Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 220/1612/14-ц № пр. 2/220/24/15Головуючий у 1-й інстанції Єфименко В.І.
Справа №22-ц/778/2107/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства "Костянтин" (надалі - СФГ "Костянтин"), третя особа: Великоновосілківський районний відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру " при Державному комітеті України із земельних ресурсів (надалі - Великоновосілківський РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України) про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути її

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому на підставі ст. ст. 22, 158 ЗК України, ст. ст. 22-24, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 16, 22 - 23, 651 ЦК України просила розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ФГ "Костянтин" 25.07.2007 року, зареєстрований 02.08.2007 року начальником Великоновосілківського РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України Зубатенко О.Є. та зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що ОСОБА_3 є її матір'ю, остання померла у листопаді 2007 року. Вона - ОСОБА_2 є правонаступником прав та обов'язків ОСОБА_3 та власником земельної ділянки загальною площею 7,0261 (кадастровий номер НОМЕР_2) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 16.08.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Проте, її - ОСОБА_2 стало не влаштовувати те, як відповідач виконує умови зазначеного договору оренди землі та вона 13.04.2011 року подала заяву відповідачу про розірвання останнього та повернення їй земельної ділянки. Однак, зазначена заява залишена відповідачем без задоволення.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 січня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ФГ "Костянтин" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.07.2007 року і зареєстрованого 02.08.2007 року у Великоновосілківському РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України за № 04-07-149-700191 та повернення земельної ділянки відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

У судове засідання 09.04.2015 року позивач ОСОБА_2 та представник третьої особи - Великоновосілківського РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України не з'явились, про час та місце розгляду цієї справи повідомлялись апеляційним судом належним чином (а.с.65-66), клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При цьому, позивач ОСОБА_2 про причини своєї неявки апеляційному суду не повідомила.

Великоновосілківський РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України подав апеляційному суду клопотання (а.с.68), в якому просив розглядати дану справу без участі їх представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала причини неявки позивача ОСОБА_2 та представника третьої особи - Великоновосілківського РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України у дане судове засідання у цій справі неповажними та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача СФГ "Костянтин" за договором - адвоката (а.с.36-38) Чердаклі С.Г., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову позивача ОСОБА_2 у повному обсязі у цій справі, суд першої інстанції керувався Законом України "Про оренду землі", ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України та виходив із того, що правові підстави для розірвання вищезазначеного договору оренди землі із відповідачем та повернення землі відсутні, крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду із вищезазначеним позовом, про застосування якого просив відповідач (а.с.49).

З такими висновками суду першої інстанції можна погодитись лише частково.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7,0261 га, яка розташована на території Шахтарської Великоновосілківського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право власності на земельну ділянку серії АИ № 439593, реєстровий № 01-10-14900066 від 16.08.2010 року копія а.с.17).

Зазначена земельна ділянка раніше належала матері позивача - ОСОБА_3, яка померла у листопаді 2007 року.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 90 ЗК України власник земельної ділянки має право, у тому числі, передавати її в оренду.

25.07.2007 року між ОСОБА_3 та ФГ "Костянтин" був укладений строком на 10 (десять) років (тобто до 25.07.2014 року) договір оренди вищезазначеної земельної ділянки (а.с.18-19), зареєстрований 02.08.2007 року у Великоновосілківському РВ ДРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України за № 04-07-149-700191.

Проте, ОСОБА_2 стало не влаштовувати те, як відповідач виконує умови зазначеного договору оренди землі та вона у 2011 році подала заяву відповідачу про розірвання останнього (а.с.25).

Зазначена заява була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно із ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Проте, правильно було встановлено судом першої інстанції, що обставини, зазначені позивачем в її позові, не можуть бути і не є підставами для розірвання вищезазначеного договору оренди землі із відповідачем; правові підстави, передбачені Законом України "Про оренду землі" для розірвання договору оренди землі, відсутні, а відповідно останні відсутні також й для повернення землі відповідачем позивачеві за наслідками розірвання останнього.

Відповідачем умови зазначеного договору оренди землі виконувались, земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням, орендна плата позивачу виплачувалась (а.с. 40-48).

Докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

Встановлено, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно, з додержанням вимог ст. 212 ЦПК України, їх оцінив. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Разом з тим, згідно із ст. 307 ч. 1 п. 3 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у рішенні суду першої інстанції можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.

Так, встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі з двох підстав одночасно, а саме з того, що правові підстави для розірвання договору оренди землі з відповідачем та повернення землі відсутні і сплила позовна давність, суд першої інстанції допустився помилки.

Оскільки, застосування однієї із зазначених підстав виключає можливість застосування судом іншої.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що правових підстав для розірвання договору оренди землі із відповідачем з обставин, зазначених позивачем в її позові, а, відповідно й повернення землі відповідачем позивачеві за наслідками розірвання останнього, немає.

Тому, у даному випадку сплив позовної давності у цій справі як підстава для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 не міг бути застосований судом першої інстанції.

Оскільки, у встановлені законом строки позовної давності захисту судом підлягає тільки порушене право особи.

Звідси, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо безпідставності застосування строку позовної давності судом першої інстанції в якості однієї із підстав для відмови у задоволенні її позову у цій справі є такими, що ґрунтуються законі.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

ОСОБА_2 мала право в силу вимог ст. 3 ЦПК України звернутись до суду із вищезазначеним позовом до СФГ "Костянтин", якщо вважала, що останнім порушуються її права.

Проте, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України ОСОБА_2 мала довести у суді першої інстанції ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції з додержанням вимог ст.ст. 10-11, 60-61 ЦПК України розглядав дану справу, тобто в межах позовних вимог та на підставі доказів сторін.

Підстави для звільнення ОСОБА_2 від доказування у цій справі, передбачені ст. 61 ЦПК України, відсутні.

Відповідач СФГ "Костянтин" через свого представника у суді першої інстанції позов позивача не визнало.

ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог щодо наявності правових підстав для розірвання вищезазначеного договору оренди землі та повернення останньої відповідачем за наслідками розірвання цього договору.

Судом першої інстанції також з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішено питання про розподіл між сторонами у цій справі судових витрат у вигляді судового збору 243,60 грн. (а.с.1), понесеного позивачем при подачі вищезазначеного позову у цій справі, останній залишено за позивачем.

За таких обставин, рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 січня 2015 року у цій справі слід змінити, виключивши із мотивувальної частини обґрунтування відмови у позові з підстав спливу позовної давності, в решті рішення суду залишити без змін.

Крім того, у разі часткового задоволення апеляційної скарги апелянта - позивача ОСОБА_2 при вищевикладених обставинах, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача у цій справі належного мінімального розміру судового збору 121,80 грн. (а.с.56), сплаченого нею при подачі цієї скарги до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне роз'яснити ОСОБА_2, що відмова у розірванні договору оренди землі у цій справі не є перешкодою у подальшому для вирішення питання про витребування зазначеної земельної ділянки у відповідача через закінчення строку вищезазначеного договору оренди землі за відсутності підстав для поновлення останнього в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Керуючись ст.ст. 88 ч. ч. 1, 5, 303 ч.1, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 січня 2015 року у цій справі змінити, виключивши із мотивувальної частини обґрунтування відмови у позові з підстав спливу позовної давності, в решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.