Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/419/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі - головуючого судді Леньо В.В., при секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою прокурора Виноградівського району Закарпатської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3., треті особи - Орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, про накладення заборони на відчуження майна,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Виноградівського району, Закарпатської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи - Орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, про накладення заборони на відчуження майна,

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадян в судах у випадках, визначених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Дана норма ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» кореспондує ст. 45 ЦПК України.

Рішенням Виноградівського районного суду від 25.03.2014 року у цивільній справі № 299/111/14-ц задоволено позов ОСОБА_4, до ОСОБА_3, позбавлення батьківських прав, призначення піклувальником та стягнення аліментів. ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також вказаним рішенням ОСОБА_4 призначено піклувальником неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Розпорядженням Виноградівської РДА Закарпатської області № 99 від 14.04.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно інформаційної довідки, виданої реєстраційною службою Виноградівського РУЮ №32948826 від 30.01.2015 року ОСОБА_3, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Виноградівського районного суду №299/111/14-ц від 25.03.2014 року у цивільній справі щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дітей не вирішено.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

П. 2 ч. 1 ст. 248 СК України закріплено право дитини на збереження за нею права користування житлом, у якому вона раніше проживала, у випадку позбавлення батьківського піклування.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 32 вищевказаного Закону закріплено, що жилі приміщення, в яких проживали діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

У відповідності до ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Нормою ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» законодавчо закріплено право дитини на майно.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 ЖК Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадян в судах у випадках, визначених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Відповідно до ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, є неповнолітніми та дітьми, які позбавлені батьківського піклування, що встановлено розпорядженням Виноградівської РДА, а тому через свій вік самостійно захистити свої права у суді не можуть, позов пред'являється до суду прокурором відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" та ст. 45 ЦПК України.

Представник позивача - прокурор прокуратури Виноградівського району Сита Ю.Ю. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення .

Представник Служби у справах дітей Виногадівської РДА Січ В.В., подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі.

Третя особа ОСОБА_4, у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі та просить задовольнити позовні вимоги прокурора.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві.

Згідно копій свідоцтв про народження, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Згідно копії рішення Виноградівського районного суду від 25.03.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_2, та ОСОБА_1

Згідно вказаного рішення опікуном неповнолітніх призначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як встановлено рішенням мати неповнолітніх ОСОБА_8, 1970 року народження згідно висновку ЛКК потребує тривалого лікування, що перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Розпорядженням Виноградівської РДА Закарпатської області № 99 від 14.04.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування

Згідно інформаційної довідки, виданої реєстраційною службою Виноградівського РУЮ №32948826 від 30.01.2015 року ОСОБА_3, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч.2 ст.3 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадян в судах у випадках, визначених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Дана норма ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» кореспондує ст. 45 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Виходячи з вищевикладеного, прокурор може представляти в суді інтереси неповнолітніх дітей.

П.2 ч.1 ст.248 СК України закріплено право дитини на збереження за нею права користування житлом, у якому вона раніше проживала, у випадку позбавлення батьківського піклування.

Згідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342 за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402, у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позивач довів необхідність накладення заборони на відчуження майна, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342, ч.4 ст.17, ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402, ст.ст. 208-210, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Накласти заборону на відчуження будинку, розташованого по АДРЕСА_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцю АДРЕСА_1 до досягнення повноліття дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо