АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5838/15 Головуючий 1 інстанції - Білінська О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Бровченко І.О., Кірсанової Л.І.

за участю секретаря - Шабас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Харківська міська рада, Червонозаводський РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він є наймачем квартири АДРЕСА_2 у м. Харкові на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів м.Харкова Харківської області № 152/1 від 12.07.1994 року. Окрім позивача, в квартирі зареєстрована його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 є дитиною від шлюбу з ОСОБА_3, шлюб з якою було розірвано у 1996 році. У 2000 році ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 У 2002 році - шлюб було розірвано. ОСОБА_4 своїх дітей не мала, з ОСОБА_2 у неї склались родинні стосунки, тому після розірвання шлюбу ОСОБА_2 переїхала проживати до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. З 2002 року ОСОБА_2 постійно проживає за зазначеною адресою, вони не спілкуються, в квартирі ОСОБА_2 не буває, її особистих речей там немає, витрат по оплаті житлово - комунальних послуг вона не несе, проте добровільно знятися з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не бажає. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняти з реєстраційного обліку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради просить скасувати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_2 у м. Харкові житловою площею 18 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів м. Харкова Харківської області № 152/1 від 12.07.1994 року. (а. с. 9).

Як вбачається з довідки з місця проживання КП Жилкомсервіс» про склад сім'ї та прописку, в квартирі, крім позивача, зареєстрована його дочка ОСОБА_2 (а. с. 6).

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 та позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції, актовий запис № 428. (а. с. 8).

Шлюб з ОСОБА_3 23 липня 1996 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 294. (а. с. 7).

У 2000 році ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова 04 червня 2002 року, шлюб між ними було розірвано. ( а. с. 11).

ОСОБА_1 сплачує за комунальні послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про сплату за комунальні послуги. (а. с. 12).

Зазначені обставини не оспорюються сторонами.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньою заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника ,судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Задовольняючи позов з посиланням на ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, суд виходив з того, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2002 року, проте, суд першої інстанції в повній мірі причини такого непроживання не з*ясував.

Між тим, ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що з 2002 року мешкала в прийомній родині, з батьком фактично не спілкується бо з ним у неї складні, напружені стосунки, вона має на нього образу за те, що він покинув її у віці 4 років. Зараз їй виповнилося 20 років, іншого житла вона не має. Спірна квартира знаходиться у напівпідвальному приміщенні у цокольному поверсі будинку, не облаштована туалетом, який розташований на вулиці.

Із зазначених причин ОСОБА_2 не мешкає у спірній квартирі, на цей час тимчасово проживає у сторонніх осіб.

Вказані причини непроживання ОСОБА_2 в спірній квартирі судова колегія визнає поважними, та вважає, що відсутні підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник позивача вказувала, що ОСОБА_2 особисто апеляційну скаргу не подавала, а права Харківської міської ради оскаржуваним рішенням не порушено.

Проте, такі доводи суперечать вимогам закону, оскільки визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право коритсування житловим приміщенням створює умови для визнання її в майбутньому такою, що потребує поліпшення житлових умов. Харківська міська рада, як учасник судового процесу має право на апеляційне оскарження судового рішення, ОСОБА_2 таку апеляційну скаргу підтримала, вказала, що копію рішення суду першої інстанції не отримувала, юридично не обізнана, тому рішення суду не оскаржила.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч. 1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Харківська міська рада, Червонозаводський РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -