АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6050/15 Головуючий І-ої інстанції: Ковригін О. С.
Справа № 636/601/15-ц Доповідач: Пшенічна Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Пшенічної Л.В.,

суддів колегії - Хорошевського О.М.., Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Чугуївський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі вказаним позовом.

В обгрунтування позову посилався на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований та проживає його син ОСОБА_5 та був зареєстрований його син ОСОБА_6.(який тимчасово знятий з даного місця реєстрації у зв'язку з навчанням). Також у вказаному будинку зареєстрована, але не проживає з червня 2013 року його колишня дружина - ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що у будинку позивача зареєстрована ОСОБА_3, він, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що суд першої інстанції не з'ясував питання щодо того, що будинок придбаний подружжям під час шлюбу і вона має право власності на ? частину цього будинку.

.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з тим, що у будинку позивача зареєстрована відповідач, яка фактично в ньому не проживає, то позивач, як власник будинку не може повною мірою реалізувати своє право власності.

Судова колегія не погоджується з. висновками суду першої інстанції і згідно з п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове з підстав неповноти з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 2004 року.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08 1996 року.

На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21.06.2013 року шлюб розірвано.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім*ю, яка діяла на час придбання квартири майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном.

Суд першої інстанції не з'ясував питання щодо того коли квартира була придбана, з якого часу сторони перебували у шлюбі і коли він був розірваний, у той час коли в матеріалах справи є копія паспорту, на 10 сторінки якого є відомості про час реєстрації шлюбу та його розірвання (а.с 5).

Вищезазначена квартира була придбання сторонами у справі під час перебування у шлюбі, відповідач також є її власником, а тому суд першої інстанції безпідставно вважав, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, оскільки відповідно до ст.. 156 ЖК України після розірвання шлюбу не є членом сім*ї позивача.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов, оскільки власник житла не може бути визнаний особою, що втратила права користування житловим приміщенням, а тому відмовляє позивачу у задоволенні позову.

.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, п.1 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 31 березня 2015 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії