Справа № 369/3338/15 Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/4288/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 48 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Воробйової Н.С.,

При секретарі: Бобку О.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 09 вересня 2007 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 507, посилаючись на те , що життя з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачкою.

У них зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги, шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Вважав, що сім»я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року позов задоволено, шлюб між сторонами по справі розірвано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачка подала апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити по суті нове, надавши строк на примирення.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2007 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 507, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 507.

Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 606.

Спільне життя між сторонами не склалося у зв»язку з протилежними поглядами на шлюб та сім»ю. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Задовольняючи позов, суд І інстанції керувався положеннями ст.ст. 51, 104, 110 СК України та ст. 212 ЦК України, та виходив з того, що подальше збереження шлюбу неможливе, так як сім»я розпалась, позивач не бажає примиритись із відповідачкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до з вимог статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З поданих позивачем заперечень на апеляційну скаргу вбачається, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду від 17 червня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 04 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 04 вересня 2015 року від 21 січня 2015 року було залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дружину.

Вищевказане свідчить про те , що відповідачка не має наміру збереження сім'ї, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки апелянтом не подано належних доказів , на які вона посилається як на підставу скасування оскаржуваного рішення.

Колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно з ст. 308 ч. 1 ЦПК України колегія відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. 308 ч. 1, 315 ЦПК України колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: