Справа № 350/649/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2359/2015
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В. М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Василишин Л.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк» України» про розірвання кредитного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 24 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 в грудні 2013 року пред»явив позов до ПАТ «Державний ощадний банк» України» про розірвання кредитного договору, укладеного між ним та відповідачем 10 квітня 2008 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що при звірці умов виконання кредитного договору ним було встановлено, що працівники банку оформили ряд платіжних документів про отримання ним коштів, яких він фактично не отримував, натомість внесені кошти на виконання кредитного договору не поступали в касу банку, а квитанції йому не видавалися.

У зв»язку з наведеними обставинами у нього виникла недовіра до банку, тому просив кредитний договір розірвати

Рішенням Рожнятівського районного суду від 24 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк» України» про розірвання кредитного договору - відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначив, що судом не враховано істотні порушення умов укладеного між ним та відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк» України» кредитного договору від 14.04.2008 року, зокрема те, що окремі заяви складені від його імені на видачу готівки, зокрема, від 28 листопада 2008 року, 30 січня 2009 року, 27 лютого 2009 року, 30 березня 2009 року, 15 квітня 2009 року, 01 березня 2010 року - на загальну суму 41950 грн., підписані не ним, вказаних заяв до банку він не подавав та не отримував цих коштів.

Відповідач, в особі посадових осіб банку, вказані кошти привласнив чим позбавив його права на отримання зазначеної суми коштів, на вказані суми нараховано відсотки, пеню та інші нарахування, тобто заподіяно матеріальні збитки.

Апелянт, посилаючись на те, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів істотного порушення умов укладеного кредитного договору, заподіяння у зв»язку з цим йому як матеріальної шкоди (неправомірного нарахування відсотків, пені) так і моральної шкоди що виразилась в перенесених моральних стражданнях через недобросовісність працівників банку - просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог про розірвання кредитного договору.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3, ОСОБА_4 - підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник відповідача - ПАТ «Державний ощадний банк» України» - Бойчук М.Й. заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк» України» та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 161, згідно якого банк зобов»язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 600 000 грн. із сплатою останнім 18% річних за користування кредитними коштами.

Встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання за кредитним договором. Так, рішенням Рожнятівського районного суду від 10 червня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк» України» заборгованість за кредитним договором 184 710 грн. 34 коп. простроченої заборгованості, 304 947 грн. 45 коп. строкової заборгованості 197 681 грн. 39 коп. заборгованості за процентами та 20 000 грн. в рахунок відшкодування пені та штрафів.

Зазначена сума заборгованості за кредитним договором визначена на підставі економічного експертного дослідження від 23.05.2014 року, проведеного експертом ПП «Конекс-ІНІ», при проведенні якого враховано, що ОСОБА_7 не отримував у банку суми коштів за заявами на видачу готівки які підписані не ним, а іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач ОСОБА_2, звертаючись із позовом про розірвання кредитного договору посилався на істотні порушення умов укладеного між ним та відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк» України» кредитного договору, які виразились в тому, що окремі заяви складені від його імені на видачу готівки, підписані не ним, вказаних заяв до банку він не подавав та не отримував цих коштів, вважає, що такими діями йому заподіяно матеріальні збитки у вигляді нарахованих відсотків, пені та інші нарахувань, а також заподіяно моральну шкоду.

Колегія суддів вважає, що обставини на які посилається позивач не дають підстав для висновку що виявлені порушення працівниками відповідача ПАТ «Державний ощадний банк» України» кредитного договору є такими, що завдали йому шкоди, внаслідок якої він значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні такого кредитного договору.

Позивач ОСОБА_2 отримав кошти передбачені кредитним договором, чого не заперечили його представники і в засіданні апеляційного суду.

Посилання апелянта на те, що судом не надано належної оцінки порушенням умов кредитного договору щодо видачі готівки по заявах від його імені не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини враховані при стягненні з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач не можуть слугувати доказом заподіяння йому матеріальних збитків, а тому не є підставою для розірвання кредитного договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі, постановив рішення з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 24 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

Л.В. Василишин