Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/6730/15-ц

Провадження № 2/185/3716/15

25 серпня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення суми заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 07.04.2012 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики №2, згідно якого передав останньому грошові кошти в розмірі 31300, 00 грн. з умовою їх повернення до 07.04.2015 року. Договір було укладено у простій письмовій формі, надана розписка про отримання позики. У забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1 від 07.04.2012 р.. Відповідач ОСОБА_2С.у строк взяті в борг гроші не повернув. За п.1.3. договору позики винагорода позивача складає 18780 грн., штраф за п. 7 договору позики становить 31 300, 00 грн. . Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідачі в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права, на належне виконання умов договору позики, укладеного між сторонами, внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

07.04.2012 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики №2, згідно якого передав останньому грошові кошти в розмірі 31300, 00 грн. з умовою їх повернення до 07.04.2015 року (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем була написана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 31 300 грн. (а.с.6) Таким чином, форма договору позики не порушена.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. П.1.3. договору позики передбачено сплату позичальником позикодавцю винагороди за користування коштами в розмірі 18 780 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, відповідач не здійснив жодного платежу по договору позики грошей від 07.04.2012 р.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7. укладеного договору позики, у разі порушення строків повернення позики позичальник сплачує штраф 100 % від позиченої суми.

Відтак, на момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 31 300, 00 грн. залишається неповернутою відповідачем, винагорода за користування коштами в розмірі 18 780 грн. не оплачена, штраф складає 31 300, 00 грн. грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики №2 від 07.04.2012 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання боржником своїх зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, із урахуванням змісту п1.1. та п.3.5. договору поруки.

У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, заборгованість за договором позики підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки солідарне стягнення судового збору законодавством не передбачене, його слід стягнути з кожного з відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 57, 60, 84, 88, 209, 212, 214-215, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 2 від 07.04.2012 р. у сумі 81 380 (вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят) гривень, яка складається з наступного: 31 300 грн. заборгованість за сумою позики; 18 780, 00 грн. - винагорода за користування коштами, заборгованість по відсоткам; 1435,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; : 31 300 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 406,90 грн. (чотириста шість гривень 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 406,90 грн. (чотириста шість гривень 90 коп.).

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій