АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/306/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Черкаське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» », третя особа: ОСОБА_7 про визнання поруки припиненою,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ПАТ КБ «Приватбанк», який підтримав доводи апеляційної скарги, та представника ОСОБА_6, який на них заперечував, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Черкаське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк»», третя особа: ОСОБА_7,- про визнання поруки припиненою.

Позивач посилався на те, що 04 червня 2007 року Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в подальшому ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_7 уклали кредитний договір №CSIPG100000118, за яким банк надав позичальнику ОСОБА_7 кредитні кошти шляхом видачі через касу на строк з «04» червня 2007 року по «04» червня 2037 року включно у вигляді не поновлюваної лінії.

Одночасно з цим 04 червня 2007 року було укладено договір поруки між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_6. Останній виступив поручителем перед кредитором за виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором.

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду позов про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за невиконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору.

Під час судового розгляду даної цивільної справи представником банку було надано виписку з рахунку № 5291, що був відкритий на ім'я позичальника для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, у відповідності до п. 7.2. Кредитного договору. Згідно якої боржник виконував свої зобов'язання належним чином до 19 листопада 2007 року. Саме в цей день на даний рахунок надійшли кошти в сумі 830 та 274 доларів США.

Слідуючий платіж було здійснено позичальником через 2 роки 19.11.2009 року. Пунктом 7.1 кредитного договору №CSIPG100000118 встановлювався період сплати з «25» по «31» число кожного місяця.

Отже, відлік строку пред'явлення вимоги виконання зобов'язання поручителем є 31 листопада 2009 року. Саме до 31 травня 2010 року банк мав право пред'явити вимогу поручителю згідно договору поруки.

Правом на пред'явлення позову до поручителя банк скористався лише у жовтні 2012 року, тобто з пропуском спеціального (не процесуального) строку, який передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України.

На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 553, 554, 559, 598 ЦК України, позивач просив суд визнати поруку ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо виконання ОСОБА_7 зобовязань за кредитним договором №CSIPG100000118 від 04.06.2007 року припиненою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2014 року визнано поруку ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором № CSIPG100000118 - припиненою.

В апеляційній скарзі на це рішення ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 04 червня 2007 року між відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Черкаське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» » і ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №CSIPG100000118, за яким банк надав позичальнику ОСОБА_7 кредитні кошти шляхом видачі через касу на строк з 04 червня 2007 року по 04 червня 2037 року включно у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 59450,00 USD на наступні цілі : 44000,00 USD на придбання нерухомості, а також в розмірі 15450,00 USD на сплату страхових платежів у випадках та в порядку , передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,00 % в момент надання кредиту, щомісячної комісії в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного договору.

Періодом сплати визначено період з «25» по «31» число кожного місяця (п. 7.1 Договору на ар.спр. 6-8).

В день укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №CSIPG100000118, відповідно до якого позивач виступив поручителем перед кредитором на виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором (ар.спр. 5).

Згідно ч.2 ст. 554 ЦК України та п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафів, пені) комісій, винагород та інших платежів, відшкодування збитків.

Встановлено, що в листопаді 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявив до суду позов про стягнення солідарному порядку з боржника ОСОБА_7 і поручителя ОСОБА_6 заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Під час судового розгляду зазначеної судової справи представник банку надав виписку з рахунку № 5291, що був відкритий на ім'я позичальника для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, відповідності до п. 7.2. Кредитного договору. Дана виписка показує коли і в якій сумі боржник виконував свої зобов'язання перед банком.

З цієї виписки з рахунку № 5291 вбачається, що позичальник ОСОБА_7 належним чином виконував свої зобов'язання до 19 листопада 2007 року, в цей день надійшли на рахунок кошти в сумі 830 та 274 доларів США. Наступний платіж було здійснено позичальником через два роки - 19 листопада 2009 року.

Посилаючись на наведені дані виписки з рахунку № 5291, на норму п.4 ст. 559 ЦК України, на розяснення в п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», щодо того, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, суд, виходячи з того, що відлік строку предявлення вимоги виконання зобовязання поручителем починається в даному випадку з 31 (30) листопада 2009 року і закінчується шестимісячним терміном 31 травня 2010 року (тобто до 31 травня 2010 року банк мав право предявити вимогу поручителю згідно договору поруки), а повідомлення банку щодо невиконання зобовязань позичальником ОСОБА_7 по кредитному договору №CSIPG100000118 було надіслано і, відповідно, отримано поручителем у жовтні 2012 року, прийшов до висновку, що наведене вказує на пропуск банком спеціального (не процесуального) строку, внаслідок чого договір порукт між банком і ОСОБА_7 слід вважати припиненим і тому задовільнити позов.

Проте з таким висновком не можна погодитися. Суд фактично переплутав умови підрахування при застосуванні строку позовної давності і преклюзивного строку, передбаченого нормами ч.4 ст.559 ЦК України, в період якого кредитор може заявити вимоги до поручителя.

Відповідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За розясненнями в п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

В даному випадку за кредитним договором строком виконання основного зобовязання є 04 червня 2037 року, хоча в договорі зазначено, що він діє з моменту його підписання обома сторонами і до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором (п.5.1. Кредитного договору).

Згідно п.11 договору поруки він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за Кредитним договором.

А відповідно до п.12 договору порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором (ар. спр. 5). Тобто днем настання строку виконання основного зобовязання є 04 червня 2042 року і ПАТ КБ «ПриватБанк» має право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту до визначеного сторонами у п.12 договору поруки строку припинення поруки, саме до 04.06.2042 року.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж позичальником ОСОБА_7 в погашення кредитної заборгованості було зроблено, дійсно, 19 листопада 2009 року (ар. спр. 11), а повідомлення вимога і позичальнику і поручителю ОСОБА_6 про необхідність погасити прострочену заборгованість у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення від 10.10.2012 року (за №30.01.0.0/2-174) була направлена 15 жовтня 2012 року, про що вказує доданий банком реєстр повідомлень.

В суд банк звернувся в кінці жовтня - листопаді 2012 року, тобто в межах шестимісячного строку з дати зміненого кредитором строку виконання основного зобовязання.

Тобто судом не враховано той факт, що порука є акцесорним зобовязанням, залежним від долі основного , підставою поруки є припинення основного зобовязання, яке тягне автоматичне припинення поруки.

Частиною 2 ст. 543 ЦК України передбачено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, суд неправильно застосував норму матеріального права ч. 4 ст. 559 ЦК України, внаслідок чого прийшов до необґрунтованого висновку по справі щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення суду як неправомірне підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, - про відмову ОСОБА_6 в задоволенні його позову як безпідставного.

Керуючись ст.ст. 303; 304; 307; 309; 316;317;218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2014 року по даній справі скасувати .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_7, - про визнання поруки припиненою, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :