АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5213/15 Головуючий у 1 інстанції - Юзькова О.Л.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого судді Панченка М.М.

Суддів Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який за дорученням діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеніор Груп», третя особа - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради(КМДА) про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва з січня 2015 року перебуває зазначена цивільна справа, в ході розгляду якої ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2015 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 а також шляхом заборони проведення аукціону з продажу вказаної будівлі.

В лютому 2015 року Департаментом комунальної власності міста Києва ВО Київської міської ради подано до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування своїх вимог заявник послався на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2014 року у справі за позовом ТОВ «Беверіз Груп» до ОСОБА_3 встановлено, що вказана нежитлова будівля є власністю територіальної громади міста Києва. Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 року визнано за територіальною громадою м. Києва право власності на спірне майно та витребувано його у ТОВ «Сеніор Груп» на користь КМР.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року вказану заяву задоволено та скасовано вжиті заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити. Послався на те, що Департаментом комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради не було надано суду документ, що належним чином підтверджує належність спірної будівлі до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Скаржник не вважає таким документом вказані вище рішення суду, оскільки згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М. та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні

позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна будівля належить відповідачу, тобто ТОВ «Сеніор Груп».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, забезпечення позову допускається шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Задовольняючи заяву Департаменту комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, суд правомірно виходив з того, що спірне майно належить не ТОВ «Сеніор Груп», а територіальній громаді міста Києва, що підтверджується рішеннями Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2014 року та Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 року, а отже, вжиті заходи забезпечення позову порушують права законного власника нежитлової будівлі.

Момент виникнення права власності в даному випадку не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки суд правомірно керувався рішенням суду, яке набрало законної сили, та яким визнано за територіальною громадою міста Києва права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 та витребувано вказане майно з власності ТОВ «Сеніор Груп» на користь КМР.

Крім того, скаржником не надано суду документ на підтвердження права власності ТОВ «Сеніор Груп» на спірне майно, а отже, не спростовано обґрунтованість вказаних висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який за дорученням діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді