Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/9429/15-ц
Провадження № 2/279/1329/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.,

з секретарем Подвисоцькою Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В :

В суд з позовом з вернулась ОСОБА_1 і просить встановити факт проживання однією сімєю її та ОСОБА_4, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та визнати за нею право на ? частину у спільній сумісній власності.

Позов мотивовано тим, що вона та ОСОБА_4, який помер 10.11.2014 року, з 1998 року до 17.12.2010 року проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. В цей період ними було придбано автомобіль ВАЗ 210700-20, кошти для чого були взяті в кредит в інтересах сімї. Після реєстрації шлюбу 17.12.2010 року вони продовжували погашати кредит і в березні 2012 року кредитні кошти були повністю повернуті.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів позов не визнав з тих підстав, що проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу не може бути підставою визнання майна, придбаного в цей період, спільною сумісною власністю.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивачка і ОСОБА_4 прожили разом як чоловік та дружина вісімнадцять років. Вони мали спільний бюджет, спільно вели господарство. ОСОБА_4 працював водієм на карєрі, а ОСОБА_1 отримувала пенсію і працювала на фермі. Про те, що вони були однією сімєю, свідчить і той факт, що позивачка доглядала до самої смерті матір ОСОБА_4, а потім поховали її за спільні кошти. В її присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обговорювали можливість придбання автомобіля за рахунок спільних коштів, тобто, що сплачувати кредит вони будуть разом, із спільного бюджету.

Свідок ОСОБА_6 також підтвердила факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_4 як чоловіка та дружини протягом близько 20 років. Їй відомо, що у них був спільний бюджет і вони вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

У відповідності до ст. 256 ч.1 п.5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

З пояснень свідків та довідок Васьковицької сільської ради судом встановлено, що дійсно в період 09.10.1998 року до дня смерті 10.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та дружина, були зареєстровані за однією адресою, мали спільний бюджет і вели спільне господарство, однак шлюб вони зареєстрували тільки 17.12.2010 року.

Разом з тим, встановлення вказаного факту почало мати юридичне значення тільки з 01.01.2004 року, з часу набрання чинності Цивільним та Сімейним кодексами України, а тому факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1998 до 01.01.2004 року для позивачки юридичного значення не має.

29.11.2007 року за взаємною згодою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був придбаний автомобіль ВАЗ 210700-20, власником якого був зареєстрований ОСОБА_4.

Для придбання вказаного автомобіля ОСОБА_4 отримав кредит, а поручителем за належне виконання умов кредитного договору виступила ОСОБА_1

17.12.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб і продовжували сплачувати кредит до його повного погашення, до 22.03.2012 року.

Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права сумісної власності, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, тобто застосуванню підлягає ст. 70 ч.1 СК України, якою передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Аналогічна норма закріплена і в ст. 370 ЦК України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що спірний автомобіль являється обєктом спільної сумісної власності позивачки та її покійного чоловіка і вона має право на ? його частину.

Керуючись ст.ст. 213 215, 218, 256 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 70,74 СК України, ст.ст. 368, 370 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер 10.11.2014 року, в період з 01.01.2004 року по 17.12.2010 року.

Визнати автомобіль ВАЗ 210700-20, випуску 2007 року, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_4 обєктом спільної сумісної власності та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину вказаного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 по 243,60 грн. понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_8