У Х В А Л А

26 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Дем'яносова М.В., Писаної Т.О.,

Карпенко С.О., Фаловської І.М.,

розглянувши заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Т», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Холдінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод», Приватне підприємство «Імпульс-В», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки, а також за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Т», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Холдінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод», про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки,

встановила:

У вересні 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Т» (далі - ТОВ «Автосервіс-Т»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто» (далі - ТОВ «Інтер-Авто»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Холдінг» (далі - ТОВ «Авто-Холдінг»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод» (далі - ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод»), Приватне підприємство «Імпульс-В» (далі - ПП «Імпульс-В»), про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позивач зазначав, що 03 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Автосервіс-Т», ТОВ «Інтер-Авто», ТОВ «Авто-Холдінг», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод» укладено договори про надання мультивалютної кредитної лінії, згідно із умовами яких позичальникам в майбутньому буде надано кредит одним або декількома траншами в межах встановленого ліміту кредитної лінії та в межах встановленого строку і термінів кредитування.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами 29 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 поручився перед банком за виконання ТОВ «Автосервіс-Т», ТОВ «Інтер-Авто», ТОВ «Авто-Холдінг», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод» своїх обов'язків.

Посилаючись на те, що згідно із положеннями вищезгаданих кредитних договорів термін повернення кредитів встановлено не пізніше ніж до 30 квітня 2009 року, однак позичальники своїх зобов'язань за спірними кредитними договорами не виконали, неодноразово уточнивши позовні вимоги, ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути з ОСОБА_3 75 331 486,95 доларів США та 87 120 753 грн 95 коп. заборгованості за кредитними договорами і процентами за користування кредитами, пеню в розмірі 39 235 811 грн 44 коп., 2 442 636 грн 35 коп. інфляційних втрат, а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 23 803 263 грн 04 коп.

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, а ОСОБА_4 заявив самостійні позовні вимоги до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів, укладених 03 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Автосервіс-Т», ТОВ «Інтер-Авто», ТОВ «Авто-Холдінг», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод», недійсними, посилаючись на те, що вони суперечать вимогам ст. 99 Конституції України, ст. 35 Закону України «Про Національний банк України», ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 524 ЦК України, а також ст. ст. 3, 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Крім того, у вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки, укладеного 29 травня 2007 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», припиненим на підставі ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що на зміни забезпечених порукою зобов'язань, якими збільшено обсяг його відповідальності, він згоди не давав та банком пропущено встановлений законодавством строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Також у вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки, укладеного 29 травня 2007 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», припиненим на підставі ст. 559 ЦК України, зазначаючи про те, що на зміни забезпечених порукою зобов'язань, якими збільшено обсяг його відповідальності, він згоди не давав та банком пропущено встановлений законодавством строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 січня 2014 року, в позові ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано договір поруки від 29 травня 2007 року № П/05-07, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, припиненим, а в решті вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 114 грн 70 коп. судових витрат. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано договір поруки від 29 травня 2007 року № С/05-07, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, припиненим, а в решті вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 114 грн 70 коп. судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року касаційні скарги представника ПАТ «УкрСиббанк» - Ковальчук І.В. ‒ та ліквідатора ТОВ «Інтер-Авто» арбітражного керуючого - Кирик Оксани Володимирівни ‒ відхилено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 січня 2014 року залишено без змін.

У грудні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ч. 1 і ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на:

‒ ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року;

‒ ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року;

‒ ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року;

‒ ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року;

‒ постанову Вищого господарського суду України від 17 листопада 2014 року;

‒ постанову Вищого господарського суду України від 26 листопада 2014 року.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ч. 1 і ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на:

‒ ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року.

У лютому 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч. 1 і ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на:

‒ постанову Вищого господарського суду України від 21 січня 2015 року у справі № 4/388-54/236-5011-1/2272-2012;

‒ постанову Вищого господарського суду України від 21 січня 2015 року у справі № 910/9381/14.

Наведені у заявах ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року доводи вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ч. 1 і ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, треті особи: ТОВ «Автосервіс-Т», ТОВ «Інтер-Авто», ТОВ «Авто-Холдінг», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод», ПП «Імпульс-В», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки, а також за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТОВ «Автосервіс-Т», ТОВ «Інтер-Авто», ТОВ «Авто-Холдінг», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод», про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Т», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Холдінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод», Приватне підприємство «Імпульс-В», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки, а також за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Т», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Холдінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод», про визнання кредитних договорів недійсними та припинення поруки, за заявами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявами про перегляд судового рішення та доданими до них документами надіслати до Верховного Суду України, а копію ухвали разом із копіями заяв ‒ особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: М.В. Дем'яносов

С.О. Карпенко

Т.О. Писана

І.М. Фаловська

-