АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення суми, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 20 серпня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на свою користь суму грошових коштів в розмірі 4 141,16 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 15.01.2015 року 65 330 грн. 94 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ним в Чорноморському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» (АР Крим) було відкрито доларовий картковий рахунок, номер платіжної картки НОМЕР_1. На початку квітня 2014 року він мав намір зняти з платіжної картки залишок коштів в розмірі 4 141,16 доларів США, проте картка виявилась заблокованою. У квітні 2014 року та повторно у вересні 2014 року він робив заявки на розблокування банківського рахунку, проте відповіді з цього приводу отримано не було. Оскільки в липні 2014 року сплив строк дії платіжної картки, залишок коштів на рахунку становить 4141,16 доларів США, який банк відмовився повертати, просив позов задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначила, що Національний банк України рекомендував банкам України сприяти особам, які переселяються з АР Крим на материкову частину України шляхом розблокування їх особистих рахунків та відкриття нових рахунків за місцем нового проживання /реєстрації.

Щодо відсутності доказів укладення договору відкриття карткового рахунку зазначила, що при укладенні вказаного договору банк надає тільки конверт, в якому міститься лише картка та інструкція до картки. Вся інформація щодо карткового рахунку міститься в комп'ютері працівника банку. Позивач неодноразово звертався до банку з метою отримання довідки про стан рахунку, про залишок коштів на його рахунку, на що відповіді не отримував. Відповідач також не надав виписки по картковому рахунку, довідки про залишок коштів на рахунку на вимогу суду. Разом з тим, в телефонних розмовах працівники відповідача вказану інформацію надавали. На підтвердження залишку на своєму рахунку позивачем надано роздруківку з сервісу сайту ПАТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24» від 19.08.2015 р., в якій працівник банку підтверджує наявність залишку грошових коштів на картковому рахунку позивача в сумі 4 141,16 доларів США, проте судом першої інстанції не надано належної правової оцінки даному документу та не враховано недобросовісність і неузгодженість дій з боку працівників банку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення позивача та його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає відхиленню з таких підстав.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що між ним та відповідачем існують правовідносини банківського рахунка. При цьому відповідач не виконує свої зобов'язання щодо видачі відповідної суми з рахунка.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності між сторонами договірних правовідносин та не надано належних доказів про зарахування спірної суми на його картковий рахунок.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відносини, які складаються з приводу відкриття, використання та закриття рахунка у банку, визначаються договором банківського рахунка.

Відповідно до вимог частин 1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Предметом договору банківського рахунку виступає надання послуг з приводу розрахунково-касового обслуговування, під яким розуміються послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій

формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами ( ст.1 Закону України « Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»).

Відповідно до загальних положень про форму правочину договір банківського рахунку повинен бути укладений у простій письмовій формі.

Матеріали справи не містять договору банківського рахунку, укладеного у простій письмовій формі.

Крім цього, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що на відкритому у відповідача картковому рахунку знаходяться належні йому грошові кошти в сумі 4 141,16 доларів США.

Як вбачається з відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» на запит суду, надати інформацію стосовно виписок по картковому рахунку та довідки про залишок коштів на картковому рахунку на даний час є ускладненим у зв'язку з обмеженням доступу до документів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя (а.с.103-104).

Роздруківка з сайту «Приват 24», яка не містить номеру картки, по якій запитувалась інформація, свідчить лише про те, що картка прострочена, баланс 4 141,16 дол. (а.с.105).

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що належних та допустимих доказів на підтвердження існування у відповідача невиконаного зобов'язання щодо видачі позивачу залишку коштів з його карткового рахунку, а також розміру цього залишку суду не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 20 серпня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13033/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.