Справа № 755/5376/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємицею та права на спадкування, усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона проживала однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 з весни 1995 року, обидва були неодружені. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина, в яку входить квартира АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі Свідоцтва про право власності від 13.01.2009 року. Була заведена спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини звернулася сестра померлого - відповідач ОСОБА_2 До знайомства з ОСОБА_4 вона (позивач) проживала у власному будинку своїх батьків в м.Носівка Чернігівської області, а ОСОБА_4 на час їх знайомства проживав в зазначеній квартирі в м.Києві, був вдівцем. ОСОБА_4 приязно ставився до її (позивача) батьків, вважав і називав їх своїми батьками. З ОСОБА_4 вона (позивач) прожила понад 15 років, до дня його смерті, в належній ОСОБА_4 квартирі, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, з якого проводили оплати за квартиру, харчувалися, купували побутову техніку, одежу, ліки та інші необхідні речі. Двічі за час спільного проживання зробили ремонт в квартирі, що значно збільшило його вартість. Переважно вони проживали в указаній квартирі, але також жили і у її помешканні в Чернігівській області, їздили туди, коли ОСОБА_4 було дуже зле із здоров'ям і вона його лікувала. За станом здоров'я ОСОБА_4 був хворою людиною. В листопаді 2013 року вона відвезла ОСОБА_4 робити операцію в м.Носівка, де проживав її батько, і сплатила додаткові витрати по проведенню операції за свої гроші. Була у нього сиділкою, бо він мав дуже важкий стан здоров'я і сам не міг себе обслуговувати. Допомогу надавав в цей час і її батько, в тому числі і з приготуванням їжі. Відповідачка не підтримувала стосунки з братом, повністю ухилилася від надання допомоги брату, якому така допомога була необхідна як за станом здоров'я, так і як людині непрацездатній з 2011 року, пенсійного віку, який не мав інших родичів, окрім сестри, дітей він не мав, батьки померли в 1995 році. Працював ОСОБА_4 не постійно. Вона (позивач) і ОСОБА_4 зверталися до відповідачки з проханням за допомогою, просили відвідувати його вдома, коли останній хворів, і в лікарні, куди ОСОБА_4 неодноразово потрапляв, також коли зробили операцію, проте відповідач не приходила до нього, не підтримувала, грошову допомогу взагалі ніколи не пропонувала. Відповідач має власне житло, дорослих працюючих забезпечених дітей, мала можливість надати матеріальну допомогу, відвідувати, підтримувати морально свого брата, перешкод в спілкуванні не було. Відповідач з померлим не ладила, стосунків не підтримувала, інших родичів не мала крім брата. Коли ОСОБА_4 тяжко хворів, вона (позивач) викликала відповідачку, яка прийшла і сказала, що не хоче ОСОБА_4 і їх більше бачити, не хоче знати. Проте після смерті ОСОБА_4 відповідач ще до похорон заявила, щоб вона (позивач) звільнила квартиру. Відповідач ставилася за життя ОСОБА_4 вкрай негативно як до нього, так і до неї (позивача), а з дня смерті - відразу повела себе вороже. ОСОБА_4 хворів: у 1987 році була черепно-мозкова травма, в результаті чого погіршився зір, 10.10.2009 року отримав повторно черепно-мозкову травму, з 1993 року мав катаракту, слабке серце, стенокардію, з 1989 року мав остеохондроз, з 2004 року хронічний простатит, в 2012 році поставлено діагноз - двостороння пахова грижа, в результаті чого і проведено операцію, також він страждав з приводу епілептичних станів, часто високої температури на фоні гайморитів, бронхітів, трахеїту. ОСОБА_4, перебуваючи довгий час у безпорадному стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, неодноразово звертався до відповідачки за допомогою, проте остання його ігнорувала, взагалі не спілкувалася, не підтримувала зв'язків, не цікавилася його здоров'ям і умовами життя. Вона (позивач) вселилася в квартиру ОСОБА_4 як член сім'ї, 19 років прожила з ним однією сім'єю, вели спільне господарство, надавала йому необхідну допомогу, без якої він не міг обходитися. В зв'язку з цим звернулася до суду та просила встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнати її спадкоємцем четвертої черги, змінити черговість та визнати право на спадкування разом із відповідачем, усунути від спадкування відповідача на підставі ст.1224 ЦК України, ст.267 СК України. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі та врахувати викладені в позовній заяві обставини, надані до справи документи, покази свідків та надані письмові дебати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, просила врахувати надані ними письмові заперечення на позовну заяву. Просила врахувати, що, на їх думку, стороною позивача не була надано жодного належного доказу до позовних вимог. Не надано доказів, що позивач працювала, не спростовано, що ОСОБА_4 здавав одну кімнату в оренду і отримував дохід. Зазначила, що відповідачу на даний час 77 років і вона завжди була готова допомагати брату чим могла. ОСОБА_4 15 років прожив з позивачкою, але не реєстрував шлюб з нею, не мав бажання. Просила врахувати покази свідків зі сторони позивача, які підтвердили, що ОСОБА_4 не перебував у безпорадному стані, що він працював.

Третя особа в судове засіданні не з'явилася, надала суду письмові пояснення та заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В суді встановлено та підтверджено копіями свідоцтв, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Відповідач ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року і є рідною сестрою ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13.10.2014 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у віці 62 років. З довідки про причину смерті, виданої 13.10.2014 року слідує, що причиною смерті ОСОБА_4 є лівобічна плевропневмонія.

Згідно свідоцтва про право власності від 13.01.2009 року ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. З довідки, виданої ЖБК "Харчовик-4" слідує, що сума пайового внеску за спірну квартиру була внесена в розмірі 5 052,30 крб. 12.02.1992 року в повному обсязі, з 15.09.1980 року ОСОБА_4 є членом ЖБК "Харчовик-4". Вказана квартира є спадковим майном. До смерті в даній квартирі був зареєстрований один ОСОБА_4

Згідно заяви ОСОБА_2 від 11.11.2014 року приватним нотаріусом КМНО Соврас О.Ю. була заведена спадкова справа №25/2014 щодо майна померлого ОСОБА_4 Станом на час розгляду справи в суді даних про наявність інших спадкоємців не встановлено, заповіт не складався.

Встановлено та не оспорено сторонами, що ОСОБА_4 протягом останніх 20 років життя в зареєстрованому шлюбі не перебував. Згідно медичної документації ОСОБА_4 мав ряд хвороб: черепно-мозкові травми, катаракту, стенокардію, з 1989 року мав остеохондроз, з 2004 року хронічний простатит, в 2012 році поставлено діагноз - двостороння пахова грижа, в результаті чого була проведена операція, перебував на стаціонарному лікуванні з 07.12.2012 року по 15.12.2013 року, після виписки за рекомендаціями лікарів мав обмеження від навантажень. Також ОСОБА_4 страждав з приводу епілептичних станів.

В суді встановлено та не заперечено стороною відповідача, що позивач ОСОБА_1 більше 15 років проживала з ОСОБА_4 З відповідей на запити суду встановлено, що ОСОБА_1 в спірний період в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Суд приймає до уваги покази свідків зі стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є сусідами покійного ОСОБА_4, та які підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 проживала в квартирі з ОСОБА_4 однією сім'єю багато років, більше 15, до смерті ОСОБА_4 Вважали їх чоловіком та жінкою, сім'єю, сумнівів, що це сім'я - не мали. Позивач постійно жаліла ОСОБА_4, доглядала його, возилась з ним, вони разом їздили до батька позивачки, вони завжди були разом, ОСОБА_4 називав позивачку "кормилиця", він був пенсіонером останні роки, мав хвороби, доглядала та лікувала його позивач, сама носила сумки з продуктами, бо жаліла його за станом здоров'я. ОСОБА_4 ходив зустрічати позивача з роботи. Свідок ОСОБА_7 показала, що вона, будучи медсестрою, часто на прохання позивача приходила до них робити уколи ОСОБА_4, міряти тиск, останній час приходила десь рази 2-3 в місяць, доглядала його позивач. ОСОБА_4 казав їй, що якби не позивач, він би помер. Всі вказані свідки повідомили, що ніколи не чули, щоб ОСОБА_4 здав в оренду кімнату в своїй квартирі, Окрім позивача та ОСОБА_4 в квартирі ніколи нікого не бачили, про наявність у ОСОБА_4 сестри (відповідачки) не знали, ОСОБА_4 ніколи не казав, що має сестру, при тому, що він розповідав про свого батька, місце, звідки родом, про своє минуле. Всі свідки зазначили, що ні позивача, ні ОСОБА_4 п'яними ніколи не бачили. Покази даних свідків є послідовні, не викликають сумнівів у їх правдивості.

З показів свідка зі сторони відповідача ОСОБА_8, яка є сусідкою відповідача, слідує, що їй було відомо, що ОСОБА_4 проживав з позивачем, що вони пили, жили погано, що ОСОБА_4 допомагала сестра (відповідач). Даними показами підтверджено, спільне проживання позивача з спадкодавцем. Щодо інших показів даного свідка суд відноситься критично, оскільки даний свідок в квартирі ОСОБА_4 за спірний період не була, як жили ОСОБА_4 та позивач, хто здійснював оплати за квартиру, хто надавав допомогу - знає зі слів.

Аналізуючи пояснення сторін, покази свідків, надані докази, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання однією сім'єю позивача та ОСОБА_4 більше як п'ять років до смерті спадкодавця, та вимога про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги є доведеними в суді, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечення сторони відповідача суд не приймає до уваги, оскільки не надано жодного доказу на спростування показів свідків, пояснень сторони позивача. Крім цього, сторона відповідача, їх свідок підтвердила факт спільного проживання позивача та ОСОБА_4 на протязі десь 15 років. Суд не приймає до уваги наданий стороною відповідача фіскальний чек від 25.11.2014 року про сплату відповідачем квартплати у розмірі 4 000 грн. по квартирі ОСОБА_4, оскільки дана оплата була проведена на рахунок, невідповідний належному вказаній квартирі, та оскільки дана оплата була здійснена не за життя, а після смерті ОСОБА_4 та після відкриття спадкової справи. Не враховується і надана стороною відповідача квитанція від 20.03.1979 року про сплату пайового внеску за квартиру, яка є спадковим майном, оскільки до предмету спору дана квитанція не має ніякого відношення, і в квитанції зазначено платником саме ОСОБА_4

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що відповідач - рідна сестра спадкодавця, є спадкоємицею другої черги згідно ст.1262 ЦК України.

Щодо позовної вимоги про визнання за позивачем права на спадкування за законом разом з відповідачем суд приходить до того, що дана вимога також є доведеною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як зазначалося вище, з пояснень сторони позивача, показів свідків, документів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер у віці 62 років, був пенсіонером, мав ряд хвороб, серед яких є такі, що свідчать про перебування в безпорадному стані значними періодами (катаракта, двостороння пахова грижа, епілептичні напади), що потребувало надання допомоги, догляду. Встановленим є і те, що опікувалася, надавала допомогу, доглядала спадкодавця ОСОБА_4 позивач. Стороною відповідача не було надано доказів на спростування цих фактів, як і щодо того, що позивач не забезпечувала спадкодавця матеріально чи щодо наявності у спадкодавця особисто якихось матеріальних доходів, які б забезпечили його життя, лікування тощо. Не було доведено стороною відповідача і те, що кімната в квартирі спадкодавця здавалася в оренду, про що зазначали в суді.

Стосовно вимоги позивача про усунення відповідача від права на спадкування, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

По даній справі, як зазначалося вище, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 значними періодами перебував у безпорадному стані, мав тяжкі хвороби, потребував допомоги, яка надавалася позивачем. Однак, суду не було надано доказів того, що спадкодавець ОСОБА_4 чи позивач зверталися до відповідача з проханням надати допомогу, а остання ухилялася. Крім цього, враховуються і те, що відповідач є пенсіонером (ІНФОРМАЦІЯ_1 та є старшою за спадкодавця на 14 років), отримує пенсію в розмірі 1 115,43 грн., і доказів того, що відповідач мала матеріальну та фізичну змогу надавати допомогу спадкодавцю - суду не було надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про усунення відповідача від права на спадкування не підлягає задоволенню.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1224, 1258, 1259, 1262, 1264, ЦК України, ст.ст.60, 212-216, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємицею та права на спадкування, усунення від права на спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без укладання шлюбу понад п'ять років чоловіка ОСОБА_4 і жінки ОСОБА_1 з 09.10.2009 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцем другої черги - ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: