Справа № 342/477/15-ц
Провадження № 2/342/319/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Городенківської РДА, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням, розташованим по вул. Сергія Дідича (перейменовано з ОСОБА_6), 2/3 в м. Городенка Івано-Франківської області. Вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2011 р. та свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 р. позивачці належить квартира АДРЕСА_1 (перейменовано з ОСОБА_6) в м. Городенка. Відповідачка ОСОБА_3 з 17.07.2000 р. до 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином ОСОБА_1 - ОСОБА_7. Вони мають сина - ОСОБА_5, після одруження стали проживати у житлі позивачки. Відповідачка без дозволу ОСОБА_1 прописалася у її квартирі. Після фактичного розпаду їхньої сім'ї, в 2006 році ОСОБА_3 переїхала жити до своєї матері в м. Городенка по вул. Станіславська, 29/2, де й по сьогодні проживає з своїм неповнолітнім сином - ОСОБА_5. Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком позивачки від першого шлюбу її сина з ОСОБА_8, який розірвано за рішенням суду 25.05.2000 р. Фактично за адресою вул. ОСОБА_9 (ОСОБА_6), 2/3 в м. Городенка Тарас проживав до 2000 року. Після того живе в с. Городниця Городенківського району. Не зважаючи на те, що відповідачі більше декількох років не проживають в квартирі позивачки, знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажають, чим порушують ОСОБА_1 право власності на майно. Зняття з реєстраційного обліку в її будинку не завдасть відповідачам істотної шкоди, так як потреби у житлі не мають. Позивачка зазначає, що оскільки відповідачі у її будинковолодінні не проживають більше шести місяців, не беруть участі в обслуговуванні жилого приміщення, не оплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла, а тому вважаються такими, що втратили право користування житлом.

Позивачка ОСОБА_1 до суду подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить ухвалити судове рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування належним їй жилим приміщенням, що розташоване за адресою: вул.С.Дідича (перейменовано з вул.ОСОБА_6), 2/3 в м.Городенка Івано-Франківської області. Одночасно просить залучити до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та залучити до участі як третю особу без самостійних вимог на боці неповнолітнього відповідача ОСОБА_5 Службу у справах дітей Городенківської РДА.

Ухвалою суду від 14.08.2015 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Городенківської РДА.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з наведених в ньому підстав та просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні 03.08.2015 року просила оголосити перерву у справі для добровільного зняття з реєстраційного обліку. Однак, в наступні судові засідання, призначені на 14.08.2015 р., 15.09.2015 р., 28.09.2015 р. відповідачка не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Жодних доказів про зняття з реєстраційного обліку до суду не подано.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст. 74, 76 ЦПК України.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Городенківської РДА в судовому засіданні подала рішення комісії з питань захисту прав дитини від Городенківської РДА щодо недоцільності визнання особи ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі по вул. С.Дідича (ОСОБА_6), 2/3 м. Городенка. Одночасно в судовому засіданні вказала, що покладається на вирішення даного позову на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої по вул. Сергія Дідича (перейменовано з ОСОБА_6), 2/3 в м. Городенка Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 р., копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2011 р. та витягом про реєстрацію прав № 32684197 від 26.12.2011 р.

Довідкою виконавчого комітету Городенківської міської ради № 1021 від 05.05.2015 р. доводиться, що вул. Гагаріна, № 2/3 перейменовано на вул. ОСОБА_9 № 2/3.

З копії свідоцтва про народження серія VІІ-УР від 24.11.1967 р. слідує, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_13 та ОСОБА_1.

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_6 на вулиці ОСОБА_6 та повідомлень Городенківського РС УДМС в Івано-Франківській області № 13/955 від 13.05.2015 року, № 13/956 від 13.05.2015 року - відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: м. Городенка, вул. (ОСОБА_6) ОСОБА_9, 2/3 Городенківського району Івано-Франківської області.

Актом комісії Городенківської міської ради від 01.09.2015 р. стверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 та її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 дійсно спільно проживають на території міста по адресі: м. Городенка, вул. Дідича Сергія, 2/3.

Копія повторного свідоцтва про народження серія І-НМ № 283945, виданого 28.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області підтверджує, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Згідно копії повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-НМ № 059518, виданого 28.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області шлюб між батьками ОСОБА_4 розірвано, про що 25.05.2000 року складено відповідний актовий запис за № 42.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серія І-НМ № 052829, виданого 25.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2014 року по справі № 342/354/14-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано, неповнолітнього сина - ОСОБА_5 залишено проживати біля матері ОСОБА_3

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 ОСОБА_14 України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. ОСОБА_14 України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.8 ЦПК України - суд вирішує справи відповідно до ОСОБА_14 України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені ОСОБА_14 та законами України.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 ОСОБА_14 України, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, а пункт 1 статті 6, стаття 13 Конвенції та стаття 1 Першого протоколу зазначає , що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...».

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з 2000 р., а відповідачка ОСОБА_3 із своїм сином ОСОБА_5 з 2006 року не проживають в квартирі № 3 по вул. (ОСОБА_6) ОСОБА_9, 2 Івано-Франківської області, хоча зареєстровані в ній.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 суду дали показання, зазначивши, що відповідач ОСОБА_4, коли його батьки розлучилися, почав проживати з матір'ю в с. Городниця, інколи приходив до батька та бабусі, а останні 2 роки взагалі не появлявся. Також свідки пояснили, що відповідачка ОСОБА_3 не проживає в квартирі більше 8 років, а її син ОСОБА_5 взагалі там не проживав, до бабусі не навідуються.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідачів по місцю своєї реєстрації, та саме по вул. (ОСОБА_6) ОСОБА_9, 2/3 в м. Городенка Івано-Франківської області понад один рік, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачами не було, також не подано суду доказів на спростування позовних вимог позивачки, тому приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 втратили право на користування цим житлом.

Як слідує з рішення комісії з питань захисту прав дитини від Городенківської РДА від 09.09.2015 р. № 76 щодо недоцільності визнання особи ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі по вул. С.Дідича (ОСОБА_6), 2/3 м. Городенка - малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, разом з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, та бабусею ОСОБА_15 проживають в будинку за адресою вулиця Станіславська, 29/2 міста Городенка, що належить ОСОБА_15

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 втратила право на користування квартирою № 2 по вул. (ОСОБА_6) ОСОБА_9, 3 в м. Городенка, то слід визнати таким, що втратив право на користування даною квартирою також і її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, 317, 319, 321, 322, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: вул.С.Дідича (перейменовано з вул.ОСОБА_6), 2/3 в м.Городенка Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.