РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

30 жовтня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої- судді Козак О.В.,
при секретарі - Пушкарьовій О.Г.,
з участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, в якому вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.06.2015 року, реєстровий номер 660. Згідно з довідкою від 02.07.2015 року №23, яка видана ЖЕКом №6 за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце фактичного проживання якого їй не відоме. Відповідач не проживає у вказаній квартирі понад 6 місяців, що підтверджується показами свідків. Факт реєстрації відповідача в квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності порушує її майнові та житлові права, зокрема не дозволяє оформити житлову субсидію та призводить до безпідставного збільшення суми комунальних платежів, на зазначену адресу приходять повістки до військомату, тощо. Враховуючи наведене, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що придбала квартиру згідно договору купівлі-продажу, проте у вказаній квартирі залишився прописаний син власника - ОСОБА_2 , який з часу укладення договору купівлі-продажу в квартирі не проживає.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи з ухваленням заочного рішення, враховуючи що позивач не заперечує проти такого вирішення справи з ухваленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором: купівлі-продажу від 19.06.2015 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39357519 від 19.06.2015 року; технічним паспортом.
Згідно довідки від 02.07.2015 року №23, яка видана ЖЕКом №6 за вищевказаною адресою зареєстрований 08.12.2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є членом сім`ї попереднього власника квартири.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивачки з часу укладення договору купівлі-продажу.
Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України -зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Частиною 2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
За змістом даних правових норм право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на це житло, а відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім`ї на користування цим житлом.
Таким чином, право члена сім`ї власника житлового будинку (квартири) на користування ним (нею) є похідним від права самого власника. У випадку зміни власника житла чинне законодавство не передбачає перехід прав і обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника.
Відповідач не являється членом сім`ї позивача, між власниками квартири і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням.
Діями відповідача, які створюють перешкоди позивачу у користуванні належною їй квартирою, порушується право власності останньої на житло.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., понесені позивачем і підлягають стягненню на її користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 317,319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст..ст. 10, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: