Справа № 355/767/14 Головуючий у І інстанції Коваленко К.В.
Провадження № 22-ц/780/4008/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 4 27.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Дмитрієвої Л.Д.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в спільній частковій власності, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про виділ частки майна в спільній частковій власності, посилаючись на те, що йому відповідно до витягу з реєстру прав власності №2997917 належить 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 Баришівського району Київської області. Інша 1/2 частини зазначеної квартири належить відповідачці.

Оскільки в спільному користуванні майном сторони згоди не досягли, то просив виділити йому в натурі його частку, а сааме, житлову кімнату площею 16,75 кв.м. та половину сараю і стягнути з відповідачки судові витрати.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київський області ВП №12643549 від 28.09.2012 року позивачу по справі ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом 1-44 від 20.04.2009 року передано у власність 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 Баришівського району Київської області з відповідною частиною надвірних господарських будівель та споруд із загальною площею будинку 35,20 кв.м., вартістю 7699,00 грн., що належала боржнику за виконавчим листом ОСОБА_4. Крім будинку по АДРЕСА_1 Баришівського району Київської області розташовані господарські будівлі, а сааме, половина сараю та погріб.

Другим співвласником даного майна є відповідачка по справі ОСОБА_3

Відповідно до паспорту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 Баришівського району Київської складається з жилої кімнати площею 16,75 м.кв., кухні площею 10,50 м.кв. кладової площею 2,30 м.кв. та веранди площею 5,65 м. кв.

Крім відповідачки в даній квартирі прописані ще 4 особи серед яких малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.

Норма жилої площі відповідно до ст.47 ЖК України встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Відповідно до ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як вірно вважав суд першої інстанції, виділ часток (поділ) квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи №30/03-2015 розподіл частини житлового будинку (загальною площею 34,8 кв.м), господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 Баришівського району Київської області на дві окремі ізольовані квартири відповідно до ідеальних часток співвласників по 1/2 частині в існуючому об'ємно-планувальному рішенні згідно вимог нормативних документів не вбачається можливим.

Запропоновані експертом варіанти розподілу квартири є неприйнятними, оскільки в них пропонується одній стороні виділити в натурі житлову кімнату, а іншій кухню, веранду та коридор, з подальшим переобладнанням кухні в житлову кімнату, тобто зміною цільового призначення даного приміщення. Крім того такий варіант розподілу не передбачає у виділених частинах наявності кухні, та не забезпечує сторони відповідними нормами жилої площі.

Таким чином квартира АДРЕСА_1 Баришівського району Київської є річчю неподільною та не може бути розділена в натурі.

Відповідно до вимог законодавства обов'язковою умовою для переобладнання одноквартирної будівлі в двоквартирну є дозвіл на таке переобладнання органу місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області №06-01-06 від 27 січня 2015 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у наданні такого дозволу. Посилання представника позивача на те, що дана відмова не мотивована та не враховує інтересів позивача суд вірно не прийняв до уваги, оскільки на думку суду дане рішення є обґрунтованим, мотивованим та ґрунтується на захисті прав та інтересів малолітньої дитини.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану квартири, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку (квартири), яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження технічної можливості виділу в натурі часток у квартирі і що такий поділ квартири відповідатиме часткам співвласників.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Волохов Л.А.

Дмитрієва Л.Д.