У х в а л а

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про стягнення заборгованості та відшкодування збитків за договором банківського вкладу (депозиту), повернення коштів за вкладом, стягнення неустойки та відшкодування майнової і моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

26 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року його позов задоволено, постановлено стягнути з ПАТ КБ «Надра» суму боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування грошовими коштами. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанції відхилено.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого та 19 листопада 2014 року, постанову Верховного Суду України від 29 травня 2013 року.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідач свої зобов'язання за договором строкового банківського вкладу виконав, договір був припинений за згодою сторін.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що судами не встановлено належне виконання банком взятих на себе зобов'язань;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, виходив з того, що судом неповно встановлені фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;

- постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року висловлена правова позиція, відповідно до якої проценти по банківським вкладам, три відсотки річних та сума інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, стягується до дня фактичного повернення коштів вкладникам.

Зміст наданих заявником для порівняння судових рішень суду касаційної інстанції та їх порівняння із судовим рішенням, яке він просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про стягнення заборгованості та відшкодування збитків за договором банківського вкладу (депозиту), повернення коштів за вкладом, стягнення неустойки, відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
А.Г. Ярема