Справа № 274/787/15-ц Провадження № 2/0274/706/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.15 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
простягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, яке пов'язано з навчанням, у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 30.06.2016 р.

ОСОБА_2 проти позову заперечив, посилаючись на те, що не має змоги сплачувати аліменти, оскільки не працює, не має доходу та близько року перебуває на утриманні своєї сестри.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.07.1996 р. (а. с. 5).

ОСОБА_3 навчається в Державному вищому навчальному закладі "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", навчання є платним, загальна вартість навчання становить 32 643,00 грн., строк навчання - з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 р., що підтверджується договором № 39 про навчання від 16.08.2012 р. та довідкою № 691 від 04.02.2015 р. Державного вищого навчального закладу "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права" (а. с. 6, 7).

Зважаючи на викладене у попередньому абзаці, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати повнолітнього сина - ОСОБА_3, до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 проти позову заперечив, посилаючись на те, що він не може сплачувати аліменти, оскільки не працює, не має доходу та близько року перебуває на утриманні своєї сестри.

При цьому ОСОБА_1, якій судом неодноразово було роз'яснено положення частини третьої статті 10, статей 57, 63 - 66 Цивільного процесуального кодексу України (щодо обов'язку доказування підстав позову та щодо доказів, якими ці підстави доказуються), не подала будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 має змогу надавати матеріальну допомогу сину - ОСОБА_3.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Корбут