Справа №484/1223/15-ц 17.09.2015 17.09.2015
Провадження №22-ц/784/2234/15
Єдиний унікальний номер 484/1223/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/2234/15
Головуючий у 1 інстанції Мельничук О.В.
Категорія 2 Доповідач Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

При секретарі Свіщук О.В.

За участю представників відповідача Борисової І.В. та Валевської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

В С Т А Н О В И Л А :

31 березня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання за ним права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України та ст. 47 ЦК УРСР. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що загальними зборами колективу Первомайського РЕС від 21.03.1996 року було прийнято рішення про продаж йому ? частини зазначеного житлового будинку за 612 крб. Він сплатив обумовлену частину грошей, а йому було передано документи та ключі від квартири. На час винесення рішення загальних зборів засвідчити угоду нотаріально не було можливо (а.с. 1-2, 24-25).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 86,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з відповідними надвірними спорудами та будівлями (а.с. 55).

В апеляційній скарзі на вказане рішення суду відповідач порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що Первомайський РЕС є відособленим підрозділом ВАТ «Миколаївобленерго» без права юридичної особи, він не мав право власності на зазначений будинок. Власником будинку є ПАТ «Миколаївобленерго» (а.с. 58-59).

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги. Просили її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи належно повідомлений. Письмових заперечень на апеляційну скаргу від нього не надійшло.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів

На підставі ч. 2 ст. 47 ЦК суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального оформлення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна із сторін повністю або частково виконала її, а друга ухиляється від нотаріального оформлення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього, у тому числі шляхом укладення щодо предмета зобов'язань нотаріально оформленої угоди з іншою особою.

Таким чином, для визнання угоди дійсною на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно виписки з протоколу № 3 загальних зборів колективу Первомайського РЕС від 21.03.1996 року, збори не заперечували проти продажу житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 - півбудинку жилою площею 23,1 кв.м. ОСОБА_4, а півбудинку жилою площею 23,1 кв.м. - ОСОБА_3 по ціні за кожну половину будинку 612 крб. Суд зазначив, що позивачу 09.10.1990 року Первомайським РЕС було видано рахунок № 16 на сплату залишкової вартості спірного будинку в сумі 160 руб на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 і цю суму відповідно до квитанції Ощадбанку від 09.10.1990 року позивач сплатив на вказаний рахунок. Згідно квитанції до приходного касового ордеру № 282 від 23.05.2000 року ОСОБА_3 заплатив 2 грн. 16 коп.

При цьому суд першої інстанції в порушення вимог ст. 213, 214 ЦПК України не перевірив, хто відповідно до правовстановлюючих документів є власником спірного будинку та чи мав право Первомайський РЕС на загальних зборах давати згоду на продаж ? частику будинку позивачу, хто повинен бути стороною - продавцем в договорі купівлі-продажу: Первомайський РЕС самостійно або на підставі відповідних повноважень, наданих ПАТ «Миколаївобленерго», чи продавцем як власником будівлі мав бути тільки ПАТ «Миколаївобленерго». Суд також не перерив, чи був взагалі укладений договір купівлі-продажу, чому він не був нотаріально посвідчений та чи не містить він протизаконних умов.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону «Про власність», який діяв на час ухвалення рішення зборів колективу Первомайського РЕС, та ст. ч.1 ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Таким чином за законом тільки власнику або за його дорученням іншій особі, що діє в інтересах власника, належить право укладати договори щодо розпорядження майном, в тому числі договір купівлі-продажу.

Відповідно до довідки Мигіївської сільської ради за № 168 від 07.09.2007 року, що мається у цивільній справі № 2-2906/07, приєднаної до цивільній справі, що розглядається, дані про те, на чиє ім'я зареєстрований спірний будинок, немає, оскільки немає свідоцтва на право власності на будинок (а.с. 5).

Відповідно до довідки Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області від 12.11.2007 року за № 464 спірний будинок числиться за відповідачем (а.с. 6 цивільної справи № 2-2906/07).

З пояснень представників відповідача в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що належного документу, що підтверджує право власності на спірний будинок, відповідач не має. Технічний паспорт на вказаний будинок, виготовлений станом на 12.10.2007 року, тобто раніше дати видачі довідки від 12.11.2007 року, в якому власником зазначено відповідача, не є документом, що підтверджує право власності, тим більш з урахуванням того, що в ньому не зазначено, на підставі чого відповідача зазначено власником.

Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, наведено у додатку N 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, який був діючим на час складання технічного паспорту.

Будь-якого правовстановлювального документу, з перелічених у наведеному додатку, у справі немає.

Крім того, в справі відсутній договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між позивачем та відповідачем в письмовій формі. Рішення загальних зборів колективу Первомайського РЕС від 21.03.1996 року про надання згоди на продаж ? частини спірного будинку позивачу не можна вважати договором купівлі-продажу.

Сплата позивачем 09.10.1990 року на рахунок Первомайської РЕС 610 рублів як остаточної вартості спірного жилого будинку не може свідчити про розрахунок за придбання будинку, оскільки позивачем не представлений договір купівлі-продажу (а.с. 8,

9 цивільної справи № 2-2906/07).

Квитанція № 282 про сплату позивачем на рахунок Первомайської РЕС 2,16 грн. від 23.05.2000 року свідчить про те, що вказана сума вносилась за підключення, а не за вартість будинку (а.с. 7 цивільної справи № 2-2906/07).

Апеляційному суду надані документи, які свідчать про те, що Первомайський РЕС станом на 01.01.1996 року був структурним підрозділом Вознесенських електричних мереж, який входив в якості структурної одиниці до ДАЕК «Миколаївобленерго». Відповідно до п.3.7, 3.8 Статуту ДАЕК «Миколаївобленерго» в редакції від 06.09.1995 року право укладати угоди, в тому числі купівлі-продажу, належить компанії.

Оскільки відповідно до наведених положень Статуту право укладання угод з вересня 1995 року належить тільки компанії, посилання суду першої інстанції на договір купівлі-продажу від 08.01.1988 року другої половини спірного будинку, укладений між Первомайською РЕС та ОСОБА_5, як на доказ того, що Первомайська РЕС мала право на укладання договору купівлі-продажу з позивачем, є таким, що не відповідає обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, тому з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий, суддя Судді