Справа № 697/1336/15-ц
№ пров. 2/697/539/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Литвина В.М.

за участю секретаря Титар Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Таганча в особі сільської ради с.Таганча Канівського району Черкаської області про виділення земельної частки (пай) та продовження перебігу позовної давності ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с.Таганча в особі сільської ради с.Таганча Канівського району Черкаської області про виділення земельної частки (пай) та продовження перебігу позовної давності. У позові позивач вказав, що 01.01.1997 р. померла його двоюрідна сестра ОСОБА_3. Вона постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, Черкаської област,і в домоволодінні своєї матері ОСОБА_4, яка була членом колгоспу в с.Таганча до дня її смерті, 13.04.1978 р. В лютому 1984 р. ОСОБА_3 була визнана інвалідом 2 групи загального захворювання безстроково. Рішенням виконкому ОСОБА_5 сільської ради №5 від 17.05.1983 р. він був призначений опікуном над ОСОБА_3 ОСОБА_3 за її заявою була внесена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай) з приводу того, що її мати ОСОБА_4 була членом колгоспу в с.Таганча. Він, як єдиний спадкоємець ОСОБА_3, мав право на отримання земельної ділянки, яка повинна була б бути виділена його сестрі ОСОБА_3 зі складу земель колективної власності КСП с.Таганча, Канівського району, Черкаської області. Однак, це не відбулося. Просить продовжити перебіг позовної давності для розгляду позову про виділення земельної частки паю та виділити йому земельну частку (пай), розташовану в межах ОСОБА_5 сільської ради Канівського району Черкаської області, яка повинна була б бути виділена його сестрі ОСОБА_3, так як вона була внесена в списки на отримання сертифікату на земельну частку пай зі складу земель колективної власності колективного сільськогосподарського товариста с.Таганча Канівського району Черкаської області

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він з травня 1984 р. був опікуном своєї двоюрідної сестри ОСОБА_3, яка була визнана інвалідом 2 групи. ОСОБА_3 мала матір ОСОБА_4, як померла в 1978 року та була членом колгоспу ім.Петровськогго. ОСОБА_3 будучи дочкою члена колгоспу, інвалідом 2 групи, була внесена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Він є єдиним спадкоємцем своєї сестри ОСОБА_3, а тому вважає, що до нього як спадкоємця перейшло право на отримання земельної частки (паю), який при житті мала отримати спадкодавець ОСОБА_3 До суду він не звертався тривалий час тому, що не знав про своє порушене право, а також тому, що доглядав хвору дружину, яка померла в 2002 році. А тому просить продовжити перебіг строку давності для звернення до суду та постановити рішення про виділення йому земельної частки (паю) в межах ОСОБА_5 сільської ради Канівського району Черкаської області, яка повинна була б виділена спадкодавцю ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_5 сільської ради Канівського району Черкаської області - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, показав, що ОСОБА_1 не мав право на отримання земельної частки (паю). У 2000 р. ОСОБА_5 сільська рада провела інвентаризацію земельних паїв колгоспників КСП ім.. Петровського. Сесія ОСОБА_5 сільської ради вирішила сертифікат на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не видавати, поскільки вона не була членом КСП ім.. Петровського, а її мати померла у 1978 р., у період коли КСП ім.Петровського не існувало. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх інтересів, до суду звернувся більше ніж через 15 р. після того як на його думку у нього виникло право на отримання земельної частки (паю) та не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Представник третьої особи на стороні відповідача управління Держземагенства у Канівському районі Черкаської області ОСОБА_6 вважає, що позов задоволенню не підлягає, ОСОБА_3 правомірно виключена із списку осіб, що мають право на отримання земельного частки (паю) тому. що її мати не була членом КСП ім.. Петровського. Позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема:

- згідно архівної довідки Канівської районної адміністрації №5/04-06 від 17.02.2015 р. , що у документах фонду ОСОБА_5 сільської ради та її виконавчого комітету у рішенні виконавчого комітету від 17.05.1983 р. №5 ОСОБА_1 призначено опікуном над ОСОБА_3 (а.с.7);

- з свідоцтва про смерть серії І-СР № 046614 від 03.01.1997р., що ОСОБА_3 померла 01.01.1997 року в с.Таганча Канівського району Черкаської області (а.с.5);

- з свідоцтва про народження серії ІІ-СР № 362403 від 20.09.1983 р., що матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4(а.с.4);

- згідно повідомлення управління Держземагенства у Канівському районі Черкаської області підставою для отримання земельних ділянок в натурі власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної адміністрації а також видача громадянам сертифікатів на право земельну частку (пай) та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією(а.с.11);

- згідно архівної довідки Канівської районної адміністрації 43/01-25 від 05.08.2015 р., що у документах архівного фонду №77 виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради - рішенням сесії №12-3 від 05.07.2000 р. вирішено не давати сертифікати на земельну частку (пай) громадянам, які помилково включені до списку на розпаювання землі: 10 ОСОБА_3 (а.с.32).

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зазначені положення законодавства кореспондуються також із розясненнями, наданими Пленумом ВСУ судам України у п.2 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

На підставі вищевикладеного, суд констатує, що особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав, свобод чи інтересів. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даній справі позивачем не доведено порушення його прав, оскільки позивач ОСОБА_1 не надав суду будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявності у нього та у спадкодавця ОСОБА_3 права на отримання земельної частки (паю) зі складу земель колективної власності КСП ім..Петровського, що розташовані на території с.Таганча, Канівського району, Черкаської області.

Таким чином суд вважає, що у позові ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 88, 109, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади с.Таганча в особі сільської Ради с.Таганча Канівського району Черкаської області про виділення земельної частки (пай) та продовження перебігу позовної давності - відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В . М . Литвин