УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Червинської М.Є., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 січня 2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних до 17 січня 2015 року.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за указаним кредитним договором, цього ж дня між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником та поручителем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 26 травня 2011 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 556 016 грн 99 коп, яку позивач просила стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» відхилено, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2013 року залишено без змін.

Справа розглядалась судами неодноразово.

У касаційній скарзі ПАТ «Фідобанк» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, врахував висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, дослідивши належним чином оцінені докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосував норми матеріального права, які їх регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що грошові кошти за кредитним договором ОСОБА_4 не отримував, його підпис у заяві про видачу готівки відсутній, а тому факт повернення коштів банку позичальником ОСОБА_4 позивачем не доведений.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

М.Є. Червинська

Г.В. Юровська