Справа № 336/8080/14-ц
Пр. № 2/336/138/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - управління у справах захисту прав споживачів в Запорізькій області, про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошової суми, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2014 року між нею та фізичною особою-приватним підприємцем ОСОБА_2 вона набула стіл за ціною 3325 грн. і чотири стільця за ціною 1187 грн. 50 коп. кожен на суму 4750 грн. Загальна вартість покупки обчислюється сумою у 8075 грн. Згадану суму позивач оплатила повністю, останній платіж внесла в день поставки меблів - 29 липня 2014 року. Після отримання товару вона виявила на столі дефект у вигляді вм'ятини на лицьовому боці столу, яка була покрита лаковим покриттям, що утруднило її виявлення в момент прийняття меблів від представників продавця. 3 серпня 2014 року вона зателефонувала відповідачу, а та пообіцяла направити до позивача майстра з метою усунення недоліку. Під час відвідування майстра, яке мало місце 11 серпня 2014 року, дефект не був усунений, тому 12 серпня 2014 року позивач надала відповідачу письмове звернення з проханням повернути їй гроші за набуті меблі та призначити за власний рахунок споживчу експертизу для перевірки якості придбаного товару. Листом відповідача від 13.08.2014 року в усуненні недоліків, а також призначенні експертизи їй було відмовлено. Керуючись своїм правом на отримання продукції належної якості, наступного дня вона звернулась до інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, відповідь якої з пропозицією подавати до суду позов ОСОБА_1 отримала 2 вересня 2014 року. Проведеним товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз» дослідженням встановлено шість недоліків і дефектів придбаних позивачкою меблів, які кваліфіковані як виробничі дефекти.

Оскільки виявлені недоліки є істотними, відповідач усунувся від відновлення товарного виду набутих речей, позивач просить про розірвання договору купівлі-продажу, повернення їй сплаченої за договором суми у розмірі 8075 грн., відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в 5000 грн., стягнення на її користь вартості експертного дослідження у сумі 400 грн., а також покладення на відповідача понесених витрат з отримання правової допомоги.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову. Позов в частині моральної шкоди пояснила сильними емоційними переживаннями після виявлення описаного дефекту, яких зазнала в день поставки меблів, після від'їзду робітників відповідача. Зазначені хвилювання зумовили погіршення стану її здоров'я, у зв'язку з чим наступного дня вона була госпіталізована до стаціонару медичного закладу, де знаходилась до 6 серпня 2014 року з діагнозом: хибні перейми до 37 тижнів. Зазначені обставини спростовують твердження представника відповідача про те, що дефекти придбаного товару зумовлені недбалою експлуатацією, оскільки через госпіталізацію вона не мала можливості користуватися меблями.

Представник позивача просить про ухвалення рішення на користь своєї довірительки.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що пунктом 5.2.2 договору між сторонами передбачений обов'язок покупця оглянути товар при одержанні і прийняти його по видатковій накладній, що означає необхідність вчинення дій щодо виявлення можливих дефектів одразу ж після поставки товару у присутності представників продавця. По мірі прийняття меблів з боку позивача ніяких претензій не виникло, вона заявила про наявність недоліків за спливом шести днів після прийняття товару, що може свідчити про утворення дефектів внаслідок необережної експлуатації. Вважає, що експертний висновок є неналежним доказом, оскільки зазначене дослідження проводилось без участі представника відповідача; до того ж проведення експертизи за правилами цивільного процесуального законодавства призначається лише на підставі ухвали суду. Крім того, що цей висновок є неналежним доказом як добутий з порушенням вимог процесуального законодавства, він містить невірні висновки про те, що всі перелічені в ньому дефекти є виробничими дефектами, тоді як фактично вони є наслідком механічних ушкоджень.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди також вважає необґрунтованими, так як позивач не довела наявність причинного зв'язку між виявленими дефектами та моральною шкодою.

У зв'язку з викладеним просить про залишення позову без задоволення.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення спору, до суду не з'явився з невідомих причин, повідомлення про згоду на участь у справі інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області не надала.

За згаданих обставин суд у відповідності до ст. 36 ЦПК України вважає за можливе вирішення справи у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, показання свідка ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов в частині вимог про відшкодування майнової шкоди таким, що підлягає задоволенню, і не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 4-110714-1 від 11.07.2014 року позивач придбала у приватного підприємця ОСОБА_2 стіл А-13 (Лайза) каштан і чотири стільці Фердінанд Венге за ціною 8075 грн., які були поставлені споживачеві 29 липня 2014 року (а. с. 6-8).

Відповідно до ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону, а згідно із ст. 12111 ЦК особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює правовідносини в сфері захисту прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції відповідно до закону.

В силу п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яка містить тлумачення термінів, що застосовуються в Законі, істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

При вирішенні спору суд виходить з того, що висновок спеціалістів товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз» № 047/03.10.2014 від 07.10.2014 року містить описання шести дефектів наданих на дослідження предметів меблі. Всі з зазначених дефектів, як випливає з висновку, мають виробничий характер, зумовлені порушеннями технології виробництва меблів; дефекти, зазначені порядковим числівником 1, за висновком, є неприпустимими (а. с. 16-22).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.

У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза продукції проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника).

Оцінюючи висновок спеціалістів, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про його недопустимість, оскільки, як випливає з наведених положень законодавства про захист прав споживачів, проведення експертизи продукції для оцінки її споживчих якостей на вимогу споживача є обов'язком продавця (виконавця, виробника) в порядку досудового врегулювання спору і тому не потребує винесення процесуального документа суду.

Твердження про порушення порядку проведення дослідження, до участі в якому не був залучений представник продавця, суд також знаходить неспроможними, оскільки, як встановлено судом, саме продавець, отримавши від споживача письмове звернення з проханням провести споживчу експертизу і відмовивши в цьому, порушив вимоги зазначеної статті Закону України «Про захист прав споживачів».

Твердження про хибність висновку в частині посилань на походження дефектів, які спеціаліст кваліфікує як виробничі, суд оцінює критично, оскільки вони не підкріплені жодними фактичними даними, тоді як автор дослідження, як випливає із вступної частини висновку, має відповідну кваліфікацію і досвід експертної роботи з 2002 року.

В силу вже згаданої ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Крім наведених доводів, приймаючи як допустимий і належний доказ висновок спеціалістів, суд враховує, що продавець в силу законодавства про захист прав споживачів вправі оскаржити зміст цього висновку у судовому порядку, а відповідач в межах судового розгляду наділений правом звертатися за допомогою суду у забезпеченні доказів, в тому числі шляхом призначення експертизи в порядку ст. 143 ЦПК України, між тим, обізнаний про це право, представник відповідача, не скористався ним.

Зміст висновку спеціалістів, оглянуті судом фотографії придбаного товару, які містять зображення очевидних дефектів меблів, дозволяють суду констатувати істотність недоліків як таких, що роблять товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

За змістом ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника або розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника).

Як зазначено судом, намагання споживача усунути виявлені недоліки шляхом відновлення меблів за рахунок продавця позитивних наслідків не дали через відмову продавця, який стверджував, що виявлені дефекти є наслідком необережної експлуатації меблів (а. с. 12), тому суд вважає, що спосіб захисту, обраний позивачем, ґрунтується на вимогах закону, є адекватним змісту порушеного права.

Твердження представника відповідача про відсутність у позивача права на пред'явлення вимог щодо недоліків товару у зв'язку з відсутністю таких претензій під час передачі-приймання товару суд також не приймає до уваги, так як з наведеної статті Закону України «Про захист прав споживачів» випливає, що право на висування таких вимог споживач може реалізувати у разі їх виявлення протягом встановленого гарантійного строку, а з додатку до договору між сторонами (а. с. 9) випливає, що гарантійний строк експлуатації меблів обчислюється дванадцятьма місяцями.

Оскільки час виявлення дефектів охоплюється згаданим строком, суд може констатувати наявність у позивача цього права.

Відповідно до ст. 653 ГК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Дійшовши висновку про застосування обраного позивачем способу захисту права і ухвалюючи про розірвання договору, суд враховує, що з розірванням договору зобов'язання сторін припиняються, і все, що вони отримали за цим договором, належить поверненню їм.

Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд враховує зміст ст. 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», відповідно до якої потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

Керуючись принципом змагальності цивільного судочинства, суд не вбачає підстав для покладання на відповідача цього виду цивільно-правової відповідальності через недоведеність як наявності самої шкоди, так і причинного зв'язку між дефектом в меблях і шкодою. Доводи ж про погіршення фізичного стану, яке позивач пов'язує з емоційними хвилюваннями через виявлені дефекти товару, лише доводять факт приміщення ОСОБА_1 до медичного закладу у зв'язку з особливостями протікання її вагітності.

Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, до яких в силу ст. 79 ЦПК України відносяться витрати, пов'язані з залученням спеціалістів у сумі 400 грн. (а. с. 15), а також вартість правової допомоги адвоката у сумі 1600 грн. (а. с. 24-а, 69).

За змістом ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, встановлюється законом.

При розв'язанні вимоги про стягнення видатків з отримання правової допомоги, суд виходить з того, що відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до умов договору від 17.10.2014 року (а. с. 23) його предметом є юридичні послуги зі складання позову про захист прав споживачів, представництво інтересів клієнта, в тому числі в суді; тривалість судових засідань з участю адвоката Воронової О.В. обчислюється 3 годинами 38 хвилинами (журнали судового засідання на а. с. 55-57, 72-74); з огляду на зміст позову, на вивчення нормативних джерел при його складанні та на саме складання витрачено не менш ніж 1,5 години, тому суд вважає, що вартість цієї послуги у розмірі, про стягнення якого просить позивач, цілком охоплюється тривалістю її надання.

Стягненню з відповідача на користь держави підлягає і судовий збір, пільги щодо сплати якого має позивач.

Керуючись ст. ст. 651, 653, 1209-12111 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 59, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу № 4-110714-1 від 11.07.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-приватним підприємцем ОСОБА_2, з поверненням сторонами набутого за договором шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вартості столу А-13 (Лайза) каштан в сумі 3325 грн. та чотирьох стільців Фердінанд Венге в сумі 4759 грн., а усього 8075 грн., та шляхом повернення ОСОБА_1 фізичній особі-приватному підприємцю ОСОБА_2 столу А-13 (Лайза) каштан та чотирьох стільців Фердінанд Венге.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1600 грн. витрат з надання правової допомоги, 400 грн. вартості проведення експертного дослідження.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави в особі в особі управління Державної казначейської служби в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива