У х в а л а

06 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.
суддів: Карпенко С.О., Писаної Т.О.,Коротуна В.М., Юровської Г.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_8 до Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_6, Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції, третя особа - Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, про скасування рішення сільської ради, визнання державного акта про право власності на землю недійсним,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Виконавчого комітету Косівщинської сільської ради № 52 від 18 листопада 1992 року було виділено йому земельну ділянку площею 0,17 га для індивідуального житлового будівництва.

У березні 1993 року Косівщинська сільська рада видала йому державний акт на землю та була встановлена межа земельної ділянки, про що був складений відповідний акт. Для розпорядження своєю земельною ділянкою у 2008 році він звернувся до нотаріальної контори про здійснення нотаріальних дій відповідно до існуючих документів, проте одержав відмову, обґрунтовану наявністю запису у вищезазначеному державному акті «Тимчасовий документ, підлягає обміну до 15 березня 1994 року».

21 травня 2008 року він звернувся до державного підприємства «Сумський науково-дослідний інститут землеустрою» з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на спірну земельну ділянку. Така документація була розроблена і після цього, 10 червня 2008 року, він звернувся до голови Косівщинської сільської ради з проханням погодити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, але йому було відмовлено. При цьому, Косівщинською сільською радою 24 березня 2011 року прийнято рішення, за яким ОСОБА_8 в затвердженні технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відмовлено у зв'язку з тим, що дозволу на розробку вищевказаної документації сільська рада не надавала, технічна документація розроблена з порушенням земельного законодавства.

Крім того, рішенням від 28 травня 2013 року в реєстрації спірної земельної ділянки позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що згідно з листом Управління держцемагентства у Сумському районі земельну ділянку рішенням Косівщинської сільської ради від 20 вересня 2012 року було надано іншій особі та видано і зареєстровано державний акт на землю.

Позивач вважає, що оскільки Косівська сільська рада самовільно розпорядилась його приватною власністю, передавши іншій особі його земельну ділянку, чим порушила його конституційні права, тому просив суд скасувати рішення Косівщинської сільської ради від 20 вересня 2012 року «Про затвердження технічної документації про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1» та визнати недійсним державний акт на землю, виданий іншій особі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_8 задоволено.

Скасовано рішення Косівщинської сільської ради від 20 вересня 2012 року «Про затвердження технічної документації про надання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1».

Визнано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,17 га, яка розташована по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_6, недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, вказані судові рішення залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали суду касаційної інстанції на підставі неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 116, 118 Земельного кодексу України, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Надана заявником для порівняння ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2012 року не може бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки правові висновки зазначені у цьому судовому рішенні та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами, крім того, у цих справах різними є предмет спору, підстави позову і зміст позовних вимог.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_8 до Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_6, Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції, третя особа - Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, про скасування рішення сільської ради, визнання державного акта про право власності на землю недійсним до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: С.О. Карпенко
В.М. Коротун
Т.О. Писана
Г.В. Юровська