У Х В А Л А

"05" листопада 2015 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», заінтересована особа: міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» звертається до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що 22.07.2007 року між АБ «ОСОБА_1 Розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 11/03-28, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 59 700 доларів США, з метою забезпечення виконання зобов»язань по цьому договору між банком та позичальником укладено договір іпотеки від 22.06.2007 року про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1, також між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 11/03-28 /П/, у відповідності до якого поручитель у разі невиконання позичальником основного зобов»язання брав на себе відповідальність солідарно з позичальником погасити борг. 12.10.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення по справі № 2-14096 про стягнення заборгованості на користь банку, 14.03.2011 року банком отримано виконавчі листи про стягнення солідарно боргу з позичальника та поручителя на користь банку в розмірі 561766,63 грн., які направлено до міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ, 06.07.2011 року відділом ДВС відкрито виконавче провадження ВП № 27767244 щодо стягнення вказаної суми боргу, в рамках якого накладено арешт на все майно боржника. 20.11.2013 року між банком, ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та НБУ укладено договір про передавання в управління непроданих активів, згідно якого банк передав в управління товариству наявні балансні активи, за умовами договору товариство управляє переданими активами та здійснює стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі й за рахунок договорів забезпечення - іпотечного договору. 29.09.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з банку на товариство, яке стало стягувачем у вказаному вище виконавчому провадженні. Але товариство позбавлено можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, оскільки міським відділом ДВС накладено арешт на це майно. Заявник просить суд скасувати арешт, накладений міським відділом ДВС Білоцерківського МРУЮ постановою про відкриття виконавчого провадження № 27767244 від 06.07.2011 року на майно ОСОБА_2, реєстраційний номер обтяження 11707860; зобов»язати міський відділ ДВС звільнити з-під арешту нерухоме майно ОСОБА_2, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження № 27767244 від 06.07.2011 року; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 номер 11707860.

Як вказано вище, ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» звертається до суду із зазначеними вимогами про зняття арешту з майна, подаючи заяву.

За положеннями ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч.5 ст.60 цього Закону, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як зазначає в своїй заяві сам заявник, виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає до задоволення, крім випадків, визначених ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження».

Така позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.02.2015 року «ОСОБА_4 судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна».

Отже, згідно вищенаведених правових норм, заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, а не із заявою, яку подано ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

Заявник також посилається на положення ст.ст.383-388 ЦПК України.

Але згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст.385 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В даному випадку ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця також не звертається, рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця не оскаржує.

Як Законом України «Про виконавче провадження», так і нормами ЦПК України, передбачено випадки, коли сторони виконавчого провадження чи інші заінтересовані особи мають право звернутися до суду саме із заявою для вирішення певних питань.

Питання про звільнення майна з-під арешту в даному випадку має вирішуватися на підставі позовної заяви, а в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця на підставі скарги, оскільки виконується рішення суду, ухвалене відповідно до ЦПК України.

А тому подана заява не може бути предметом розгляду в даному випадку в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» відмовити у відкритті провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4