ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2595/15-ц
Провадження № 2/362/1732/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про вселення та встановлення порядку користування житловим будинком,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про виділення їй в натурі житлового приміщення площею 12,1 кв.м. від належної їй 10/51 частини спірного будинку № 103 по Володимирській в м. Василькові Київської області, а також всилити її в спірний будинок.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2 вимоги позову не визнали, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на неможливість поділу спірного будинку у відповідності до часток прав власності сторін, жодних перешкод в користуванні нерухомістю їх довірителькою заявниці не створюється.

Відповідач ОСОБА_3 у вирішені справи поклався на думку суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог позову з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.

У відповідності до положень ст.60 ЦПК України, обставині визнані сторонами не підлягають доведенню.

Положенням ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до положень ст. ст.355 і 366 ЦК України власність двох осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положення ч.3 ст.358 ЦК України визначають, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Суд також приймає до уваги положення ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду матеріалів справи вбачається, що сторони не заперечують щодо належності позивачеві та відповідачеві ОСОБА_3 по 10/51, а відповідачеві ОСОБА_2 31/51 частини спірного спадкового будинку № 103 по Володимирській в м. Василькові Київської області.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2013 року по цивільній справі № 22ц-4258/12, поділити будинок № 103 по Володимирській в м. Василькові Київської області, у відповідності до часток прав власності сторін неможливо.

У відповідності до положень п.6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 4.10.1991 року, якщо виділ частки в будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями.

На думку суду, виділення позивачеві ОСОБА_1 кімнати «1-7», площею 12,1 кв.м.,

в житловому будинку № 103 по вул. Володимирській м. Василькові Київської області, а інших житлових кімнат - відповідачам, з встановленням загального порядку користування рештою нерухомості, саме в межах заявлених нею позовних вимог, найбільше буде відповідати інтересам позивача та не порушуватиме прав та інтересів відповідачів.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позову щодо вселення позивача у спірний будинок на час розгляду справи безпідставними, фактично є передчасними, оскільки питання виділення заявниці в натурі частини спірного житла вирішена лише в цьому судовому засіданні. Саме з зазначених підстав рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2013 року по цивільній справі № 22ц-4258/12 в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в усунені перешкод в користуванні частиною будинку їй було відмовлено.

Суд критично ставиться до доданих до матеріалів справи процесуальних документів правоохоронних органів та установ за чисельними зверненнями позивача щодо протиправної діяльності відповідачів у створені їй перешкод в користуванні нерухомим майном, оскільки, вони, на думку суду, є лише свідченням конфліктних стосунків між сторонами справи, та не стосуються саме перешкод у користуванні позивачем майном, шляхом, саме вселення, яке їй в натурі не виділялося.

На підставі наведеного та керуючись Главою 19 Розділу У, ст. 355, ч.3 ст.358, ст.ст.366, 391, Главою 55 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити порядок користування житловим будинком № 103 по вул. Володимирській м. Василькові Київської області, виділивши в користування:

●ОСОБА_1: кімнату «1-7», площею 12,1 кв.м.;

●інші житлові кімнати, «1-5», площею 6,7 кв.м., «1-6», площею 11,6 кв.м., «1-10, площею 13,1 кв.м. та «1-11», площею 6,6 кв.м.- іншим відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

●підсобні приміщення: кухню «1-1», площею 7,3 кв.м., коридор «1-2», площею 6,1 кв.м., кухню «1-3», площею 6,4 кв.м., кухню «1-4», площею 7,6 кв.м., коридор «1-8, площею 6,0 кв.м., коридор «1-9», площею 6,1 кв.м., надвірні будівлі та споруди: гараж «Б», сарай «В», сарай «Г», літній душ «Д», сарай «З», вбиральня «Т», колодязь «К», вигрібні ями «К1» та «К2», ворота «О», огорожа «О1» залишити в загальному користуванні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.