Справа № 536/1562/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Литвинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування особистого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

07 липня 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про витребування особистого майна з чужого незаконного володіння.

Свою заяву позивач мотивує тим, що з 13 жовтня 2014 року по 20 листопада 2014 року вона орендувала житловий будинок № 2 по вулиці Свердлова в селі Камяні Потоки, який на праві власності належить ОСОБА_2

Позивач зазначила, що в звязку з матеріальними труднощами вона не змогла своєчасно заплатити за оренду житла, а тому ОСОБА_2 20 листопада 2014 року виселила її з будинку і не дозволила їй забрати її особисте майно до уплати за оренду житла, поміняла замки на дверях. 29 грудня 2014 року вона особисто ОСОБА_2 заплатила за оренду житла і мала намір забрати особисте майно, але ОСОБА_3 відмовилася повернути їй її майно, мотивуючи свої дії тим, що нібито у будинку розмерзлися труби опалення.

Позивач вказувала, що вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 і переконувала ОСОБА_2 повернути їй майно, оскільки на день виселення з будинку і зміною замків труби опалення були у справному стані, морозів взагалі не було до 20 листопада 2014 року. Але ОСОБА_2 відмовилася повернути майно і 18.03.2015 року позивач була змушена звертатися з заявою у райвідділ міліції, щоб їй допомогли повернути майно.

Позивач зазначила, що за її заявою була проведена перевірка і 25 березня 2015 року старший інспектор ДІМ ОСОБА_4 зробив висновок, яким встановлено, що вона, ОСОБА_1, дійсно з 13.10. 2010 року по 20.11.2014 рік проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, і 20.11.2014 року ОСОБА_2 вигнала її з будинку, і що Бондаренко відмовилась віддавати їй особисті речі, і що в період перевірки ОСОБА_2 не надала можливості зайти в будинок.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно заволоділа чужим майном, а саме:

1. Кухонним кутком - 1700 грн.

2. Кухнею - 5500 грн.

3. Кришталевим стаканом -200 грн.

4. Простирадлом двоспальнім - 500 грн.

5. Покривалом - 500 грн.

6. Покривалом 2 х 200 - 400 грн.

7. Ковдрою 1 х 300 - 300 грн.

8. Кухонним набором посуду - 200 грн.

9. Каструлями з нержавійки 4 х 200 - 800 грн.

10. Лопатою .. - 100 грн.

11. Граблями -100 грн.

12. Шторами на вікна 2,5 х 4,0 - 200 грн.

13. Тюлю на вікно 1,5 х 5 - 125 грн.

14. Рюмками на 6 персон -90 грн.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просила суд постановити рішення, яким витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 майно, яке належить їй - ОСОБА_1, і повернути їй таке майно:

1. Кухонним кутком - 1700 грн.

2.Кухнею - 5500 грн.

3.Кришталевим стаканом -200 грн.

4.Простирадлом двоспальнім - 500 грн.

5.Покривалом - 500 грн.

6.Покривалом 2 х 200 - 400 грн.

7. Ковдрою 1 х 300 - 300 грн.

8. Кухонним набором посуду - 200 грн.

9. Каструлями з нержавійки 4 х 200 - 800 грн.

10. Лопатою .. - 100 грн.

10. Граблями -100 грн.

11. Шторами на вікна 2,5 х 4,0 - 200 грн.

12. Тюлю на вікно 1,5 х 5 - 125 грн.

13. Рюмками на 6 персон -90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір - 243 гривні 60 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовну вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_6В .в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі та вважала їх безпідставними та необґрунтованими.

Суд заслухавши пояснення сторін, представника позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 домовилися про проживання останньої в будинку № 2 по вул. Свердлова в с. Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області та сплату нею коштів за проживання в розмірі 500 гривень в місяць, комунальних платежів та утримання будинку в належному стані, що підтверджується розпискою та визнано сторонами в судовому засіданні.

18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області щодо незаконного утримання ОСОБА_8 належного їй майна.

Згідно висновку Кременчуцького РВ УМВС України від 25 березня 2015 року розгляд заяви ОСОБА_1 припинено в звязку з відсутністю підстав для внесення відомостей до ЄРДР, які передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією Українита законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в судовому засіданні пояснила суду, що доказів вартості спірного майна у неї немає. Крім того, доказів належності позивачу на праві власності спірного майна, а також перебування спірного майна у відповідача також не надано. Також позивачем претензія щодо повернення спірного майна направлялася не відповідачу по справі, а іншій особі.

З урахуванням наведених обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 316, 321, 325, 387,391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування особистого майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський