Справа № 462/3670/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 м. Львові, а саме: виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 16,8 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату площею 27,9 кв.м.; залишити у спільному користуванні сторін кухню площею 8,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м., вбиральню площею 2,0 кв.м., коридор 7,1 кв.м., комірку 1,6 кв.м. та балкон 1,4 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 1/3 частки спірної квартири, яка складається з двох кімнат, житловою площею 44,7 кв. м., загальною площею 68,3 кв.м. У спірній квартирі проживають та зареєстровані відповідачі, які є співвласниками 2/3 частини спірної квартири. Між співвласниками квартири немає ніякої домовленості щодо спільного користування кімнатами, через що між ними постійно виникають конфлікти. В зв'язку з наведеним просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без участі відповідачів у заочному режимі, які будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явилися без поважних на це причин, однак матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-950/10, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.01.2010 року в справі № 2-950/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення в житлове приміщення позовні вимоги позивача були задоволенні, а саме:

- зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1

- вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зазначене рішення суду носить преюдиціальний характер при вирішенні даної справи в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Так, вищевказаним рішенням від 26.01.2010 року було встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 яка складається з двох кімнат, житловою площею 44,7 кв. м., загальною площею 68,3 кв.м. У спірній квартирі проживають та зареєстровані відповідачі, які є співвласниками 2/3 частини спірної квартири.

Позивач являється сестрою відповідача ОСОБА_4, а остання є матірю відповідача ОСОБА_3

Відповідно до довідки ЛКП «Граніт» від 18.05.2015 року та технічного паспорту на квартиру спірна квартира складається з 2 ізольованих кімнат загальною житловою площею 44,7 кв.м., в тому числі 1 кімната - 16,8 кв. м., 2 кімната - 27,9 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м, ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 2,0 кв.м., коридору 7,1 кв.м., комірки 1,6 кв.м. та балкон 1,4 кв.м. /а.с.6,9/.

З пояснень представника позивача встановлено, що між співвласниками квартири немає ніякої домовленості щодо спільного користування кімнатами, через що між ними постійно виникають конфлікти.

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності.

В разі, якщо поділ в натурі квартири є неможливим, суд може встановити конкретний порядок користування приміщеннями квартири за наявності позову про це.

Беручи до уваги, розмір часток співвласників у спірній квартирі, а також той факт, що між сторонами постійно виникають конфлікти щодо користування житловою площею, враховуючи, що відповідачі є близькими родичами один одному, суд приходить до висновку про доцільність надання у користування позивачу меншої за площею ізольованої кімнати - 16,8 кв.м., а двом відповідачам більшу кімнату площею 27,9 кв.м.; коридори, кухню, ванну кімнату, вбиральню та комірку потрібно залишити у загальному користуванні.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,209,212-215,218,224-227 ЦПК України суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 м. Львові:

- виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 16,8 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату площею 27,9 кв.м.;

- залишити у спільному користуванні сторін кухню площею 8,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м., вбиральню площею 2,0 кв.м., коридор 7,1 кв.м., комірку 1,6 кв.м. та балкон 1,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що йог постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Оригінал рішення.