Справа № 584/874/15-ц
Провадження № 2/584/335/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді - Гриценко П.П.

при секретарі - Захаровій І.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_3, третя особа - Путивльська міська рада Путивльського району про визнання права власності на 45/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що він, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Князівської сільської (селищної) Ради народних депутатів Путивльського району Сумської області від 15.12.1992 року, є власником 55/100 часток житлового будинку садибного типу загальною площею - 56,7 кв.м., житловою 27,9 кв.м. з надвірними будівлями по вул. Червоноармійська, 6 в м. Путивль (стара адреса Червоноармійська, 2Б/1).

Іншу частину вказаного будинку, а саме 45/100 часток складала квартира №2 по вул. Червоноармійській, яка належала АТ імені ОСОБА_3, правонаступником якого є ТОВ імені ОСОБА_3, в якій проживала інша особа.

Після звільнення вказаної частини будинку, він звернувся з заявою до правління АТ імені ОСОБА_3 про виділення йому цієї частки будинку і рішенням правління від 31 жовтня 1998 року йому було виділено 45/100 його частин з правом продажу.

Засилившись сімєю в продану йому частину будинку, він почав користуватися всім будинком, здійснював за ним догляд, платив комунальні послуги, але договір купівлі-продажу не оформив.

ТОВ імені ОСОБА_3 вказаний будинок в комунальну власність ні Путивльській міській раді, ні в Князівську сільську раду не передавало, на сьогоднішній день виникла потреба оформити право власності на виділену йому правлінням АТ імені ОСОБА_3 частину будинку, тому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 45/100 часток житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 120/9 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м., відповідною часткою надвірних споруд та будівель: прибудова «а1», прибудова «а2», прибудова «а3», тамбур «а4», сарай «Б1», сарай «б1», погріб «Пг1», гараж «Г1», сарай «Б2», сарай «б2», погріб «Пг2», гараж «Г2», огорожа «1-3», вартістю 203040 грн., який розташований по вул. Червоноармійська, 6, м. Путивль Сумської області, оскільки ТОВ імені ОСОБА_3 не заперечує проти визнання за ним права власності, підтверджує, що йому була продана вказана частка, не заперечує проти цього ні Путивльська міська рада, ні Князівська сільська рада Путивльського району.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю, як відповідач по справі позов визнали та просили провести судовий розгляд справи без участі їх представника (а.с .66).

Третя особа - Путивльська міська рада проти позову не заперечує, справу просить провести без участі її представника (а.с. 61).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що дійсно колгосп ім. Карла Маркса, в подальшому правонаступником якого стало ТОВ імені ОСОБА_3, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 30-38), 15.12.1992 року продав, а ОСОБА_1 придбав у власність 55/100 частин житлового будинку садибного типу, загальною площею 56,7 кв.м., в тому числі житловою площею 27,9 кв.м. з надвірними спорудами в м. Путивль по вул. Червоноармійська, 2б/1, та 21.01.1993 року Путивльським БТІтаП було зареєстровано за ним 55/100 часток вказаного житлового будинку та занесено в реєстрову книгу № 23, реєстраційний №2881 (а.с.12).

В жовтні 1998 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до правління АТ імені ОСОБА_3 про виділення йому решти частин цього будинку, після звільнення колишнім користувачем другої половини будинку, і рішенням правління АТ імені ОСОБА_3 Путивльського району, протокол № 12 від 31 жовтня 1998 року, його заява була задоволена і йому було виділено решту частин будинку, а саме 45/100, по вул. Червоноармійська в м. Путивль, що раніше належали ОСОБА_4, з подальшим продажем, вартістю 300 грн (а.с.52).

Після вказаного рішення правління, позивач став проживати зі своєю сімєю в усьому будинку, проводив ремонт, платив за комунальні послуги (а.с. 43-59), але договору купівлі-продажу на цю частину будинку не оформив.

За повідомленням Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області та Путивльської міської ради, житловий фонд після реформування АТ імені ОСОБА_3 сільській раді не передавався та у комунальній власності територіальної громади м. Путивль не перебуває (а.с.42,69).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивачу за рішенням правління АТ імені ОСОБА_3 було виділено 45/100 частин будинку, з подальшим продажем, ОСОБА_1 вказану частку викупив, проти чого не заперечує і на сьогоднішній день ТОВ імені ОСОБА_3, з 1998 року постійно проживає в цьому будинку та вважає себе власником всього будинку, проводить поточні та капітальні ремонти, оплачує комунальні послуги, відповідач не заперечує, що будинок є його власністю, Князівська сільська рада Путивльського району Сумської області та Путивльська міська рада також претензій не мають, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 45/100 частин цього будинку з відповідними частками надвірних споруд за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 60, ч.4 ст.174, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 45/100 часток житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 120/9 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м., відповідною часткою надвірних споруд та будівель: прибудова «а1», прибудова «а2», прибудова «а3», тамбур «а4», сарай «Б1», сарай «б1», погріб «Пг1», гараж «Г1», сарай «Б2», сарай «б2», погріб «Пг2», гараж «Г2», огорожа «1-3», який розташований по вул. Червоноармійська, 6 в м. Путивль Сумської області, грошова оцінка яких складає 203040 грн. за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_6