АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана її представником ОСОБА_3, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними,

встановила:

У червні 2014 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором. ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа - ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Провадження по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в частині заборгованості станом на 28.02.2010 року. В решті вимог клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 через свого представника - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказувала, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що 25.05.2010 року за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» було стягнуто достроково всю суму заборгованості за кредитним договором, в тому числі і суму, що залишилась до погашення позичальником згідно з графіком до закінчення дії кредитного договору.

Відповідно до постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 31.07.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою у зв'язку зі сплатою боржником ОСОБА_4 боргу повному обсязі. З огляду на викладене, апелянт вважає, що наявні підстави для закриття провадження по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості у повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити.

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 25 травня 2010 року було стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490073051 від 28.05.2008 року в сумі: за кредитом - 159 509 грн. 95 коп.; по процентах за користування кредитними коштами - 8 546 грн. 13 коп.; по пені - 5414 грн. 83 коп. та третейській збір - 99 грн. 77 коп. В решті позовних вимог - відмовлено.

За змістом вказаного рішення, зазначена заборгованість утворилась станом на 28 лютого 2010 року.

10 грудня 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 6-2471 про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490073051 від 28.05.2008 року та судових витрат, в загальному розмірі - 173 570 грн. 68 коп.

31 липня 2012 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі його заяви про сплату боржником боргу в повному обсязі.

Частково задовольняючи клопотання представника відповідача та закриваючи провадження у справі в частині заборгованості станом на 28 лютого 2010 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» по вказаному кредитному договору була сплачена заборгованість станом на 28.02.2010 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Проте погодитись у повному обсязі із таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки висновок зроблено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві вказує, що відповідачем ОСОБА_4 станом на 28 квітня 2014 року не погашена прострочена заборгованість: за кредитом - 15 416,53 долари США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 175 089 грн.; за відсотками - 1025,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 11 647 грн. 08 коп., пеня в сумі 5403,75 доларів США, що становить 61 371 грн. 72 коп.

Враховуючи, що при пред'явленні даного позову ПАТ «Альфа-Банк» посилається на розрахунок заборгованості по кредиту, відсотках і пені станом на 28.04.2014 року, а рішенням Третейського суду стягнута заборгованість, що була нарахована позивачем станом на 28.02.2010 року, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції у тій частині, що підстави для закриття провадження щодо усіх заявлених вимог - відсутні.

Разом з тим, як вбачається зі змісту кредитного договору, строк остаточного повернення кредиту визначено 28 травня 2015 року, проте, як вбачається зі змісту рішення Третейського суду, цим рішенням було стягнуто не поточну заборгованість, що виникла станом на 28.02.2010 року, а стягнуто достроково всю суму непогашеного кредиту, а також суму нарахованих на вказаний період часу процентів та пені.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про закриття провадження в частині заборгованості станом на 28.02.2010 року - неможливо визнати обґрунтованим, оскільки виходячи із заявлених ПАТ «Альфа-Банк» у даному позові вимог, судом чітко не встановлено, щодо якої конкретної частини заявлених вимог провадження підлягає закриттю.

Між тим, при порівнянні змісту рішення третейського суду зі змістом заявлених у даному позові вимог, а також доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, вбачається, що третейським судом була достроково стягнута вся сума непогашеного кредиту - у розмірі 19 963,7 доларів США, що станом на 28.10.2010 року становило суму 159 509 грн. 95 коп.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження не прийняв до уваги, що заявлена у даному позові сума заборгованості по кредиту в розмірі 15 416,53 доларів США (визначена у позовній заяві у гривнях - 175 089 грн. 32 коп.), вже була предметом позовних вимог про дострокове стягнення суми кредиту і з цього приводу третейським судом ухвалено рішення.

Проте належним чином обґрунтованого висновку щодо цієї частини позовних вимог оскаржувана ухвала суду не містить.

З доданого до даної позовної заяви ПАТ «Альфа-Банк» розрахунку вбачається, що заборгованість по процентах та пеня за прострочення сплати платежів нараховані банком за період з 28.05.2008 року по 28.04.2014 року, тобто включають суму нарахувань станом на 28.02.2010 року, що була стягнута за рішенням третейського суду.

Отже, в цій частині колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах та пені, що склалась станом на 28.02.2010 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність закриття провадження у повному обсязі колегія суддів вважає безпідставними, оскільки нараховані банком проценти та пеня за період з березня 2010 року по квітень 2014 року не були предметом розгляду третейського суду, а тому в силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України банк не може бути позбавлений права на розгляд судом цих позовних вимог.

Посилання представника апелянта на те, що банк заявив вимоги про стягнення неіснуючої заборгованості, враховуючи, що рішення третейського суду було виконане ОСОБА_4 31.07.2012 року, колегія суддів не приймає до уваги як підставу для закриття провадження, оскільки зазначені доводи фактично є запереченнями проти позовних вимог про стягнення процентів та пені, нарахованих за період з березня 2010 року по квітень 2014 року, та можуть бути оцінені судом лише при розгляді справи по суті заявлених вимог.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неможливо у повному обсязі визнати законною і обґрунтованою, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, з передачею питання щодо закриття провадження в частині позовних вимог на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року - скасувати, питання про закриття провадження - передати на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: