У х в а л а

іменем україни

12 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове», третя особа - відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом до ТОВ «Степове», третя особа - відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі», дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволені позовних вимог, оскільки орендна плата відповідачем за 2013 рік була затримана на незначний період, а доказів щодо систематичного порушення виплати орендної плати позивачами не надано.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:П.О. Гвоздик
Н.А. Горелкіна
О.І. Євтушенко