Справа № 204/1670/15-ц
Провадження № 2/204/1203/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 10/100 частин домоволодіння - квартиру АДРЕСА_1 в силу набувальної давності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що в даний час вона проживає у вказаній квартирі з чоловіком та своїми дітьми. За вказаною адресою проживала громадянка ОСОБА_5, яка давно померла, в її квартирі ніхто не проживав, позивачка зі своєю мамою - ОСОБА_4 стали проживати і доглядати за квартирою десь з 1986 року та по теперішній час. ОСОБА_5 вийшла заміж і змінила прізвище на ОСОБА_6 десь в 1990 році вона померла. У звязку з тим, що у ОСОБА_5 (ОСОБА_6Г.), не було близьких родичів, вона дозволяла позивачці там проживати і доглядати за її квартирою та сплачувати комунальні послуги, поки вона жила з ОСОБА_7, після її смерті позивачка так і залишилася там проживати. Оскільки позивачка не є родичкою померлої свідоцтво про смерть не отримала. Після її смерті ніхто із спадкоємців спадщину не прийняв. Позивачка з чоловіком з 1991 року по теперішній час проживає у цьому домоволодінні самостійно, відкрито, безперервно користується квартирою, що належала ОСОБА_5 (ОСОБА_6Г.), тому вважає, що набула право на це майно. Протягом всього терміну володіння нерухомим майном ніхто із третіх осіб не витребував майно з її володіння, в тому числі, ні можливі власники (або інші спадкоємці), ні їх можливі правонаступники до позивачки не пред'являли спорів щодо володіння і користування нерухомим майном. Отже, підставу володіння житловим будинком слід вважати добросовісним.

Ухвалами суду до участі у дану справу були залучені Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якості співвідповідачів.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі та ухвалити рішення у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Представник Дніпропетровської міської ради ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання даної справи була повідомлена належним чином. Раніше надавала суду письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог та вказала, що позивачкою не доведено добросовісного володіння спірним майном.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання даної справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі та не заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки.

Представник Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у звязку із виробничою завантаженістю.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою та стверджувала, що вона безперервно, більше пятнадцяти років, відкрито володіє квартирою № 4 в будинку № 22 по вул. Тісній в м. Дніпропетровську, після смерті ОСОБА_5 (ОСОБА_6Г.), яка померла десь в 1990 році, у звязку з чим просила визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно, яке складає 10/100 частин домоволодіння за набувальною власністю.

У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 22 по вул. Тісній в м. Дніпропетровську належить: 2/25 частини ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.1988 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-4386; 9/100 частин ОСОБА_3 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.1983 року; 2/25 частини ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 16.04.1980 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1365 та договору купівлі-продажу від 16.04.1980 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1363, зареєстровано в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записано в реєстрову книгу № 373 за реєстровим № 104; 4/50 частини ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.1980 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-715; 4/50 частини ОСОБА_13 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.1979 року; 8/100 частин ОСОБА_14 на підставі рішення Красногвардійського районного суду від 17.10.1978 року; 7/100 частин Стрельниковій ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1975 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-7481; 10/100 частин ОСОБА_16 на підставі договору дарування від 08.05.1962 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-1427; 8/100 частин ОСОБА_17 на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1972 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-5217; 13/50 частин ОСОБА_18 на підставі договору дарування від 11.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_19 за реєстром № 3767. Вказані обставини підтверджуються листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.08.2015 року за № 9396.

Разом з тим, вищевказані особи, окрім ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до участі у розгляді даної справи не залучені.

При цьому, права та інтереси вказаних осіб можуть бути порушені рішенням у даній справі, у звязку з чим, суд розяснював позивачці та її представнику про необхідність залучення вказаних осіб до участі у розгляді даної справи, але останні відмовилися залучати вказаних осіб до участі у дану справу.

Крім того, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Так, позивачкою та її представником не доведено суду належними доказами, що вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним неменше десяти років.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надані позивачкою договори з комунальними організаціями та квитанції про оплату комунальних послуг також не підтверджують факту володіння позивачкою спірним майном протягом не менше десяти років, оскільки вони датовані періодами з 2006 року по 2015 рік, тобто менше десяти років.

Крім того, спірне домоволодіння № 22 по вул. Тісній в м. Дніпропетровську не має ділення на квартири та належить власникам на праві спільної часткової власності, що підтверджуються листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.08.2015 року за № 9396. А тому, не зрозумілими та безпідставними є позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка, згідно наданих у справу доказів, не існує.

При цьому, позивачка вказувала в своїй позовній заяві, що вона володіє спірним майном з чоловіком та дітьми, серед яких одна дитина повнолітня, але останні до участі у дану справу також не залучені.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною власністю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова