Справа № 149/2643/15-ц
Провадження №2/149/1027/15
Номер рядка звіту 49
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

за участю позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року представник ОСОБА_1 за договором ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 червня 2015 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнуто з позивача на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_5, 30 квітня 2009 р. н., та ОСОБА_6, 06 травня 2011 р. н., 1200 грн. щомісячно до повноліття дітей. З липня 2015 року матеріальний стан позивача погіршився його було звільнено з роботи, що змусило його стати на облік як безробітного, на час звернення до суду з позовом він виконує разові роботи, його місячний дохід зменшився, що позбавляє його змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому просив зменшити розмір аліментів на дітей до 800 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, пояснивши, що після розлучення з відповідачем, він залишив будинок, в якому проживали сторони та їх діти, та який належить батьками позивача, дружині і синам, а сам змушений винаймати квартиру, з липня 2015 року його звільнили з роботи, тобто його матеріальний стан значно погіршився, крім того на час розгляду справи він проживає в цивільному шлюбі та разом з дружиною утримує малолітню дитину дружини, таким чином можливості сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн щомісячно він не має. Поросив судові витрати залишити за ним.

Адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, пояснивши, що в звязку з погіршенням матеріального стану позивача та зміною його сімейного стану, він не може платити аліменти в розмірі, встановленому рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 червня 2015 року. Крім того, звернув увагу на те, що відповідач не працює, на обліку по безробіттю не стоїть, у відпустці по догляду за дитиною не перебуває, відтак несправедливо вимагає того,щоб зусилля по утриманню дітей докладав лише позивач.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечила, посилаючись на те, що діти потребують багато уваги, тому вона позбавлена можливості працювати, старший син, ОСОБА_5, перебуває на обліку в туб. кабінеті, крім того страждає на вроджену міопію обох очей, потребує постійного лікування та корекції. Крім того, діти потребують коштів на харчування, навчання та інші речі, необхідні для їх життя та розвитку. Визнала факт того, що позивач після розлучення залишив будинок для проживання їй і дітям, а сам переїхав у наймане житло.

Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечив,посилаючись на те,що позивач встав на облік по безробіттю з метою зменшення розміру аліментів, крім того в його домоволодінні є майстерня, де він виготовляє меблі, від чого отримує дохід. Зазначив, що на час розгляду справи прожитковий мінімум на двох дітей, віку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складає 2310 грн., тому розмір стягнути з ОСОБА_1 аліментів відповідає половині вказаної суми, що являється справедливим розміром, беручи до уваги, що дітей зобовязані утримувати двоє батьків. Звернув увагу на те, що діти часто хворіють респіраторними захворюваннями, ОСОБА_5 вимагає регулярного лікування в офтальмолога, корекції зору та перебуває на обліку в туб. кабінеті.

Заслухавши пояснення сторін, їх адвокатів, дослідивши надані сторонами письмові докази, оглянувши матеріали справи № 149/1372/15-ц, судом встановлено таке.

З матеріалів цивільної справи № 149/1372/15-ц вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 23 травня 2008 року по 02 лютого 2015 року, від якого у них народились діти: ОСОБА_5, 30 квітня 2009 р. н., та ОСОБА_6, 06 травня 2011 р. н.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02 липня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, та стягнуто з нього на утримання неповнолітніх синів аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. При цьому з вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 на час розгляду справи працював у приватного підприємця.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 червня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання до досягнення їх сином, ОСОБА_6, 3-х років, в розмірі 300 грн. щомісячно.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 11 червня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_3 та збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 1200 грн. щомісячно. При цьому судом було взято до уваги, що ОСОБА_1 працював складальником меблів у ПП Попова, хоча не був офіційно оформлений, не мав утриманців (а. с. 26).

18 серпня 2015 року ВДВС Хмільницького МРУЮ було відкрито виконавче провадження щодо вищезазначеного рішення суду (а. с. 4).

З довідки Хмільницького МРЦЗ № 0218/376 вбачається, що ОСОБА_1 з 21 липня 2015 року зареєстрований як безробітний, його дохід з 21 по 31 липня 2015 року становить 0.00 грн (а. с. 5).

З довідки Хмільницької міської ради № 1408 від 31 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3. ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані з ОСОБА_1 в м. Хмільнику, по вул.. Чапаєва, 26 (а. с. 6).

Згідно довідки № 07-23/1322 від 01 жовтня 2015 року голови будинкового комітету буд. № 21 по вул. Лисенка ОСОБА_7, ОСОБА_1 винаймає помешкання за адресою м. Хмільник, вул. Лисенка, 50, де проживає разом з ОСОБА_8 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_9, 2012 р. н. (а. с. 34).

Відповідно до довідки КП «Хмільницька ЦРЛ» №05-01/14-764 від 24 вересня 2015 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 часто хворіють гострими респіраторними захворюваннями, на обліку з приводу хронічних захворювань не перебувають (а. с. 27).

Згідно довідки КП «Хмільницька ЦРЛ « № 29 від 25 вересня 2015 року, ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку в офтальмолога діагноз вроджена міопія обох очей (а. с.28). Вказане також підтверджується випискою амбулаторного хворого від 21 квітня 2015 року (а. с. 30). У звязку з хворобою дитина потребує лікування, окуляри(а. с. 31). Також ОСОБА_5 перебуває на обліку в Хмільницькому районному тубдиспансері (а. с. 29)

Згідно довідки Управління освіти Хмільницької міської ради № 01-15/776 від 28/ вересня 2015 року, ОСОБА_3 за харчування дітей у ДНЗ № 1 за 2014-квітень 2015 рр. сплачено 2505 грн. 18 коп. (а. с. 32).

Оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, п. 23 ППВСУ № 3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Згідно висновку ВСУ, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 2 вказаної норми передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а ч. 3 ст. 184 СК передбачає можливість призначення аліментів у твердій грошовій сумі, менше мінімального, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України.

З огляду на те, що позивачем доведено факт погіршення його матеріального стану, що вбачається з того, що він з липня 2015 року перебуває на обліку по безробіттю, винаймає житло; факт зміни сімейного стану, оскільки він проживає в цивільному шлюбі та утримує малолітню дитину, беручи до уваги той факт, що позивач залишив своє житло відповідачу та дітям, що не заперечувалось відповідачем, відтак позбавлений можливості користуватись майстернею, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених ст. 192 СК України. При цьому суд бере до уваги те, що відповідач не працює, не перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не знаходиться на обліку в центрі зайнятості, відтак не прикладає значних зусиль для отримання джерела доходу.

Одночасно суд бере до уваги той факт, що діти потребують коштів на розвиток, навчання, лікування, харчування, та вважає, що розмір аліментів має становити 900 грн, що являється більшим за встановлений ч. 2 ст. 182 СК України мінімум, та більшою за первинно стягнуту на дітей суму аліментів.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання позивача щодо залишення за ним судових витрат суд не вбачає.

На підставі ст. ст. 182, 184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, на утримання дітей - ОСОБА_5, 30 квітня 2009 р. н. та ОСОБА_6, 06 травня 2011 р. н., з 1200 (тисячі двохсот) до 900 (дев'ятисот) грн. щомісячно до повноліття дітей.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

З оригіналом вірно:

Повне рішення суду виготовлено 02 жовтня 2015 року.