим в постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2012 року та рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2012 року та 29 травня 2013 року, на які посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, судами розглянуто справи в яких позивачами передано в оренду належні їм на праві приватної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Вовчанської міської ради Харківської області, третя особа - Управління Держземагенства у Вовчанському районі Харківської області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди землі до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко