Справа № 183/4132/15
Провадження № 2/183/2473/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19 листопада 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4, яка досягла повноліття, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося у зв'язку з несумісністю характерів та різного сприйняття обставин сімейного життя, через що виникали сварки та конфлікти. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з жовтня 2013 року. Спору щодо поділу майна та утримання дітей не мають. На даний час він проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що останні 5 років, тобто з 2010 року, позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем та з жовтня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство з того часу не ведуть. Зазначила, що позивач приблизно 1,5 роки проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що за час спільного проживання у шлюбі з позивачем, останній зловживав спиртними напоями, до дітей з його боку уваги не було. З вересня 2013 року вона не проживає спільно з позивачем, саме з того часу між ними припинені шлюбні відносини. Скандали між ними виникали виключно з причин зловживання позивачем алкоголем. Вважає, що позивач хоче примиритися, про це їй відомо зі слів дітей, проте жодних спроб примиритися як з боку позивача так і з її сторони з вересня 2013 року не було. Пояснила, що вона не заперечує проти того, щоб позивач жив з іншою жінкою, але "вона з дітьми йому розлучення не дадуть", бажає, щоб позивач прийшов до неї з вибаченнями та зрозумів свою помилку. Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 19 листопада 1994 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконавчим комітетом Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 8 та видане свідоцтво про шлюб (а.с.4).

Cторони від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4, яка досягла повноліття, а також неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різне сприйняття обставин сімейного життя, через що виникали сварки та конфлікти. З вересня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо, і майнового спору в них не виникало з приводу поділу спільного майна. Останні півтора року позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою, судом під час розгляду справи не встановлено вчинення будь-ким з подружжя жодних спроб щодо примирення та збереження шлюбу, про що не заперечувала в судовому засіданні і відповідач. Будь-яких доказів можливості збереження шлюбу відповідачем суду не надано. Більше того, як пояснила в судовому засіданні сама відповідач, вона не заперечує проти того, щоб позивач проживав окремо від неї з іншою жінкою, але без розірвання шлюбу з нею. А тому підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає.

Незважаючи на заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, суд вважає, що їх сім'я, як осередок суспільства, перестала існувати.

Неповнолітні діти проживатимуть з матірю, про що не заперечує позивач, спір з приводу утримання та місця проживання дітей відсутній.

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача та суспільства, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст. 11, 60, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 19 листопада 1994 року Виконавчим комітетом Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, розірвати.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення.

Суддя Г.Є. Майна