Провадження № 2/201/3975/2015р.
У Х В А Л А

24 вересня 2015р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( треті особи Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ПАТ КБ «ПриватБанк», Дніпропетровський МРЕВ -1 ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області) про визнання права власності та зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 22.09.2015р. надійшла вищезазначена позовна заява, яка була передана в провадження судді Ткаченко Н.В. 23.09.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови, про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при обєднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Враховуючи, що позивач заявляє одночасно вимоги для яких встановлено в тому числі й виключну підсудність, а також приймаючи до уваги, розяснення Постанови Пленуму, то вважаю за можливе повернути дану позовну заяву, як не підсудну, з наступних підстав.

Як вбачається з акту опису та арешту майна від 12.03.2014р., проведеного старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області, автомобіль було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, місцем знаходження транспортного засобу, є Індустріальний район м. Дніпропетровська, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( треті особи Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ПАТ КБ «ПриватБанк», Дніпропетровський МРЕВ -1 ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області) про визнання права власності та зняття арешту з майна, слід повернути позивачу, оскільки дана позовна заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Одночасно, вважаю за можливе розяснити позивачу, що він має право звернутися з даним позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.3 ст. 121, ст. 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( треті особи Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ПАТ КБ «ПриватБанк», Дніпропетровський МРЕВ -1 ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області) про визнання права власності та зняття арешту з майна повернути позивачу, розяснивши необхідність звернення з таким позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко