Справа № 405/2256/15-ц
Провадження №2/405/522/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Береді Я.І.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

та представника відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2 в натурі із спільної часткової власності 39/50 часток жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Кіровоград, вул. Єгорова, 63 та визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за вищевказаною адресою між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з частками у спільній частковій власності.

Крім того, під час судового розгляду справи позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 руйнувати, переносити, знищувати паркан, яким на теперішній час між співвласниками домоволодіння визначено порядок користування земельною ділянкою по вул.Єгорова, 63 у м.Кіровограді, вносити зміни, перебудовувати ворота та хвіртку, через які здійснюється вхід до частини будинку, в якій остання мешкає, а також вносити зміни (добудови, знищення, перепланування) в існуючий житловий будинок, надвірні будівлі та споруди по вул. Єгорова, 63 у м.Кіровограді, зазначивши на обгрунтування заяви, що її чоловік ОСОБА_6 та колишній чоловік відповідача за спільною згодою між собою встановили паркан на території домоволодіння по вул. Єгорова, 63 у м. Кіровограді, який на їх думку, розмежував всю земельну ділянку між співвласниками згідно з їх частками у праві спільної часткової власності, і фактично утворював два окремих домоволодіння та визначав порядок користування земельною ділянкою, зазначений порядок існував і влаштовував всіх співвласників протягом 25-ти років. В свою чергу, для визначення порядку користування земельною ділянкою, з метою послідуючої приватизації всі співвласники домоволодіння звернулися у відповідну організацію, яка має право на проведення геодезичних робіт для визначення меж земельної ділянки відповідно до часток нерухомого майна (житлового будинку). Відповідно до геодезичних вишукувань у відповідача не вистачало одного метра по довжині земельної ділянки (7м2), якою вона користувалася. В порядку мирного вирішення питання щодо порядку користування земельною ділянкою по вул.Єгорова, 63 у м.Кіровограді було запропоновано відповідачу надати земельну ділянку згідно геодезичних висновків, відповідно до його частки у спільному частковому майні, на що було отримано відмову та виник спір щодо користування земельною ділянкою, при цьому, син відповідача у листопаді, 2014 року зруйнував частину паркану, у звязку з чим вона (позивач) змушена була звертатися до міліції. Позивач також вказала, що спір щодо користування земельною ділянкою залишився і син відповідача знову вказує на те, що він зруйнує паркан, загородить вхід з вулиці до їхньої частини домоволодіння. На теперішній час відповідач вважає, що їй належить 50% відсотків нерухомого майна з надвірними будівлями та спорудами, та стільки ж відсотків має належати земельної ділянки, а двір має бути в загальному користуванні, не зважаючи на ще, що кожним із співвласників було організовано окремий вхід до своєї частки будинку та окремий вїзд на ділянку з вулиці Єгорова, якими користуються 25 років ( з 1990 року).

Більш того, відповідач вже декілька разів за допомогою свого сина намагалися знищити паркан, яким 25 років тому назад було визначено порядок користування земельною ділянкою, а також намагаються замурувати вхід-вихід до своєї частки будинку. Позивач також вважає, що руйнація паркану не дозволить експерту перевірити фактично встановлений порядок користування земельною ділянкою та дозволить відповідачу переміщуватися по всій земельній ділянці, в тому числі, з метою пошкодження насаджень, здійснених нею, що призведе до сварок, а тому позивач вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії руйнації існуючих меж та вносити зміни в будівлі спірного домоволодіння, зазначивши, що невжиття цих заходів може утруднити проведення експертизи, привести до неправильних висновків щодо встановленого порядку користування земельною ділянкою, а також унеможливить розгляд справи по суті та виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник під час судового розгляду заяву про забезпечення позову підтримали з підстав, зазначених у ній, просили її задовольнити.

Аналогічна позиція про задоволення заяви про забезпечення позову висловлена і позивачем ОСОБА_2

Відповідач та в її інтересах представник заперечили щодо задоволення заяви, при цьому відповідач ОСОБА_4 зазначила, що будь-яких висловів в адресу позивачів щодо руйнації паркану вона особисто не висловлювала, наміру руйнувати паркан вона не має. Представник відповідача також зазначив на безпідставність заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, зазначаючи про те, що предметом позову є вимоги немайнового характеру визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Єгорова, 63, відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, а також додатково заявлені вимоги немайнового характеру про виділ в натурі із спільної часткової власності 39/50 часток жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за зазначеною адресою, належних позивачам. Крім того, зазначив, що є таким, що порушує право приватної власності, заява позивача в частині заборони відповідачу проводити будь-які перепланування, зміни, добудови в існуючий житловий будинок, в частині житлового будинку, яка належить відповідачу на праві спільної часткової власності за відсутності порушень прав інших співвласників житлового будинку.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та в її інтересах представника, позивача ОСОБА_2, відповідача та в її інтересах представника, зваживши доводи, викладені позивачем в заяві про забезпечення позову, та переглянувши відеозапис, наданий позивачем, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому зазначені обставини та докази їм повинні бути викладені заявником в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, забороною вчиняти певні дії, при цьому згідно з ч.3 зазначеної статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

З заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що заявник обрала вид забезпечення позову - заборону вчиняти певні дії, просила його застосувати, заборонивши ОСОБА_4 руйнувати, переносити, знищувати паркан, яким на теперішній час між співвласниками домоволодіння визначено порядок користування земельною ділянкою по вул.Єгорова, 63 у м.Кіровограді, вносити зміни, перебудовувати ворота та хвіртку, через які здійснюється вхід до частини будинку, в якій остання мешкає, а також вносити зміни (добудови, знищення, перепланування) в існуючий житловий будинок, надвірні будівлі та споруди по вул. Єгорова, 63 у м.Кіровограді.

Необхідність вжиття забезпечення позову способом, обраним позивачем, в заяві заявник ОСОБА_1 зазначила про можливість відповідача знищити паркан, який фактично утворював два окремих домоволодіння та за допомогою якого було визначено порядок користування спірною земельною ділянкою, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Судом відзначається, що однією з умов застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Поряд з цим, відзначається, що зазначені позивачем обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні даного виду забезпечення позову - забороною вчиняти певні дії, при цьому суд також враховує, що заява позивача не містить і належного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Окремо судом відзначається, що відповідачем ОСОБА_4, до якої позивачами предявлено матеріально-правові вимоги, будь-яких реальних дій щодо руйнації, перенесення чи знищення паркану не здійснюється, як не здійснюється і перепланування в належній їй на праві спільної часткової власності частині будинку, не висловлювалися нею особисто і наміри щодо вчинення відповідних дій, і зазначені обставини позивачем ОСОБА_1 при обґрунтуванні заяви про забезпечення позову, не спростовані.

Також судом відзначається, що позивачем в заяві про забезпечення позову не доведено, що захист її прав, свобод та інтересів, виходячи із заявлених позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою та виділ в натурі із спільної часткової власності 39/50 часток жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул..Єгорова, 63 у м.Кіровограді, стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного ч.1 ст.11 ЦПК України, а також виходячи з принципу змагальності сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України), обов'язки доказування і подання доказів покладаються на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою застосувати інший вид забезпечення позову та збирати докази.

З огляду на викладене вище, в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділ в натурі майна, - слід відмовити, за її необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153, 293, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, шляхом заборони ОСОБА_4 руйнувати, переносити, знищувати паркан, яким на теперішній час між співвласниками домоволодіння визначено порядок користування земельною ділянкою по вул.Єгорова, 63 у м.Кіровограді, вносити зміни, перебудовувати ворота та хвіртку, через які здійснюється вхід до частини будинку, в якій остання мешкає, а також вносити зміни (добудови, знищення, перепланування) в існуючий житловий будинок, надвірні будівлі та споруди по вул.Єгорова, 63 у м.Кіровограді, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова