Єдиний унікальний номер 243/1126/15-ц Номер провадження 22-ц/775/373/2015
Головуючий в 1-й інстанції: Ільяшевич О.В.
Доповідач: Тимченко О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі :

головуючого судді : Тимченко О.О.,

суддів: Дундар І.О., Соломахи Л.І.

при секретарях: Зілаковій Я.Г., Рудюк Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янської теплової електричної станції про здійснення нарахування виплат за надані послуги теплопостачання згідно показань приладу обліку за певний період часу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 05 грудня 2008 року посадовими особами СО Слов'янська ТЕС був складений акт про те, що лічильник постачання теплової енергії, встановлений у нього в будинку не пройшов держповірку, в зв'язку з чим нарахування комунальних послуг йому буде проводитись із розрахунку площі опалюваного приміщення, а не по показанням лічильника. Після чого, вважає, що у період з 05 грудня 2008 року по вересень 2011 року йому проводилось неправомірне нарахування плати за комунальні послуги з теплопостачання. З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд здійснити ПАТ «Донбасенерго» в особі СО Слов'янської ТЕС за його адресою: АДРЕСА_1, нарахування вартості послуг з теплопостачання згідно показань приладу обліку за період з грудня 2008 року по вересень 2011 року та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в п'ять мінімальних заробітних плат, що становить 6090,00 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: зобов'язано здійснити Слов'янську теплову електричну станцією ПАТ «Донбасенерго» в особі СО Слов'янської ТЕС ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, нарахування витрат за надані послуги з теплопостачання згідно показань приладу обліку, встановленому за адресою: АДРЕСА_1, за період з грудня 2008 року по вересень 2011 року включно.

З зазначеним рішення не погодився відповідач ПАТ «Донбасенерго» приніс апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову , в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про нарахування витрат за надані послуги з теплопостачання згідно показань приладу обліку за період з грудня 2008 року по вересень 2011 є таким, що не ґрунтується на законі. Судом не враховано, що на час виникнення спірних відносин відповідач не був виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Миколаївка. Крім того, судом не було враховано, що позов подано з пропущенням строку позовної давності, і відповідач заявив про її застосування.

Представник відповідача ПАТ «Донбасенерго» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відповідачем рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити нарахування витрат за надані послуги з теплопостачання згідно показань приладів обліку, тому в іншій частині апеляційним судом не ревізується.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за місцем мешкання позивача по АДРЕСА_1, для обрахування використаної теплової енергії та відповідної оплати послуг з централізованого опалення встановлений тепло лічильник «MUITIDATA SI-U»

Сторони не оспорюють порядок та правомірність встановлення теплолічильника, установка якого у відповідності до акту від 23 жовтня 2003 року була погоджена, про що складений акт комісією Слов'янської ТЕС (а.с.54).

Згідно паспорту лічильника, описані параметри лічильника та його складові частини (а.с.55-59).

Згідно акту від 05 грудня 2008 року, лічильник теплової енергії, встановлений у будинку АДРЕСА_1 не пройшов державну повірку. У зв'язку с цим, комісія пропонує нарахування оплати за опалення будинку проводити по опалюваній площі (а.с.8, 154)

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач фактично надавав послуги з централізованого опалення, а позивач їх отримував та сплачував згідно показів лічильника, встановлення якого узгоджено у відповідності до акту від 29 жовтня 2003 року , що сторонами не оспорюється, таким чином між позивачем та відповідачем виникли фактичні договірні відносини з приводу централізованого опалення, тому саме відповідач повинен нести витрати з повірки засобу обліку теплової енергії. Чинним законодавством на споживача не покладено обов'язок по проведенню чергової повірки засобу обліку та не встановлено, що у випадку не подання на повірку обсяг спожитих послуг має визначатись за нормами споживання. Таке може мати місце лише у разі встановлення несправності засобу обліку, що не було встановлено в судовому засіданні.

Проте погодитись з таким висновком суду не можливо з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопосточання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування відповідачем витрат за надані послуги з теплопостачання без урахування приладів обліку .

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що термін повірки лічильника сплив, що підтверджено актом від 05 грудня 2008 року ( а.с.8).

Згідно п. 10 постанови Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення,, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої види і водовідведення», (надалі Правила) справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком, передбачених пунктом 16 Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовитись від нарахування показань засобів обліку.

Згідно абзацу 5 п.15 Правил у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до п. 21 Правилу разі відсутності у квартири ( будинку садибного типу ) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з центрального опалення з розрахунку за 1 кв.м. (куб.метр) опалювальної площі (об'єкті) квартири (будинку) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України « Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки -встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Як зазначено у ч.2 ст. 2 Закону України « Про метрологію та метрологічну діяльність» , цей Закон поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності,- власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожити для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України « Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватись, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів , у певних умовах їх експлуатації.

Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестації.

Таким чином, діючим законодавством заборонено застосування приладів обліку, які не пройшли перевірку.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Крім того, ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто власник порушеного права може скористатись не любим, а конкретним способом захисту свого права, який визначений законом.

Виходячи із наведеного вимоги про зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_1 нарахування витрат за надані послуги з теплопостачання згідно показань приладу обліку, який не пройшов повірку за період з грудня 2008 року по вересень 2011 року не відповідають вимогам Закону та не є належним способом захисту його порушеного або оспорюваного права.

Крім того, як вбачаться із матеріалів справи, відповідачем по справи є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДОНБАСЕНЕРГО», проте суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в порушення норм цивільного процесуального Кодексу зобов'язав вчинити певні дії Слов'янську теплову електричну станцію ПАТ «Донбасенерго» в особі СО Слов'янською ТЕС.

На підставі ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, то правові підстави для стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу та судового збору в доход держави відступні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» задовольнити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про здійснення нарахування виплат за надані послуги теплопостачання згідно показань приладу обліку скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про здійснення нарахування виплат за надані послуги теплопостачання згідно показань приладу обліку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: