Справа № 318/1220/15-ц
Номер провадження №2/318/342/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.; за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», третя особа без самостійних вимог начальник Василівського ЦПЗ №3 ОСОБА_4 про захист прав споживачів послуг поштового звязку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому, вказував, що 22.04.2015 року він дізнався про те, що 22.01.2015 року на його адресу було направлено ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з вказівками щодо усунення недоліків, в якій також вказувалося про те, що станом на 23.03.2015 року він не виконав вказівок суду касаційної інстанції, у звязку з чим його справа була залишена без розгляду. Позивач звернувся на пошту за розясненнями, де йому повідомили, що йому цей лист було вручено ще 27.01.2015 р. 06.05.2015 року він отримав від відповідача просте поштове відправлення у вигляді конверту від 28.04.2015 року за № 02-223 яким йому було відмовлено у його запиті про надання інформації. Такі дії відповідача перешкодили йому в захисті порушених прав у судовій інстанції. У звязку з цим вважає, що було порушено його права як споживача послуг поштового звязку.

Просив суд: визнати протиправними дії відповідача у відмові надати йому інформацію згідно запиту; зобовязати Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» в особі Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» надати йому письмову інформацію про те, кому відправлено 27.01.2015 р. на зворотну адресу корінець про вручення адресату рекомендованого відправлення, видати йому завірену копію з журналу форми № 8 з датою вручення рекомендованого листа з ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також провести службову перевірку по заяві.

В судове засідання позивач не зявився, до суду надіслав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, на задоволенні заявлених вимогах наполягає (а.с. 83). Представник позивача ОСОБА_1 обставини викладені в позовній заяві підтвердив у повному обсязі, просить суду позов до відповідача задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, пояснивши, що усі документи про які просить позивач, містяться в матеріалах справи, які вони надали на обґрунтування своїх заперечень.

Третя особа начальник ЦПЗ №3 УДППЗ Укрпошта ОСОБА_4 до суду надіслала заяву в якій просила справу слухати без участі їх представника за наявними у справі матеріалами (а.с. 70, 71).

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 22.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до начальника ЦПЗ №3 УДППЗ Укрпошта ОСОБА_4 із заявою в якій просив призначити службове розслідування, з приводу неналежного виконання співробітниками пошти своїх службових обовязків та надати йому письмову інформацію про те, кому було відправлено 27.01.2015 року на зворотну адресу корінець про вручення адресату рекомендованого відправлення, а також видати йому завірену копію з журналу форми № 8 з датою вручення рекомендованого листа з ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с. 31).

Листом № -2-223 від 28.04.2015 року йому було надано відповідь, що в автоматизованій системі реєстрації поштових відправлень рекомендований лист вручено 27.01.2015 р., але ніякого повідомлення про вручення нікуди не направлялося, бо рекомендований лист відправником подавався до пересилання без повідомлення (а.с. 35).

Згідно акту службового розслідування від 24.04.2015 р. було встановлено, що листоноша ВПЗ Камянсько-Дніпровського ЦПЗ № 3 ЗД УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_5Д втратила виробничу документацію книгу ф. 8 за 2015 рік. Наказом по ЦПЗ № 3 ЗД УДППЗ «Укрпошта» № 93 від 24.04.2015 року їй було оголошено догану (а.с. 38-40).

Як вбачається з письмових пояснень третьої особи ОСОБА_4 на теперішній час втрачену книгу форми № 8 було знайдено місцевими жителями та повернуто до відділення поштового звязку (а.с. 72, 73).

У судовому засідання свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює поштаркою Камянсько-Дніпровського ЦПЗ № 3 ЗД УДППЗ «Укрпошта» і особисто вручила тещі позивача ОСОБА_6 листа.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона не є родичем позивачу, оскільки вже як два роки тому її колишній зять розлучився з її донькою, у звязку з чим у неї наразі до нього склалося негативне відношення.

Таким чином, суд ставить під сумнів твердження сторони відповідача та свідка ОСОБА_5 про належність повідомлення ОСОБА_3 про вручення листа, оскільки колишня теща не є родичем, членом сімї останнього, оскільки в силу приписів п. 99 Правил надання послуг поштового звязку затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 р. за № 270 рекомендо-вані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абз. 4 п. 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Пунктом 127 Правил передбачені права користувача послуг поштового звязку, а саме: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв'язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв'язку в порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є користувачем послуг поштового звязку, тому має права як споживач передбачені п. 127 цих Правил.

Відповідно до п. 128 Правил заява не розглядається у разі, коли: заявник не є ні відправником, ні адресатом, ні уповноваженою ними особою; минув встановлений для прийняття заяв строк. Про причини відмови у розгляді заяви заявнику у письмовій формі надається

обґрунтована відповідь. Одночасно повертаються подані ним документи.

В силу правил п. 130 Правил працівники поштового звязку, повинні надати адресату або його законному представнику за його заявою будь-яку інформацію про поштове відправлення, поштовий переказ, відправника (найменування, поштова адреса) надається лише адресату або його законному представнику за його заявою.

Стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» чітко вказує, що керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, зобов'язані не лише об'єктивно і вчасно розглядати звернення громадян, перевіряти викладені в них факти та повідомляти про результати розгляду, а також приймати рішення і забезпечувати їх виконання.

Стаття 177 ЦК України закріплює види об'єктів цивільних прав. Згідно її приписів об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

На підставі норми ст. 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що працівники Камянсько-Дніпровського ЦПЗ № 3, порушили Правила надання послуг поштового звязку під час не надання адресату ОСОБА_3 будь-якої інформації на його запит.

Суд не погоджується з представником позивача в частині твердження, що оскільки ними в судове засідання надані відповідні документи, про які просив у своїй заяві ОСОБА_3, а отже і відсутній спір про право, оскільки, при встановленні процесуальним законом вимог щодо допустимості доказів, якими може доказуватися надання позивачу відповіді щодо розгляду його звернення, при відсутності в матеріалах справи розписок про одержання відповіді або квитанції про прийняття поштою листів до пересилання не може бути належним доказом направлення інформації позивачу.

За наведеного вище позовні вимоги, щодо зобовязання відповідача надати ОСОБА_3 письмову інформацію про те, кому відправлено 27.01.2015 року на зворотну адресу корінець про вручення адресату рекомендованого відправлення, а також видати йому завірену копію з журналу форми № 8 з датою вручення рекомендованого листа з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відносно позовної вимоги щодо визнання протиправними дій УДППЗ Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта у відмові надати позивачу інформацію суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Тобто, вибираючи спосіб захисту своїх прав, позивач мав керуватися вимогами ст. 16 ЦК України.

На підставі зазначеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, щодо визнання протиправними дій відповідача не підлягають задоволенню, оскільки позивач обрав спосіб захисту не передбачений приписам ст. 16 ЦК України.

Щодо позовної вимоги зобовязати відповідача провести службову перевірку по заяві позивача, суд також вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вирішуючи питання про право цивільне суд не може втручатись у дискрецію (вільний розсуд) субєкта відповідних повноважень.

Так, в силу приписів ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_7 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету ОСОБА_7 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом ОСОБА_7 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.).

Важливим моментом є той факт, що ухвалення рішення за результатами розгляду позову в цій частині вимог призведе до факту втручання судом у дискрецію субєкта повноважень, зобовязуючи вчинити певні дії, оскільки суд не вправі перебирати на себе вказані повноваження. До компетенції суду не входить зобовязання відповідача приймати будь які конкретні рішення, оскільки відповідного до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, які не віднесені до його компетенції.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст. 16, 177, 200, 302 ЦК України, п.п. 99, 127, 128, 130 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 р. за № 270, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», третя особа без самостійних вимог начальник Василівського ЦПЗ №3 ОСОБА_4 про захист прав споживачів послуг поштового звязку задовольнити частково.

Зобовязати Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» в особі Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» надати ОСОБА_3 письмову інформацію про те, кому відправлено 27.01.2015 року на зворотну адресу корінець про вручення адресату рекомендованого відправлення, а також видати йому завірену копію з журналу форми № 8 з датою вручення ОСОБА_3 рекомендованого листа з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Васильченко