АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4364/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач-Чобіток А.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2012 року ОСОБА_3 пред»явив вказаний позов до ОСОБА_4 і в порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0825 га, що розташована на території Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в СТ «Тиша», кадастровий номер НОМЕР_3, а відповідачу виділити у власність транспортний засіб «Тойота-Прадо» д.н. НОМЕР_1, зареєстрований 27.11.2008 року на ім»я ОСОБА_3.

В червні 2013 року ОСОБА_4 пред»явила зустрічний позов про поділ спільного сумісного майна подружжя і просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію вартості частки коштів в розмірі 50 % розміру його внесків до статутного фонду юридичних осіб; компенсацію Ѕ частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках позивача, земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0825 га, що розташована на території Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в СТ «Тиша», кадастровий номер НОМЕР_3,передати у власність ОСОБА_3 транспортний засіб «Тойота-Прадо» д.н.НОМЕР_1, а також Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року первісний та зустрічний позови задоволено частково. Вирішено визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, визнати право власності за ОСОБА_3 і виділити йому в натурі земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0825 га, що розташована на території Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в СТ «Тиша»,кадастровий номер НОМЕР_3, визнати за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб «Тойота-Прадо» д.н. НОМЕР_1.

Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції,ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним та відмови ОСОБА_4 у стягненні зі ОСОБА_3 на її користь компенсації коштів, які знаходилися на депозитних рахунках скасовано та в означеній частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог сторін про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а в порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості компенсації Ѕ частини грошових коштів,які знаходились на депозитних рахунках у розмірі 2302142 грн.10 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо компенсації Ѕ частини грошових коштів,які знаходилися на депозитних рахунках за договорами банківського вкладу № НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року, НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року,№ НОМЕР_6-2009 від 17.11.2009 року,НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року та № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 р. та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вказаної позовної вимоги з тих підстав, що грошові кошти на вказаних банківських вкладах не належали до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2013 року при поділі майна подружжя ОСОБА_3, останній було відмовлено в стягненні зі ОСОБА_3 на її користь Ѕ частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках , відкритих на його ім»я з тих підстав, що ОСОБА_4 не надала суду підтвердження витрат спільних коштів подружжя.

Апеляційний суд м. Києва , 10.10.2013 року, скасовуючи рішення суду зокрема і у вказаній частині виходив з того, що ОСОБА_3 у ПАТ «Старокиївський банк» в період шлюбу з ОСОБА_4 були відкриті депозитні рахунки на підставі :

- договору банківського вкладу № НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року на суму депозиту 325000 доларів США з кінцевим терміном дії вкладу - 20.08.2007 року;

- договору банківського вкладу № НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року на суму депозиту 51814,47 євро з кінцевим терміном дії вкладу - 17.05.2010 року;

- договору банківського вкладу № НОМЕР_6-2009 від 17.11.2009 року на суму депозиту 51814,46 євро з кінцевим терміном дії вкладу - 22.11.2010 року;

- договору банківського вкладу № НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року на суму депозиту 50 000 доларів США з кінцевим терміном дії вкладу -03.06.2010 року;

- договору банківського вкладу № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 року на суму депозиту 34401 доларів США з кінцевим терміном дії вкладу -07.06.2010 року.

Вважаючи, що вказані грошові кошти та нараховані по ним відсотки є спільним майном подружжя ОСОБА_3, встановивши, що ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, суд апеляційної інстанції стягнув зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових коштів, які знаходились на вищевказаних депозитних рахунках в розмірі 2 302142 грн. 10 коп..

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України встановлено, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 318 ЦПК України передбачено , що якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв»язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

ОСОБА_2 звернувшись до апеляційного суду м. Києва, як особа, яка не брала участь у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя , проте права та інтереси якого вищевказаними судовими рішеннями порушено, зазначав, що власником коштів , які знаходились на депозитних рахунках, відкритих на ім»я ОСОБА_5, є він, що встановлено судовим рішенням .

Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2013 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ПАТ «Старокиївський банк», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Договори банківського вкладу НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року, НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року,№ НОМЕР_6-2009 від 17.11.2009 року,НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року та № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 року, укладені між ОСОБА_3 як вкладником та Акціонерним банком «Старокиївський банк» як банком визнано частково недійсними, а саме - недійсними в частині особи вкладника - ОСОБА_5.

Визнано ОСОБА_2 вкладником за договорами банківського вкладу НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року, НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року,№ НОМЕР_6-2009 від 17.11.2009 року,НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року та № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 953630 грн. 92 коп. та 3 441 грн. судових витрат.

Зазначене рішення суду набрало законної сили на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року , якою рішення апеляційного суду м. Києва від 30.01.2014 року яким скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2013 року, скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

З наведеного вбачається, що при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції визнали грошові кошти, які знаходились на депозитних рахунках , відкритих на ім»я ОСОБА_3 спільним майном подружжя, проте як вказані кошти фактично належали іншій особі - ОСОБА_2.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вже зазначалось вище рішеннямОболонського районного суду м. Києва від 17.10.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено ту обставину, що ОСОБА_2 був вкладником за договорами банківського вкладу № НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року, № НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року, № НОМЕР_6-2009 від 17.11.2009 року,№ НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року та № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 року, що укладені з АБ «Старокиївський банк» .

Тобто, факт того, що ОСОБА_2 є вкладником за вищевказаними договорами банківського вкладу є преюдиційним при вирішенні даної справи , а тому доводи його апеляційної скарги є суттєвими, в зв»язку з чим рішення Оболонського районного суду м. Києва в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення в якості компенсації Ѕ частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках з підстав не надання ОСОБА_4 суду підтвердження витрат спільних коштів подружжя підлягає скасуванню з ухваленням нового в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації з тих підстав, що грошові кошти за договорами банківського вкладу № НОМЕР_4-2007 від 20.08.2007 року, НОМЕР_5-2009 від 17.11.2009 року, №11/1044-2009 від 17.11.2009 року, № НОМЕР_7-2009 від 03.12.2009 року та № НОМЕР_8-2009 від 07.12.2009 року, що укладені з АБ «Старокиївський банк» не є спільним майном подружжя ОСОБА_3, в зв»язку з чим і не можуть бути об»єктом розподілу.

Зважаючи на вказане та положення ч. 2 ст. 318 ЦПК України, підлягає скасуванню і рішення апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 року в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості компенсації Ѕ частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках в розмірі 2 302142 грн. 10 коп..

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313 , 314, 316 , 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року в частині вирішення вимог про поділ коштів, що знаходились на депозитних рахунках скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ коштів, що знаходились на депозитних рахунках відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості компенсації Ѕ частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках в розмірі 2 302142 грн. 10 коп..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий- Судді-