У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_5 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_5 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Стрия реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним,

встановила:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2015 року касаційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України та норм процесуального права, а саме: 212 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій виходив із недоведеності тверджень позивача про наявність підстав для визнання шлюбу недійсним. Згідно висновку експертного дослідження від 11 липня 2007 року № 57 були встановлені численні співпадіння як загальних, так і індивідуальних ознак підпису ОСОБА_5 Ці співпадіння є стійкими, суттєвими та утворюють сукупність, яка є достатньою для ймовірного позитивного висновку про те, що підпис від імені ОСОБА_5, в записі акта про укладення шлюбу №139 від 21 квітня 1993 року, виконаний ймовірно ОСОБА_5. Сторони погодилися з цим висновком експерта і повторної експертизи у справі не заявляли. Також судами були досліджені і інші докази, яким надана правильна оцінка у відповідності до статей 60, 212, 303, 315 ЦПК України.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року суд касаційної інстанції виходив із того, що надаючи оцінку висновкам експертів, суди попередніх інстанцій дійшли позиції про повне спростування висновку спеціаліста від 23 липня 1999 року, однак зазначені обставини свідчать про те, що судами не було вжито належних заходів для усунення суттєвих протиріч між ними. Також суди не визначились з нормами КПШС України, які передбачають підстави та порядок визнання шлюбу недійсним;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що питання про недостовірність та недостатність зразків для проведення експертизи відноситься виключно до компетенції експерта, з огляду на що апеляційний суд у порушення вимог процесуального законодавства дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання. Висновок суду, що відповідачка є боржником за зобов'язаннями особи, яка є позичальником за договором позики є передчасним, оскільки вказаним договором на відповідачку не покладався обов'язок щодо його виконання, своєї згоди на його укладення вона не надавала, докази які б свідчили про використання отриманих коштів в інтересах сім`ї відсутні.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами процесуального та матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_5 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко