Єдиний унікальний номер 243/6986/15-ц
Номер провадження 2/243/3683/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне /

29 вересня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Врублевській К.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Горлівки Донецької області в особі Горлівської міської ради, третя особа: Марїнська районна рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Горлівки Донецької області в особі Горлівської міської ради, третя особа: Марїнська районна рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом.

Позов мотивує тим, що у 2001 році позивач, яка мешкала одна після смерті матері, переїхала жити до своєї рідної сестри ОСОБА_3 та її чоловіка, ОСОБА_4, у місто Горлівку, оскільки вони були особами похилого віку , не мали дітей та інших родичів. З 2001 року вони почали вести спільне господарство, піклуватися один про одного, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет , тобто проживали однією сім,єю в будинку №11/1 по вулиці Барвенковська міста Горлівка , який належав ОСОБА_4 У 2010 році ОСОБА_4 з дружиною придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Після придбання квартири позивач разом зі своєю сестрою та її чоловіком переїхали до нової квартири, де продовжили проживати однією сімєю, робили ремонт , купувати меблі та побутову техніку. 22 січня 2015 року під час обстрілу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 загинули. Після їх смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , ? частка будинку 11 по вулиці Барвенковська міста Горлівка ,грошових внесків. Інших спадкоємців , окрім позивачки , немає. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач просить встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сімєю з 2001 року, та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після ОСОБА_4

Позивач, ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, за участі її представника, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_1, в судовому засіданні просив позов задовольнити, оскільки в Мар,їнській нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представники відповідача - Горлівської міської ради та третьої особи- Мар,їнської районної ради в судове засідання повторно не з,явилися , про день час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача і третьої особи з урахуванням наданих суду доказів, та зі згоди позивача постановляє заочне рішення , що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За правилами ст. 234 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до змісту розяснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Як зазначено в статтях 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 як спадкоємець згідно ст.1264 ЦК України. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність підтвердження факту сумісного проживання з померлим та було рекомендовано звернутись до суду.

Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження серії ЯУ №624411 ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (до шлюбу Овчарова) А.І. з 06.11.1952 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (до шлюбу Овчарова) Л.І. є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвами про народження серії ЯЕ №994507 та серії ЯЛ №016663 відповідно.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 взяла собі прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР №677322.

У судовому засіданні встановлено, що 22 січня 2015 року у місті Горлівка внаслідок вогнепальних осколкових поранень померли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського 11 чеврня 2015 року було зроблено відповідні актові записи за № 509 ,№510, та видані свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за серією І-НО №903090, №903089.

За життя ОСОБА_4 придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.12.2010 року.

Відповідно до ксерокопії домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку №11/1 по вул. Барвенковській м. Горлівки в даному будинку були прописані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

26.06.2001 року за вищевказаною адресою була прописана ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні було встановлено, що після придбання ОСОБА_4 в 2010 році двокімнатної квартири АДРЕСА_2, він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_3, та її сестрою, ОСОБА_2, переїхали жити до цієї квартири, що підтверджується відміткою в домовій книзі для прописки громадян, які мешкають в будинку №11/1 по вул. Барвенковській м. Горлівки.

З наданого суду договору підряду вбачається , що позивачка 26.05.2014 року замовляла роботи по обробці балкона квартири АДРЕСА_3,тобто за місцем проживання з Соловйовим ІО, та робила оплату робіт. Згідно до копій товарних чеків протягом 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 купували меблі та побутову техніку.

Свідок Карташова СВ , донька позивачки пояснила , що її мати ОСОБА_2 в 2001 році після смерті своєї матері, з метою спільної підтримки та догляду , переїхала з міста Ровеньки до своєї старшої сестри ОСОБА_3 у місто Горлівку , де проживала разом з сестрою та її чоловіком ОСОБА_4 однією сем,єю у приватному будинку , вели сумісне господарство , мали спільний бюджет , доглядали за садом , городом. У ОСОБА_4 дітей не було , інші родичі повмирали. В 2010 році ОСОБА_4 придбали квартиру , яку зареєстрували на чоловіка , який мав пільги .В квартирі зробили ремонт , придбали меблі , побутову техніку. ОСОБА_2 мала реєстрацію за місцем проживання у ОСОБА_4, які одночасно загинули під час обстрілу від вогнепальних поранень.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому частку квартири АДРЕСА_2, 1/2 частку будинку №11 по вулиці Барвенковська міста Горлівка та грошових вкладів..

Аналізуючи всі надані докази в їх сукупності , суд вважає встановленим, що позивач з 2001 року до дня смерті 22 січня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ,мешкала разом зі своєю сестрою та її чоловіком ОСОБА_4 однією сім,єю, що дає підстави суду для задоволення позову у цій частині.

Вимога позивача про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року, законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

При розгляді справ про спадкування суд має встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Окрім того, в матеріалах справи обовязково має бути обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач звернулась до суду з даним позовом 24.07.2015 року, а пізніше надала суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2015 року.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Відповідно до п. 2 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2015 року вбачається, що у ОСОБА_2 немає підтвердження факту сумісного проживання з померлим, і їй розяснено, що для встановлення цього факту їй необхідно звернутися до суду.

Отже, при зверненні до суду у позивача була відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а з постанови нотаріуса від 18.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, щодо вимог про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, необхідно зазначити, що ці вимоги є передчасними, оскільки нотаріусом вони не оспорюються, тому жодних прав позивача в цій частині порушено не було.

Керуючись ст. 10,11,60, 212-215, 224-226, 234, 256 ,259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до територіальної громади м. Горлівки Донецької області

в особі Горлівської міської ради, третя особа: Марїнська районна рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 2001 року до дня смерті останнього 22 січня 2015 року.

В задоволенні інших заявлених позовних вимог відмовити за відсутності підстав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 1 жовтня 2015 року.

Суддя Л.О. Носовська