Справа № 468/1171/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.08.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., при секретарі - Хижняк К.А., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитні договори, а саме: договір №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4392,87 гривень на строк до 31.01.2015 року, договір №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4410,06 гривень на строк до 31.01.2015 року, договір №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4702,26 гривень на строк до 31.01.2015 року.

Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу № 20120726-Г від 26.07.2012 року, за яким ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги по вище вказаних договорах.

Між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2 від 08.10.2012 року, за яким ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги по вище вказаних договорах.

08.05.2015 р. між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, у відповідності до умов якого було відступлено право вимоги останньому і позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача по вище вказаних кредитних договорах. Відповідно до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5261,20 грн., по кредитному договору №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5278,40 грн., по кредитному договору №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5629,50 грн.

Таким чином, станом на 02.07.2015 року відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем по кредитному договору №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5261,20 грн., із яких: 4269,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 528,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 463,30 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; по кредитному договору №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5278,40 грн., із яких: 4287,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 528,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 463,30 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; по кредитному договору №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5629,50 грн., із яких: 4571,30 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 564,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 494,20 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

Від позивача надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач до суду не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (витяги з реєстру заборгованостей; копію заяви/анкети позичальника №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копію кредитного договору №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копію заяви/анкети позичальника №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копію кредитного договору №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копію заяви/анкети позичальника №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копію кредитного договору №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року; копії рахунків від 31.01.2012 року; копію договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року; копію акту прийому-передачі реєстру заборгованостей; копію листа № ФК/383 від 04.06.2015 року; копію листа від 08.06.2015 року № 50-04-03/13663), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитні договори, а саме: договір №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4392,87 гривень на строк до 31.01.2015 року, договір №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4410,06 гривень на строк до 31.01.2015 року, договір №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4702,26 гривень на строк до 31.01.2015 року. В порушення умов договорів відповідач зобов'язання за вказаними договорами не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5261,20 грн., по кредитному договору №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5278,40 грн., по кредитному договору №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5629,50 грн.

Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу № 20120726-Г від 26.07.2012 року, за яким ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги по вище вказаних договорах.

Між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2 від 08.10.2012 року, за яким ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги по вище вказаних договорах.

08.05.2015 р. між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, у відповідності до умов якого було відступлено право вимоги останньому і позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача по вище вказаних кредитних договорах.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність".

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ч.1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,30, 60, 88,212, 214 - 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість по кредитному договору №3004/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5629 (п'ять тисяч шістсот двадцять дев'ять) гривень 50копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість по кредитному договору №3003/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5278,40 (п'ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 40копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість по кредитному договору №3002/683SFPR7 від 31.01.2012 року в сумі 5261 (п'ять тисяч двісті шістдесят одну) гривню 20копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» витрати по оплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: