Номер провадження: 22-ц/785/5354/15
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І.,Кварталова А.М.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, за участю третьої особи ОСОБА_9

-про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

23 жовтня 2010 року ОСОБА_7 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в котрому зазначала, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.07.2013 року вона набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Вселитись в квартиру немала можливості через проживання там відповідачів по вказаній справі - ОСОБА_8 та ОСОБА_6, що змусило її звернутись до суду з позовною заявою про виселення останніх.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2014

вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири.

Під час прибуття позивачки до належної їй квартири, з метою добровільного виконання вказаного судового рішення з'ясувалось, що через неправомірні дії відповідачів квартира перебуває у непридатному для проживання стані внаслідок її зумисного пошкодження: виламані вікна, зірвано лінолеум, плитка та шпалери, демонтовано електричне обладнання та сантехніка.

Позивачка зазначила, що через необхідність відновлення квартири вона понесла витрати на придбання обладнання та будівельних матеріалів на загальну суму 29 941 грн.

Крім цього позивачка зауважила, що неправомірними діями відповідачів їй було завдано також і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням належного їй майна, отримані стресу, який мав наслідком різке погіршення здоров'я, необхідність лікування гострого серцевого нападу та хірургічного вручання та перебуванні у лікарні та яку остання оцінює у 65 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, за участю третьої особи ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням квартири задоволено частково.Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування матеріальної шкоди 29 941 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок одну) гривню.Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень.Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривня 50 копійок.Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривня 50 копійок.В інший частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що майно, котре забране з квартири належить ОСОБА_10; відсутність причинно-наслідкового зв'язку між серцевими нападками позивачки та фактом знищення майна ; що купівлю квартири ОСОБА_11 здійснила без її огляду.

В судове засідання 3-я особа-ОСОБА_9 не з'явилась,про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутністю.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Стягуючи в солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду, районний суд виходив з того, що неправомірними діями відповідачів майну позивачки було завдано шкоду на суму 29 941 грн.

Стягуючи солідарно з відповідачів суму моральної шкоди, районний суд виходив з вимог ст. 23 ЦК України та при визначенні розміру врахував стан здоров'я позивачки та глибину душевних страждань та зміну життєвого ритму.

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.07.2013 року ОСОБА_7 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. за 345 000 грн.( а.с.33)

Зі змісту вказаного звіту про оцінку квартири вбачається, що квартира знаходиться в задовільну технічному стані.( а.с. 104-116)

Після набуття права власності, позивачка була позбавлена можливості вселитись в квартиру через проживання в ній членів сім»ї колишнього власника та вимушена була звернутись до суду.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2014 по справі № 520/14323/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, позовні вимоги задоволено, вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири.

Під час виконання рішення суду про виселення, представники ЖСК «Чорноморський» 15.05.2014 року встановили, що квартира перебуває у непридатному для життя стіні про що був складений акт, зі змісту якого вбачається, що в квартирі виламані віконні отвори, двері, зірваний лінолеум та шпалери, демонтовано електричне обладнання, вирвані розетки, демонтований умивальник, знятий електробойлер, відсутня електрика та вентиляційна решітка .( а.с. 35)

У відповідності до вимог ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Згідно ст. 1166 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не заперечувала того факту, що зняла вікна та лінолеум в спірній квартирі, посилаючись на те, що вони придбані нею за власні кошти.

Відповідач ОСОБА_8 пояснила, що не спричиняла своїми діями пошкодження квартири.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст.10 ЦПК України на сторони покладається

обов?язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з?ясуванню обставин справи: роз?яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов?язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_8 здійснювала дії щодо пошкодження квартири.

ОСОБА_6 не заперечувала того факту, що саме вона зняла вікна та ламінат.

Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, судова колегія вважає, що районний суд прийшов помилкового висновку про те, що відповідачі сумісними діями пошкодили квартиру, котра належала на праві власності позивачці.

При цьому судова колегія не приймає до уваги посилання відповідачки ОСОБА_6 проте, що вони придбані нею за власні кошти, оскільки вони суперечать матеріалам справи, зокрема ухвалі апеляційного суду Одеської області від 02.12.2013 року та не підтверджені допустимими та належними доказами.( а.с.39-41)

Більше того, в силу ст.186 ч.1 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням,є її принадлежністю.

За правилами ст.187 ч.1,2 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 є об'єктом права власності складної речі, тобто, вікна, підлога, сантехнічне обладнання та електрика є сукупністю, що складає одне ціле та використовується за спільним призначенням і не підлягає відокремленню.

Відокремлення речей від квартири призвело до її пошкодження та використання за призначенням, а тому судова колегія погоджується з судженням районного суду, що з правом власності на квартиру, до позивача перейшло і право власності на відокремлені його частини, в тому числі: вікна, підлогу, сантехнічне обладнання, електричні прибори , тощо.

Відповідно до акту від 15.05.2014 року вбачається відсутність в квартирі: вікон, зірвана підлога,( лінолеум) розетки, обої, демонтований умивальник, знятий електробойлер, вентиляційна решітка.( а.с.35).

Виходячи з того, що позивачкою не надано доказів того, що в квартирі пошкоджена плитка, душ та ванна, судова колегія вважає, що районний суд безпідставно включив суму цих пошкоджень до загальної вартості пошкодженого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою понесені витрати за придбання:вікон-17 600 грн., ліноліума-3 780 грн., вмивальника - з краном-1121 грн.( а.с.29,58,60).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що вартість пошкодженого майна відповідачкою ОСОБА_13 становить 22 601 грн., яка складається з пошкодження вікон-17 600 грн., підлоги-3 780 грн., умивальника з краном-1121 грн.

Виходячи з того, що позивачкою не надано доказів того, що в квартирі пошкоджена плитка, душ та ванна, судова колегія вважає, що районний суд безпідставно включив суму цих пошкоджень до загальної вартості пошкодженого майна а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що позивачка придбала квартиру без огляду не можуть бути підставою для відмови від позовних вимог з врахуванням ст. 186 ч.1 ЦК України.

Згідно частин 1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) та ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в границях заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду). При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судова колегія погоджується з судженням районного суду, що пошкодження квартири позивачки, що знаходилась в її власності спричинили їй моральні страждання.

Однак, районний суд помилково поклав солідарну відповідальність на відповідачів, оскільки матеріалами справи встановлено, що пошкодження квартири спричинені діями відповідачки ОСОБА_6

Визнаючи розмір моральної шкоди, районний суд не звернув уваги, що 12 серпня 2014 року було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу за умовами якого ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_9 купила квартиру АДРЕСА_1 за 486 280 грн., що перевищує суму за котру була придбана спірна квартира.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що встановлена сума моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. не відповідає засадам розумності та справедливості, з врахуванням отриманої позивачем суми від її продажу та тривалості моральних страждань, а тому зменшує розмір моральної шкоди до 5 000 грн.

З врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 421грн. 21 коп. покладаються на ОСОБА_6 оскільки вони підтверджені квитанціями про сплату судового збору( а.с.17-18)

Зважаючи на те, що районний суд помилково поклав солідарну відповідальність за відшкодування матеріальної та моральної шкоди на відповідачів, не врахував суму завданих збитків та визначив розмір моральної шкоди без врахування засад розумності та справедливості, висновки суду не відповідають обставинам по справі, що свідчить про порушення судом вимог ст.212-214 ЦПК України, та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України вважає, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, за участю третьої особи ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 22 601 грн. та моральну шкоду-5000 грн.

В позовних вимогах ОСОБА_7 до ОСОБА_8, за участю третьої особи ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.М.Кварталова

Л.І.Доценко